Справа № 531/2684/25
Суддя: Герцов О. М.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

єдиний унікальний номер справи 531/2684/25
номер провадження 2-адр/531/2/25
10 грудня 2025 року м. Карлівка
Суддя Карлівського районного суду Полтавської області Герцов О. М.,
за участі секретаря судового засідання Капленко Є. С.,
розглянувши заяву адвоката Жолонка О. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , за участі представника позивача адвоката Жолонка Олександра Валерійовича, до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування постанови, -
Позивач, через свого представника, звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування постанови серії АВ №00008301 від 16.10.2025 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 28.11.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено, скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ №00008301 від 16.10.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП ОСОБА_1 та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення. Також було стягнуто з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 605,60 грн судового збору.

04.12.2025 до суду надійшла заява представника позивача адвоката Жолонка О. В. про ухвалення додаткового рішення у даній справі, у якій зазначено, що заяву про надання доказів судових витрат заявили в клопотання про розгляд справи без участі від 28.11.2025. На виконання вимог ч.7 ст.139КАС України суду було надані докази витрат позивача на правову допомогу. Тож на підставі вищевикладеного, прохає суд ухвалити у справі № 531/2684/25 додаткове рішення, яким стягнути з з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати - витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст.134КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Судом встановлено, що з метою отримання професійної правничої допомоги позивачем було укладено договір про надання правничої допомоги б/н від 02.04.2024 між ним та адвокатом Жолонком О. В.

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг (правової допомоги) за договором від 03.12.2025 про надання правничої допомоги ОСОБА_1 отримав наступні правові (правничі) послуги: усне консультування, опрацювання нормативної бази, складання таподача адміністративного позову, здійснення копій документів.

Копіює квитанції від 03.12.2025 року підтверджено сплату позивачем адвокату 4000,00 грн за представництво у справі № 531/2684/25.

У запереченні на заяву представника позивача, представник відповідача прохає у її задоволенні відмовити, посилаючись на практику Верховного Суду при визначенні суми витрат на надання правничої допомоги та зазначає, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Суд ознайомившись з матеріалами справи, зважаючи на викладені обставини приходить до наступного висновку.

Так, вимога щодо відшкодування понесених витрат на правничу допомогу адвоката підлягає задоволенню частково.

Так, Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19.

Враховуючи незначну складність та типовість справи, обсяг та характер наданих послуг і виконаних робіт, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, те, що суть правничої допомоги переважно полягала в складанні позовної заяви, суд вважає, що понесені позивачем витрати в даній справі є неспівмірними із складністю справи, наданим обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг, які не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Відтак, суд вважає, що підлягає до зменшення розмір витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн.

Також підлягають задоволенню вимоги щодо відшкодування судових витрат у виді судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.241-246,248,262 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Жолонка О. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , за участі представника позивача адвоката Жолонка Олександра Валерійовича, до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування постанови - задовольнити частково.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати - витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн (три тисячі гривень).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О. М. Герцов