Справа № 160/24197/25
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
21.08.2025, до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, через систему «Електронний Суд» надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (далі позивач) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі відповідач-2), в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків у формі нездійснення передбачених законодавством дій, спрямованих на повернення Приватному акціонерному товариству «СУХА БАЛКА» узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету по декларації за серпень 2023 року у сумі 225 179,00 грн. (двісті двадцять п`ять тисяч сто сімдесят дев`ять грн. 00 коп.)
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем-1 порушено вимоги податкового законодавства України щодо повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, які позивач повинен був отримати після того, як податкове повідомлення-рішення, яким зменшено суму бюджетного відшкодування, було скасовано у судовому порядку. Натомість заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість у розмірі 225 179,00 грн., коли така заборгованість стала узгодженою, не була відшкодована, що зумовило позивача нарахувати пеню на суму такої бюджетної заборгованості та звернутися до суду з цим позовом.
При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позов подано без додержання вимог, встановлених ст.ст.160, 161 КАС України.
Ухвалою від 26.08.2025 суд позовну заяву залишив без руху та встановив позивачу строк 5 днів з дня отримання ухвали на усунення недоліків шляхом надання суду: заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом із зазначенням обґрунтованих доводів щодо поважності причин пропуску такого строку, а також надати докази поважності причин його пропуску.
10.09.2025 через систему «Електронний Суд» Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області подало відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач 2 вказав, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна. Окрім того спосіб стягнення «через Головне управління» є некоректним у співвідношенні до норм Наказу Міністерства фінансів України від 09.03.2016 № 343 «Про затвердження Порядку взаємодії податкових, митних органів та органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, у процесі судового розгляду та виконання рішень суду про бюджетне відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку, або стягнення митних платежів» (далі Порядок № 343).
Ані наведені норми Порядку, ані інші норми законодавства, котрими урегульовано питання, що виникають із спірних правовідносин, не визначають обов`язку зазначення у виконавчих документах, наданих на виконання, суб`єкта виконання такого рішення ким є Державна казначейська служба України, а не Головне управління, як помилково вважає позивач, оскільки цим Порядком та законодавством відповідний суб`єкт уже визначений і додаткової необхідності його зазначення у прохальних частинах позову, резолютивних частинах судового рішення та графах виконавчих документів немає.
Стягнення відбувається за рахунок Державного бюджету України без посилань на певні рахунки (їх номери та види), з яких здійснюється стягнення, на органи (суб`єкти виконання) тощо.
Таким чином, тільки у разі виконання відповідачем 1 своїх функції призведе до обов`язку виконати свої функції у Казначейства.
Також відповідач-1 зазначив, що на дату набрання законної сили постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 14.11.2024 по справі № 160/1622/24 вже діяла (з 01 серпня 2024 року) норма закону згідно із пп. 200.4. 1 п. 200.4 ст. 200 ПК України (зі змінами та доповненнями)), відповідно до якої платники податку, щодо яких (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких) у порядку, встановленому Закону України «Про санкції», прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій не мають права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення. Згідно переліку акціонерів ПрАТ «Суха Балка» станом на 09.07.2024, який надано останнім листом № 61.6/1763 від 03.09.2024, відповідачем-1 встановлено відсутність повної інформації про акціонерів, що унеможливлює перевірку ідентифікації зазначених осіб з підсанкційним списком Ради Національної безпеки в оборони України, а текож було виявлено наявність санкцій, згідно з підсанкційним списком Ради Національної безпеки в оборни України та Указу президента України від 19.10.2022 № 726/2022 по акціонеру ОСОБА_1 .
Вказано також, що відповідачем-1 направлено запити до ПАТ «Національний Депозитарій України», Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, НБУ, та до 20-ти Депозитарних установ, які надають депозитарні послуги, тобто зберігання цінних паперів та веде облік права власності на них. Однак дані установи в надані інформації щодо власників цінних паперів відмовили.
Щодо вимоги стягнення пені, нарахованої у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості з податку на додану вартість, відповідач-1 вказав, що нарахування пені згідно з абз. 1 п.23 ст.200 ПК України не здійснюється у разі, якщо така заборгованість зумовлена: виникненням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у зв`язку із введенням воєнного, надзвичайного стану.
02.10.2025, через систему «Електронний суд» відповідач-1 подав клопотання про вихід зі спрощеного провадження.
Ухвалою суд в задоволенні клопотання Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про вихід зі спрощеного провадження відмовив.
В подальшому Законом України від 18.06.2024 року №3813-IX до абзацу першого підпункту 200.4-1 статті 200 Податкового кодексу України були внесені зміни, а саме: підпункт 200.4-1 статті 200 Податкового кодексу України викладено в наступній редакції: платники податку щодо яких (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій не мають права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення, який набув чинності з 01.08.2024.
Таким чином, здійснення бюджетного відшкодування заявленого у податковій декларації позивача з податку на додану вартість за серпень 2023 року має відбуватись із застосування норми підпункту 200.4-1 статті 200 ПКУ, у відповідній редакції що діяла до 01.08.2024 року.
Позивач зазначив, що відповідно до Закону України «Про депозитарну систему України», Закону України «Про акціонерні товариства» останній не є депозитарною установою та відповідно не здійснює ведення реєстру акціонерів.
Позивач не погоджується з позицією відповідача-1 щодо неможливості стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості, з огляду на те, що сам факт введення воєнного стану не має преюдиційного характеру, а тому відповідач-1 повинен довести, що саме введення воєнного стану зумовило виникнення заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ у розмірі 225 179,00грн. Однак, всупереч вимогам КАС України, відповідач-1 не надав доказів, що саме введення воєнного стану зумовило несвоєчасне відшкодування суми бюджетної заборгованості з ПДВ у розмірі 225 179,00 грн. Воєнний стан в Україні, введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX з 24.02.2022, а не своєчасне відшкодування суми бюджетної заборгованості з ПДВ у розмірі 225 179,00 грн. з боку відповідачів досі не відбулось. Отже, з дати введення воєнного стану на території України до дати звернення позивача з цим позовом минуло понад 2 роки. Однак, відповідач-1 не наводить обґрунтування, яким чином введення воєнного стану 24.02.2022 вплинуло на не своєчасне відшкодування суми бюджетної заборгованості з ПДВ у розмірі 225 179,00 грн.
Разом з додатковими поясненнями від 05.12.2025 позивач надав до матеріалів справи Реєстр власників цінних паперів ПрАТ «Суха Балка» та зазначив, що особи, про які зазначає відповідач-1, не є акціонерами ПрАТ «Суха Балка».
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд встановив таке.
Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено документальну невиїзну перевірка позивача з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість по декларації з ПДВ за серпень 2023 року, за результатами якої складено акт № 1133/32-00-04-04-02-06-00191329 від 16.11.2023.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 по справі № 160/1622/24 визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення рішення № від 28.12.2023, № від 28.12.2023.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.11.2024 відмовлено Східному міжрегіональному управлінню ДПС по роботу з великими податків в задоволенні апеляційної скарги, рішення ДОАС від 30.07.2024 залишено без змін.

Відповідач-1 оскаржив рішення судів першої та апеляційної інстанції, шляхом звернення з касаційною скаргою до Верховного Суду.

03.02.2025 Верховним Судом прийнято ухвалу по справі № 160/1622/24 про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суді від 14.11.2024

Отже, процедура судового оскарження податкового повідомлення-рішення № від 28.12.2023 про зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 225 179,00 грн. завершена у день набрання рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 законної сили, у зв`язку з ухваленням Третім апеляційним адміністративним судом у справі №160/1622/24 постанови від 14.11.2024.

З огляду на викладене, задекларована платником податків в декларації з ПДВ за серпень 2023 року сума бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 225 179,00грн. стала узгодженою з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/1622/24, а саме: з 14.11.2024, яке отримано контролюючим органом, що останнім не заперечується.

Проте доказів внесення відповідачем-1 до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 225 179,00грн. на наступний робочий день після отримання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 14.11.2024 відповідачем-1 в ході розгляду справи суду не надано.

Як видно з матеріалів справи, акт перевірки № 1133/32-00-04-04-02-06-00191329 від 16.11.2023, на підставі якого були винесені податкові повідомлення рішення № від 28.12.2023, № від 28.12.2023, не містить підстав підпункту 200.4-1 статті 200 Податкового кодексу України, як і не містить посилання на Закон України «Про санкції», Положення про Державний реєстр санкцій та зазначення підсанкційних осіб.

На момент виникнення спірних правовідносин з моменту формування показників податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2023 року (31.08.2023 до винесення податкових повідомлень рішень № від 28.12.2023, № від 28.12.2023, підпунктом 200.4-1 статті 200 Податкового кодексу України було визначено, що платники податку, щодо яких у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій не мають права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення.

Не погоджуючись з бездіяльністю Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками щодо виплати узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

Частина друга статті 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

За визначенням, наведеного у ПК України, бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника (підпункти 14.1.18 пункту 14.1 статті 14).

Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 14).

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначений у статті 200 ПК України.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

За змістом пунктів 200.10, 200.11 статті 200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Відповідно до підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

За підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 цієї статті заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Пунктом 200.15 статті 200 ПК України встановлено, що у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Пунктом 200.12 статті 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат, зокрема:

ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом 5 операційних днів (пункт 200.13 статті 200 ПК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 №26 затверджено Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Порядок №26 в редакції на час спірних відносин), який набрав чинності 1 квітня 2017 року.

Відповідно до пункту 4 Порядку №26 податковий орган вносить до Реєстру, зокрема, такі дані:

-дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження;

-суму узгодженого податковим органом бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Згідно з пунктом 6 Порядку №26 інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі податкового органу на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду податковий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку (абзац 2 пункту 7 Порядку №26).

Пунктом 12 Порядку №26 передбачено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету. При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Отже, з 1 квітня 2017 року передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення податковим органом в Реєстрі даних про її узгодження.

Тож за встановленою процедурою, контролюючий орган зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку задля забезпечення доступу органу Казначейства до таких сум для цілей перерахування на рахунки платника податку.

Відповідно до п. 56.18. ст. 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання рішення законної сили.

В подальшому Законом України від 18.06.2024 року №3813-IX до абзацу першого підпункту 200.4-1 статті 200 Податкового кодексу України були внесені зміни, а саме: підпункт 200.4-1 статті 200 Податкового кодексу України викладено в наступній редакції: платники податку щодо яких (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій не мають права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення, який набув чинності з 01.08.2024.

Таким чином, вирішення питання щодо здійснення бюджетного відшкодування, заявленого у податковій декларації позивача з податку на додану вартість за серпень 2023 року, має відбуватись із застосування норми підпункту 200.4-1 статті 200 Податкового кодексу України, у відповідній редакції що діяла до 01.08.2024 року.

Така позиція підтверджується висновками Верховного Суду, які викладені в постановах від 12.08.2025 у справі № 280/6631/24 та від 17.09.2025 у справі № 160/30975/24.

Щодо стягнення пені за порушення строків відшкодування податку на додану вартість, задекларованого в декларації за серпень 2023 року, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Аналіз викладених норм свідчить, що держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику ПДВ суму бюджетного відшкодування протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої. Якщо ж протягом згаданого строку необхідних дій для відшкодування податку здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень пункту 200.23 статті 200 ПК України нараховується пеня.

Пеня за пунктом 200.23 статті 200 ПК України починає нараховуватися за фактом виникнення заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ. Заборгованість з відшкодування ПДВ у свою чергу виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням державними органами комплексу дій, необхідних для повернення платнику узгодженої суми бюджетного відшкодування.

Відповідний правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 20.03.2024 у справі № 260/1130/18.

Верховний Суд у постанові від 20.07.2023 у справі №160/10140/21 виснував, що саме з метою запровадження дієвого механізму контролю за повним та своєчасним виконанням державними органами комплексу дій, спрямованих на повернення платнику сум бюджетного відшкодування, законодавцем було закріплено на рівні закону (пунктом 200.23 статті 200 ПК України) забезпечувальний засіб - нарахування пені за кожен день прострочення зобов`язання протягом усього строку існування заборгованості бюджету.

Вказані положення Податкового кодексу України є тою спеціальною нормою, якою врегульовано відповідний компенсаційний механізм для платника податків у разі невиконання контролюючим органом своїх обов`язків своєчасно та в повному обсязі. Тобто, цей механізм/інструмент одночасно є істотною мірою майнової відповідальності держави в разі невиконання означеного комплексу дій та запобіжником від можливих зловживань, а також компенсаційним механізмом для платника податків.

Такий компенсаційний механізм (нарахування пені) не є та не може бути джерелом збагачення для платника податків, а є мірою відповідальності відповідного контролюючого органу та компенсацією у майновому вираженні за невиконання контролюючим органом своїх обов`язків своєчасно та в повному обсязі.

За змістом абзацу другого пункту 200.15 статті 200 ПК України після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм, висновків Верховного Суду та встановлених обставин, суд вважає, що позивач набув право на отримання відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України пені на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за період з дати узгодження за рішенням суду.

При цьому посилання відповідача-1 в обґрунтування відсутності підстав для нарахування пені на положення абзацу 2 пункту 200.23 статті 200 ПК України, за якою нарахування пені згідно з абзацом першим цього пункту не здійснюється у разі, якщо така заборгованість зумовлена виникненням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у зв`язку із введенням воєнного, надзвичайного стану, не приймаються судом, оскільки не враховують спірних правовідносин.

Суд зазначає, що ця норма чітко вказує на те, що нарахування пені не застосовується лише у випадку, якщо бюджетна заборгованість зумовлена (спричинена, викликана) виникненням форс-мажорних обставин у зв`язку із введенням воєнного, надзвичайного стану, тобто, якщо причиною утворення такої заборгованості стали форс-мажорні обставини або іншими словами утворення/виникнення такої заборгованості було викликано настанням форс-мажорних обставин, а тому заборона щодо нарахування пені не поширюється на ту бюджетну заборгованість, яка утворилась внаслідок настання інших обставин, зокрема, внаслідок невиконання податковим органом вимог податкового законодавства.

При цьому, розрахунок суми пені, здійснений позивачем, жодним чином не заперечений відповідачем-1.

Вищенаведене доводить, що відповідач-1 допустив протиправну бездіяльність щодо не несвоєчасного внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 225 179,00грн. по податковій декларації за серпень 2023 року № від 20.09.2023.

Посилання відповідача-1 на наявність підсанкційних осіб серед учасників позивача, суд не приймає до уваги, оскільки з наданих доказів неможливо ідентифікувати особу як засновника, учасника або кінцевого бенефіціарного власника ПрАТ «Суха Балка».

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача пені у сумі 34 199,58 грн. за порушення строків бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 225 179,00грн. за період серпень 2023 року суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач-1 не довів правомірності своїх дій у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Частиною першої статті 139 КАС України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, судовий збір, сплачений позивачем, нажелить до стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - 1.

Керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (; місцезнаходження: 50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Конституційна, 5) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, місцезнаходження: 49600, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд.57), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. 93-ї Холодноярської Бригади, 1) області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення бюджетної заборгованості - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, місцезнаходження: 49600, м. Дніпро, просп. Олександра Поля, буд.57) у формі нездійснення передбачених законодавством дій, спрямованих на повернення Приватному акціонерному товариству «СУХА БАЛКА» узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету по декларації за серпень 2023 року у сумі 225 179,00 грн. (двісті двадцять п`ять тисяч сто сімдесят дев`ять грн.) 00 коп.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь Приватного акціонерного товариства «СУХА БАЛКА» () заборгованість з бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по податковій декларації за серпень 2023 року в розмірі 225 179,00грн. (двісті двадцять п`ять тисяч сто сімдесят дев`ять грн. 00 коп.) та пеню, нараховану у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості з податку на додану вартість в розмірі 34 199 (тридцять чотири тисячі сто дев`яносто дев`ять) грн. 58 коп.

Стягнути зі Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, місцезнаходження: 49600, м. Дніпро, просп. Олександра Поля, буд.57) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства «СУХА БАЛКА» () судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 112,55грн. (три тисячі сто дванадцять грн.) 55 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук