Справа № 500/4831/25
Суддя: Грицюк Роман Петрович
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4831/25

11 грудня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грицюка Р.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ), в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та виплатити з відрахуванням виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати індексації-різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із 01.03.2018 по липень 2019 року включно та з березня 2020 року по 25.06.2021 включно;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період із 01.03.2018 по липень 2019 року включно і з березня 2020 року по 25.06.2021 включно у розмірі 4136,51 грн на місяць із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати індексації-різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із серпня 2019 року по лютий 2020 року включно;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період із серпня 2019 року по лютий 2020 року включно у розмірі 4136,51 грн на місяць із одночасною компенсацією суми податку на доходи фізичних осіб.

Ухвалою від 08.09.2025 суддя прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі порушили вимоги законодавства, не виплативши позивачу індексацію грошового забезпечення з 01.12.2015 по 01.03.2018 із застосуванням січня 2008 року як базового місяця. Позивач вважає, що базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації є січень 2008 року, оскільки підвищення грошового забезпечення військовослужбовців у подальшому відбулось лише у березні 2018 року. Відповідно до абзацу четвертого пункту 5 Порядку №1078, починаючи з березня 2018 року відповідачі повинні були нараховувати та виплачувати позивачу індексацію-різницю в розмірі 4136,51 грн щомісячно до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Зазначив, що індексація грошового забезпечення відповідачем виплачувалась позивачу в правильному розмірі з урахуванням приписів Порядку №1078. Визначення базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення належить до дискреційних повноважень відповідача. Вказує про передчасність вимог до відповідача, оскільки повний розрахунок з військовослужбовцем здійснюється органом, яким виключено його зі списку особового складу.

У відповіді на відзив позивач навів мотиви незгоди з доводами відповідача.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

Відповідно до особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні:

- з грудня 2015 року по липень 2019 року включно і з березня 2020 року по 25.06.2021 включно в ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 );

- з серпня 2019 року по лютий 2020 року включно у ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ).

З 01.12.2015 по 28.02.2018 ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення із врахуванням базових місяців листопада 2013 року, червня 2016 року. За період з 01.03.2018 по 25.06.2021 не нараховувалась та не виплачувалась індексація різниця грошового забезпечення, базовим місяцем для індексації грошового забезпечення було прийнято березень 2018 року.

Згідно з витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) від 25.06.2021 №254-ОС ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Вважаючи протиправними дії та бездіяльність відповідачів щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон України №2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закон України №2011-XII).

Преамбулою Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII (далі Закон України №1282-XII) встановлено, що вказаний Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

У статті 1 Закону України №1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону України №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

У частині першій статті 5 Закону України №1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України (частини другої статті 5 Закону України №1282-XII).

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону України №1282-XII).

Відповідно до пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 (далі Порядок №1078), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 №491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац восьмий пункту 4 Порядку №1078).

Згідно з пунктом 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Виходячи з наведеного, можна дійти до висновку, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 19.07.2019 у справі №240/4911/18.

Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) від 03.07.2025 №5783-25 нарахування індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року позивачу відбувалося із врахуванням базових місяців листопада 2013 року та червня 2016 року.

Надаючи оцінку таким діям відповідача, суд звертає увагу на положення абзаців першого-п`ятого пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції Постанови № 1013), відповідно до яких у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 вказаного Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Зміна посадових окладів з урахуванням періоду проходження військової служби позивача відбулась 01.01.2008 згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 і діяла до 01.03.2018 згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704.

Суд зауважує, що доказів підвищення посадового окладу позивача у інші періоди відповідач не надав. Крім того, судом також не встановлено, а відповідачем не доведено, що мало місце підвищення грошового доходу позивача, яке перевищило суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу та яка мала нараховуватися із базового місяця січня 2008 року. У цьому контексті необхідно зазначити, що виходячи з положення абзацу п`ятого пункту 5 Порядку №1078, збільшення заробітної плати позивача за рахунок інших її складових без підвищення тарифної ставки (окладу) не зменшує суму індексації на розмір підвищення заробітної плати.

Суд акцентує увагу на тому, що визначення базового місяця починаючи з 01.12.2015 (з урахуванням змін до Порядку №1078, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013) залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу) та нарахування індексації здійснюється до наступного підвищення розміру посадового окладу військовослужбовця.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 26.01.2022 у справі №400/1118/21, від 23.08.2022 у справі № 420/11641/21.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що базовим місяцем для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 є січень 2008 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахування індексації грошового забезпечення позивачу за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року відбувалося із врахуванням базових місяців листопада 2013 року та червня 2016 року.

Відтак суд вважає, що дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) є протиправним.

Зважаючи на зазначене, суд з метою ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

Надаючи оцінку аргументам позивача про наявність у нього права на отримання індексації-різниці, суд виходить з такого.

Відповідно до абзаців третього п`ятого пункту 5 Порядку №1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру.

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац шостий пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

У постанові від 20.04.2023 у справі №320/8554/21 Верховний Суд виснував, що Порядок №1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, поточної та індексації-різниці.

Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.

У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.

Системний аналіз пункту 1, абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає суду підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковим для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами третім, четвертим, шостим пункту 5 Порядку №1078, суд дійшов висновку, що повноваження військової частини щодо виплати цієї суми не є дискреційними. Своєю чергою, обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати такий вид індексації грошового забезпечення.

З урахуванням того факту, що 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Системний і цільовий способи тлумачення абзаців третього, четвертого Порядку №1078 дають суду підстави зробити висновок, що у зв`язку із підвищенням у березні 2018 року доходу позивача, відповідачу належало вирішити питання, чи має остання право на отримання суми індексації-різниці, а якщо так, то у якій сумі.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 23.03.2023 у справі №400/3826/21, від 29.03.2023 у справі №380/5493/21, від 06.04.2023 у справі №420/11424/21, від 20.04.2023 у справі №320/8554/21.

Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) від 03.07.2025 №5783-25, листа ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25.06.2025 №09/5135-25 нарахування індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року до 25.06.2021 індексація грошового забезпечення нараховувалась позивачу із врахуванням базового місяця - березня 2018 року.

Перевіряючи доводи позивача щодо протиправності такої бездіяльності відповідача на предмет їх відповідності вимогам чинного законодавства та фактичним обставинами справи, суд враховує наступне.

З огляду на абзац четвертий пункту 5 Порядку №1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Отже, для застосування вищенаведених положень Порядку №1078 та встановлення наявності/відсутності у позивача права на індексацію-різницю, враховуючи висновки Верховного Суду у постановах від 23.03.2023 у справі №400/3826/21, від 29.03.2023 у справі №380/5493/21, від 06.04.2023 у справі №420/11424/21, суд повинен встановити:

- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);

- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення другого абзацу п`ятого пункт 5 Порядку №1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Порядку №1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу четвертого пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Відповідно до інформації відображеній в довідці про грошове забезпечення ОСОБА_1 за 2018 рік, грошове забезпечення (грошовий дохід) позивача у лютому 2018 року становив 12408,77 грн (за виключенням одноразової виплати, а саме надбавки оперативно-розшукову діяльність у сумі 337,50 грн) і включав такі постійні складові, які не мають разового характеру: посадовий оклад 1 125 грн; оклад за військовим званням 120 грн; надбавка за вислугу років 311,25 грн; надбавка за особливі умови служби 168,75 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань 778,13 грн; премія 4 893,75 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 168,75 грн; надбавка за кваліфікацію 28,13 грн; надбавка за конфіденційність 56,25 грн; щомісячна додаткова грошова винагорода 4 758,76 грн.

Згідно із інформацією відображеній у довідці про грошове забезпечення ОСОБА_1 за 2018 рік грошове забезпечення (грошовий дохід) позивача у березні 2018 року становив 12735,41 грн і включав такі постійні складові, які не мають разового характеру: посадовий оклад 5 640 грн; оклад за військовим званням 1 270 грн; надбавка за вислугу років 2 418 грн; премія 2 312,40 грн; надбавка за роботу в умовах режим. обмежень 846 грн; надбавка за кваліфікацію 169,20 грн; щомісячна додаткова грошова винагорода 79,31 грн.

Аналогічна інформація про доходи ОСОБА_1 у лютому 2018 року у сумі 12408,77 грн (за виключенням одноразової виплати, а саме надбавки оперативно-розшукову діяльність у сумі 337,50 грн) та у березні 2018 року у сумі 12735,41 грн відображена у довідках ОК-5 та ОК-7, які містять дані про суми заробітної плати, з якої сплачується єдиний соціальний внесок. (а.с. 20-22)

Отже, підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А) у зв`язку із підвищенням на законодавчому рівні посадових окладів у березні 2018 року військовослужбовцям згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 відбулося на 326,64 грн (12 735,41 грн 12 408,77 грн).

При цьому визначальним значенням для врахування видів грошового забезпечення при визначенні розміру доходу позивача у лютому та березні 2018 року для визначення різниці доходу має значення факт виплати у конкретних місяцях складових грошового забезпечення, а не період, за який вони виплачені (правові висновки за постановами Верховного Суду від 11.11.2021 у справі № 240/5760/19, п. 26 постанови від 14.11.2021 у справі № 240/12040/19).

Положення пункту 5, як і цілому положення Порядку № 1078 застосовують таке поняття як «підвищення доходів», яке (підвищення) пов`язується для працівників бюджетної сфери із підвищенням на законодавчому рівні тарифних ставок (посадових окладів) та при правильному застосуванні Порядку № 1078 мало б призводить до зміни розміру індексації, або ж фактично припинення виплати індексації - різниці за умови фактичного підвищення доходу у місяці підвищення тарифних ставок (посадових окладів), який би (дохід) перевищував би розмір індексації.

Відповідно до пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПК України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. Згідно з пунктом 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Підпунктом 164.1.2 пункт 164.1 статті 164 ПК України встановлено, що загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Визначаючи суму можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків), позивач взяв за основу величину приросту індексу споживчих цін - 253,3%, правильність чого підтверджується листом Мінсоцполітики від 28.09.2021 №5211/0/290-21/51.

У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн.

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 Порядку №1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножений на величину приросту індексу споживчих цін і поділена на 100%, тобто 1762,00 грн * 253,30% / 100% = 4463,15 грн.

Таким чином, сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року становить 4463,15 грн.

Отже, правильними є висновки позивача про те, що розмір підвищення доходу (А) 326,64 грн є меншим від суми можливої індексації в березні 2018 року (Б) = 4463,15 грн, а різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А) дорівнює: 4136,51 грн (4463,15 грн 326,64 грн).

Зважаючи на викладене, відповідач повинен був нараховувати та виплатити позивачу індексацію-різницю в розмірі 4136,51 грн щомісячно, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Отже, протиправною є бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати індексації різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із 01.03.2018 по 25.06.2021 включно.

Отже, з метою повного відновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різницю грошового забезпечення за період із 01.03.2018 по липень 2019 року включно, з березня 2020 року по 25.06.2021 у розмірі 4136,51 грн на місяць, а також зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різницю грошового забезпечення за період із серпня 2019 року по лютий 2020 року включно у розмірі 4136,51 грн на місяць.

Суд не погоджується з доводами відповідача, що при здійсненні розрахунків підвищення доходу позивача у березні 2018 року слід враховувати види грошового забезпечення не у місяці їх виплати, а місяць за який вони виплачені.

Так, індексація грошових доходів спрямована на підвищення купівельної спроможності населення з урахуванням рівня підвищення індексу споживчих цін, тобто показника, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Аналіз вказаних нормативних актів дає підстави зробити висновок, що правова природа індексації, зокрема при нарахуванні та виплаті грошового забезпечення військовослужбовців полягає у тому, що підвищення на законодавчому рівні посадових окладів має супроводжуватися реальним зростанням їх доходу у місяці підвищення посадових окладів, і таке підвищення доходу має збільшитися у місяці підвищення посадового окладу до такого рівня, який би перевищив проіндексований дохід попереднього місяця.

У відзиві на позовну заяву відповідач стверджує, що відповідно до пункту 6 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 лютого 2016 року № 73 (далі - Інструкція №73) щомісячна додаткова грошова винагорода позивачу виплачувалася у 2018 році за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПК України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Підпунктом 164.1.2 пункт 164.1 статті 164 ПК України встановлено, що загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця. З аналізу наведених норм слідує, що місячним грошовим доходом є дохід у вигляді заробітної плати, нарахований або виплачений протягом відповідного місяця.

Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в органах Держприкордонслужби, визначаються Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 № 425, яка була чинною до 10.08.2018 (далі Інструкція № 425).

Відповідно до пункту 1.2 розділу І Інструкції № 425 місячне грошове забезпечення - це грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством. Аналогічне нормативне визначення місячного грошового забезпечення міститься у пункті 2 Розділу І Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558, яка є чинною з 10.08.2018 (далі Інструкція №558), відповідно до якого місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.

Відповідно до п.2 Постанови №889 граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї Постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

На виконання п.2 Постанови №889 наказом МВС України від 02.02.2016 №73 затверджено Інструкцію №73. Пунктом 6 Інструкції №73 передбачено, що винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби; начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників.

Водночас встановлений Інструкцією №73 порядок виплати щомісячної грошової додаткової винагороди не змінює факту отримання позивачем у лютомуберезні 2018 року конкретної суми оподатковуваного грошового доходу.

Верховний Суд у постанові від 04 квітня 2024 року в справі №160/4155/22, встановлюючи складові грошового забезпечення для порівняння доходу за березень у порівнянні з лютим 2018 року, включив щомісячну грошову допомогу саме у місяці її фактичної виплати, а не за місяць, за який ця виплата була нарахована.

Відтак, грошовий дохід позивача складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця, а визначений Інструкцією №73 порядок виплати щомісячної грошової додаткової винагороди не змінює факту отримання позивачем в лютому-березні 2018 року конкретної суми грошового оподаткованого доходу.

Також Верховний Суд у постановах від 14 липня 2021 року у справі №240/12040/19 та від 11 листопада 2021 року у справі № 240/5760/19 дійшов висновку про те, що визначальним значенням для врахування видів грошового забезпечення при визначенні розміру доходу позивача у лютому та березні 2018 року для визначення різниці доходу має значення факт виплати у конкретних місяцях складових грошового забезпечення, а не період, за який вони виплачені.

Враховуючи наведене, виплачена позивачу у лютому 2018 року та у березні 2018 року у складі місячного грошового забезпечення щомісячна додаткова грошова винагорода у розумінні норм ПК України є його загальним місячним доходом саме у місяці виплати доходу, тобто у лютому 2018 року та у березні 2018 року, і не може вважатися його грошовим доходом за попередні місяці при застосуванні до спірних правовідносин пункту 5 Порядку №1078, яким встановлено спосіб визначення розміру індексації у порівнянні з підвищення грошового доходу у цьому місяці підвищення.

Наведені висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 14 липня 2021 року у справі № 240/12040/19, від 11 листопада 2021 року у справі №240/5760/19 та від 22 червня 2023 року у справі № 520/6243/22, які у відповідності до частини п`ятої статті 242 КАС України підлягають застосування під час розгляду даної справи.

З приводу зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, суд зазначає таке.

Відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Враховуючи наведене, суд вважає, що нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення необхідно проводити з урахуванням пункту 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

Щодо посилань ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на вимоги п.293 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, то такі є безпідставними, оскільки у ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) не існував і не міг існувати обов`язок провести нарахування та виплатити позивачу індексацію-різницю грошового забезпечення за період з серпня 2019 року по лютий 2020 року включно, адже у цей період позивач проходив службу та перебував на грошовому забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_7 (військова частина НОМЕР_1 ) і саме цей відповідач порушив право позивача на належний розмір грошового забезпечення, за захистом якого він звернувся до суду.

Та обставина, що надалі позивач змінив місце проходження військової служби, у жодному разі не впливає та не змінює статус ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), як відповідача за пред`явленими ним позовними вимогами, оскільки право на індексацію грошового забезпечення військовослужбовець набуває не при звільненні з військової служби (як-от, наприклад, право на одноразову грошову допомогу при звільненні, право на компенсацію днів невикористаної відпустки, що відповідно зумовлює обов`язок військової частини, з якої військовослужбовець звільняється, провести відповідні виплати), а з моменту, умов та підстав, чітко визначених Законом №1282 та Порядком № 1078, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації (п.п.43-44 постанови Верховного Суду від 27.04.2021 року у справі №380/1513/20).

Щодо посилань відповідача на практику Верховного Суду у справі №520/1897/22, то розглядувані у цій справі обставини не є релевантними до спірних правовідносин у цій справі, адже спір стосувався обов`язку виплати заробітної плати прокурору у разі ліквідації відповідного органу прокуратури.

Суд також відмічає, що правовідносини у справі виникли до внесення змін у ст.233 КЗпП України, а тому звернення до суду з вимогами про стягнення індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 по 25.06.2021 відповідно до ст.233 КЗпП України (в редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) не обмежувалось будь-яким строком.

Так, Верховний Суд у постанові від 12.09.2024 року у справі №380/6701/24 вказав: «…З огляду на правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, Верховний Суд дійшов висновку про поширення дії ст.233 КЗпП України в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності».

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) із урахуванням уже виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати індексації-різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із 01.03.2018 по липень 2019 року включно та з березня 2020 року по 25.06.2021 включно.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період із 01.03.2018 по липень 2019 року включно і з березня 2020 року по 25.06.2021 включно у розмірі 4136,51 грн на місяць із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати індексації-різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із серпня 2019 року по лютий 2020 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період із серпня 2019 року по лютий 2020 року включно у розмірі 4136,51 грн на місяць із урахуванням уже виплачених сум і одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач:

- ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_1 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

- ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_3 код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Головуючий суддя Грицюк Р.П.