Справа № 520/32/25
Суддя: Ширант А.А.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року, м. Харків справа № 520/32/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ширант А.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 яка полягає у не зазначенні в довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року від 16.09.2024 року №ФХ-121786 для перерахунку пенсії, яка видана на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024 по справі №520/10697/24, відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років визначених у довідці від 16.09.2024 року №ФХ-121786, а саме: надбавки за особливості проходження служби (65% від посадового окладу, окладу за військове звання з урахуванням надбавки за вислугу років) 16365,70 грн. та премії (140% від посадового окладу) 18340,00 грн. протиправною;

- визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 яка полягає у не зазначенні в довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 від 16.09.2024 року №ФХ-121786 для перерахунку пенсії, яка видана на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024 по справі №520/10697/24, відомостей про розміри доплати за науковий ступінь (15% від посадового окладу) та доплати за вчене звання (25% від посадового окладу) відповідно до положень ч.2 ст. 59 Закону України Про вищу освіту протиправною;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами чинними станом на 01.01.2023 року з урахуванням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024 по справі №520/10697/24, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років визначених у довідці від 16.09.2024 року №ФХ-121786, a саме: надбавки за особливості проходження служби (65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років) 14966,25 грн.; премії (140% від посадового окладу) 18340,00 грн. та із зазначенням відомостей про доплату за науковий ступінь (15% від посадового окладу) 1965,00 грн. та доплату за вчене звання (25% від посадового окладу) 3275,00 грн. відповідно до ч.2 ст. 59 Закону України Про вищу освіту, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023 року основного розміру його пенсії.

Процесуальні дії у справі, заяви та клопотання

Ухвалою суду від 07.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач через систему Електронний суд 20.01.2025 подав відзив на позовну заяву.

Оскільки у період з 18.09.2024 по 20.09.2024, 25.09.2024 по 28.09.2024, з 14.11.2024 по 15.11.2024 суддя перебувала у відрядженні, з 23.09.2024 по 24.09.2024, 13.11.2024, 31.12.2024, з 24.02.2024 по 09.03.2025, з 11.03.2025 по 16.03.2025, з 31.03.2025 по 02.04.2025, з 07.04.2025 по 18.04.2025, з 02.06.2025 по 10.06.2025, з 21.07.2025 по 25.07.2025 суддя перебувала у щорічній відпустці, з 07.10.2024 по 11.10.2024, 27.01.2025, з 10.02.2025 по 14.02.2025, 28.02.2025 суддя перебувала на навчанні, у період з 02.12.2024 по 06.12.2024, з 02.12.2024 по 06.12.2024, з 25.02.2025 по 28.02.2025 та з 01.03.2025 по 10.03.2025, 17.03.2025 по 19.03.2025, з 07.04.2025 по 25.04.2025 суддя перебувала на лікуванні, у відпустці з 02.06.2025-10.06.2025, 03.07.2025-04.07.2025, 21.07.2025-25.07.2025, 06.08.2025-08.08.2025, 25.08.2025-27.08.2025, 15.09.2025-17.09.2025, 13.10.2025-17.10.2025, 30.10.2025-31.10.2025, 03.12.2025-05.12.2025 - розгляд справи здійснюється з урахуванням днів відрядження, відпустки, навчання та лікування.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з вимогами ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем на виконання рішення суду виготовлено довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, в якій розмір посадового окладу, оклад за військовим званням та надбавка за вислугу років обчислені виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня 2023 року. Натомість, відповідачем протиправно обчислено надбавку за особливості проходження та премію виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня 2018 року (1762 грн.). Окрім цього, протиправно не зазначено розміри доплати за науковий ступінь (15% від посадового окладу) та доплати за вчене звання (25% від посадового окладу) та премію у розмірі 140% від посадового окладу.

Позиція відповідача

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р.

Отже, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Обставини, встановлені судом та зміст правовідносин

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

На виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024 у справі №520/10697/24 ІНФОРМАЦІЯ_3 виготовлено довідку №ФХ-121786 від 16.09.2024 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023.

В оновленій довідці зазначені такі складові грошового забезпечення: посадовий оклад у розмірі 13100,00 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням у розмірі 2250,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) у розмірі 7675,00 грн., надбавка за особливості проходження служби (у середніх розмірах, що фактично виплачується за відповідною посадою) 9828,00 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 1965,00 грн., доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук (5%) 655,00 грн., доплата за вчене звання (5%) 655,00 грн., премія (у середніх розмірах, що фактично виплачується за відповідною посадою) 12040,00 грн., (Т.1, а.с.17).

Відповідач, листом від 21.10.2024, повідомив представника позивача, що до довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 було включено щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які розраховані з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, а саме надбавка за особливості проходження служби за 49 тарифним розрядом та премія за 49 тарифним розрядом, (Т.1, а.с.20).

Позивач, не погоджується з розміром складових грошового забезпечення, зазначених в довідці №ФХ-121786 від 16.09.2024, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Норми права, які застосовує суд: процесуальні положення

У КАС України визначені завдання та основні засади адміністративного судочинства, зокрема вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ст. 2 КАС України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (ч. 1 ст. 5 КАС України).

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (ч.4 ст. 9 КАС України).

Згідно положень ст.75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Керуючись ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Норми права, які застосовує суд, висновки суду

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Так, частиною третьою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються.

Таким чином, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Зазначена норма статті 43 Закону міститься в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому, під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №826/3858/18.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок №45) передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704), яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 1 до постанови №704, встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Згідно пункту 4 Постанови №704 в первинній редакції було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Також додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови №704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Постанова №704 набрала чинності з 01.03.2018.

На момент набрання чинності Постановою №704, 01.03.2018, пункт 4 цього нормативно-правового акту було викладено у редакції пункту 6 Постанови №103, а саме: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

При цьому, зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 не вносилися.

Отже, станом на 01.01.2018 та 01.01.2019 пункт 4 постанови №704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року».

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року по справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України №103, яким були внесені зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704.

Вказаною постановою скасовані зміни, у тому числі до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704, та відновлено його попередню редакцію (станом на 30.07.2018), згідно якої розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Відповідно до частини другої статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, з 29.01.2020 року - дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 - діє редакція пункту 4 постанови №704, яка діяла до зазначених змін.

Таким чином, оскільки зміни внесені постановою №103, зокрема, до пункту 4 постанови №704, визнані у судовому порядку нечинними, з 29.01.2020 року діє редакція пункту 4 постанови №704, яка діяла до зазначених змін, в якій передбачено, що для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням застосовується не прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року, а прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, але з гарантією того, що такий показник прожиткового мінімуму повинен становити не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

У той же час, при вирішенні питання щодо можливості застосування мінімальної заробітної плати, в даному випадку не менше її 50 відсотків, як розрахункової величини при обрахунку посадового окладу, суд враховує, що пунктом 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2017 року, встановлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Норми пункту 3 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону №1774-VIII були чинними як на дату прийняття постанови №704, так і станом після 29.01.2020 року неконституційними не визнавалися.

Враховуючи юридичну силу законів та підзаконних нормативно-правих актів, яким є постанова №704, місце таких в системі нормативно-правових актів, оскільки всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм, перевагу слід надати положенням Закону, як акту вищої юридичної сили з урахуванням принципу верховенства права, закріпленого у статті 8 Конституції України.

Таким чином, застосовуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.12.2019 року по справі № 240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 06.12.2016 року №1774-VІІІ«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», за якою після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають, суд дійшов висновку, що пункт 4 постанови № 704 з 29.01.2020 року має застосовуватись у наступній редакції: Розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Верховний Суд у постанові від 15 листопада 2023 року по справі №120/965/22-а вказав, що встановлене положеннями пункту 3розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів розрахованих, згідно з Постановою №704, жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом саме на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2024 року по справі №380/19884/21 вказав, що з 29.01.2020 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, що є підставою для перерахунку пенсії.

Судом встановлено, що відповідачем вірно визначений посадовий оклад та оклад за військовим званням, а саме виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року, і як наслідок, надбавка за вислугу років (50% від посадового окладу та окладу за військове звання) також вірно розрахована.

Щодо розмірів надбавки за особливості проходження служби та премії, зазначених у спірній довідці, суд зазначає наступне.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що надбавка за особливості проходження служби та премія обчисленні, виходячи з неактуального розміру прожиткового мінімуму - 1762 грн., встановленого законом станом на 01.01.2018.

Судом встановлено, що вказані складові дійсно розраховані з прожиткового мінімуму, встановленого законом станом на 01.01.2018.

Зазначене підтверджується арифметичним підрахунком, листом відповідача від 21.10.2024 та не заперечується останнім у відзиві на позовну заяву.

Так, розмір прожиткового мінімуму станом на 01.01.2018 склав 1762 грн.

Отже, відповідач повинен був розрахувати надбавку за особливості проходження служби та премія виходячи із зазначених у довідці №ФХ-121786 від 16.09.2024 посадового окладу - 13100,00 грн., окладу за військовим (спеціальним) званням - 2250,00 грн., надбавки за вислугу років (50%) 7675,00 грн.

Разом з тим, позивач просить вказати у довідці про розмір грошового забезпечення надбавку за особливості проходження служби (65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років) та премії (140% від посадового окладу).

В обґрунтування вказаних розмірів надбавки та премії посилається на Окреме доручення Міністра оборони України №2683/з від 01.02.2023 відповідно до якого, за посадою яку обіймав позивач перед звільненням на пенсію (за 49 тарифним розрядом) на 01 січня 2023 року встановлено розмір надбавки за особливості проходження служби 65% від посадового окладу, окладу за військове звання з урахуванням надбавки за вислугу років, розмір премії 140% від посадового окладу.

З цього приводу суд зазначає, що 01.02.2023 з метою виконання завдань Президента України та Кабінету Міністрів України, направлених на забезпечення належного соціального захисту військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, організації виконання Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік і забезпечення виконання поставлених перед Міністерством оборони України завдань щодо своєчасної виплати військовослужбовцям і працівникам належних видів грошового забезпечення та заробітної плати та нагородження особового складу, керуючись вимогами п. 17 розд. І Порядку № 260 Міністр оборони України видав Окреме доручення № 2683/з, яким відповідним керівникам, зокрема Збройних Сил України, доручено в 2023 році встановити, зокрема, іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців Сил спеціальних операцій Збройних Сил України):

надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 65 % посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років;

щомісячну премію:

з 01.01.2023 - у розмірах згідно з Додатком 1 до цього доручення;

з 01.02.2023 - у розмірах згідно з Додатком 2 до цього доручення (пп. 1.2 п. 1 Окремого доручення).

Питання правової природи Окремого доручення № 2683/з та наявності підстав для оформлення і видачі недіючому військовослужбовцю довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за вислугу років з відсотковими розмірами премії та надбавки за особливості проходження служби, визначеними цим Окремим дорученням, було предметом розгляду Верховного Суду у подібних справах (постанови від 11.06.2024 у справі № 520/17087/23, від 12.09.2024 у справі № 260/9408/23, від 19.11.2024 від 20.11.2024 у справі № 520/10255/24). Переглядаючи в касаційному порядку судові рішення у справах за позовами пенсіонерів-військовослужбовців до обласних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, що стосуються:

- визнання протиправною бездіяльності щодо неподання ними до Пенсійного фонду України оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.03.2023, із зазначенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) і премії, визначених станом на 01.02.2023 Окремим дорученням №2683/з;

- визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку грошового забезпечення з урахуванням зазначених видів виплат (надбавки за особливості проходження служби - 65 %, премії - 390 %) для перерахунку пенсії з 01.02.2023,

Верховний Суд сформулював такі висновки: рішення Міністра оборони України у формі окремого доручення, адресоване керівникам військових формувань, які входять складу Збройних Сил України, системи Міністерства оборони України, є розпорядчим актом, прийняття якого було зумовлене введенням в Україні воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 Про введення воєнного стану в Україні, та метою якого, є належна та своєчасна виплата у 2023 році грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, категорії яких чітко визначено в додатках до цього документу Міністра оборони України та не є рішенням Кабінету Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або про введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, із прийняттям якого пов`язаний обов`язок відповідача оформити нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Натомість зазначене рішення є відомчим, внутрішнім документом, який носить тимчасовий характер, не містить нормативно-правових приписів та не породжує будь-яких правових підстав для проведення перерахунку пенсій..

Подібний за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду від 17.10.2023 у справі № 140/5557/22, а саме, що "рішення (телеграма) Міністра оборони України від 14.01.2022 № 248/269 щодо зазначення конкретного відсотка премії не є рішенням Кабінету Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або про введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, із прийняттям якого пов`язаний обов`язок відповідача оформити нову довідку про розмір грошового забезпечення".

Наведений висновок касаційного суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 13.05.2020 у справі № 592/5164/16-а, яка полягає у такому: накази Міністра оборони України, якими встановлювався розмір премії для військовослужбовців, є відомчими, внутрішніми документами, які носять тимчасовий характер, не містять нормативно-правових приписів та не породжують будь-яких правових підстав для проведення перерахунку пенсії. Встановлені зазначеними наказами премії не можуть розповсюджуватися на колишніх військовослужбовців. Відтак встановлення премії, передбаченої наказами Міністра оборони України, не є підставою для перерахунку пенсій військовослужбовців відповідно до Закону № 2262-XII..

Надалі відступу від такого правозастосування не здійснювалось.

У силу приписів норми ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що окреме доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/з не може братись відповідачем при виготовленні довідки про розмір грошового забезпечення.

Отже, позовні вимоги про зазначення у довідці про розмір грошового забезпечення надбавки за особливості проходження служби (65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років) 14966,25 грн.; премії (140% від посадового окладу) 18340,00 грн. задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги в цій частині шляхом визнання бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 яка полягає у не зазначенні в довідці про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 року від 16.09.2024 року №ФХ-121786 для перерахунку пенсії, яка видана на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024 по справі №520/10697/24, відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років визначених у довідці від 16.09.2024 року №ФХ-121786, протиправною та зобов`язання відповідача підготувати та надати до ГУ ПФ України в Харківській області довідку із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років визначених у довідці від 16.09.2024 року №ФХ-121786, без врахування Окремого доручення Міністра оборони України №2683/з від 01.02.2023.

Щодо визначення розміру надбавки за науковий ступінь та вчене звання, суд зазначає таке.

Закон України "Про вищу освіту" № 1556 від 01.07.2014 (далі - Закон №1556), відповідно до його преамбули, встановлює основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти, створює умови для посилення співпраці державних органів і бізнесу з закладами вищої освіти на принципах автономії закладів вищої освіти, поєднання освіти з наукою та виробництвом з метою підготовки конкурентоспроможного людського капіталу для високотехнологічного та інноваційного розвитку країни, самореалізації особистості, забезпечення потреб суспільства, ринку праці та держави у кваліфікованих фахівцях.

Згідно пункту 1 частини першої статті 11 Закону № 1556-VII систему вищої освіти становлять, зокрема, заклади вищої освіти всіх форм власності.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону № 1556-VII в Україні діють заклади вищої освіти таких типів:

університет - багатогалузевий (класичний, технічний) або галузевий (профільний, технологічний, педагогічний, фізичного виховання і спорту, гуманітарний, богословський/теологічний, медичний, економічний, юридичний, фармацевтичний, аграрний, мистецький, культурологічний тощо) заклад вищої освіти, що провадить інноваційну освітню діяльність за різними ступенями вищої освіти (у тому числі доктора філософії), проводить фундаментальні та/або прикладні наукові дослідження, є провідним науковим і методичним центром, має розвинуту інфраструктуру навчальних, наукових і науково-виробничих підрозділів, сприяє поширенню наукових знань та провадить культурно-просвітницьку діяльність

академія, інститут - галузевий (профільний, технологічний, технічний, педагогічний, богословський/теологічний, медичний, економічний, юридичний, фармацевтичний, аграрний, мистецький, культурологічний тощо) заклад вищої освіти, що провадить інноваційну освітню діяльність, пов`язану з наданням вищої освіти на першому і другому рівнях за однією чи кількома галузями знань, може здійснювати підготовку на третьому і вищому науковому рівнях вищої освіти за певними спеціальностями, проводить фундаментальні та/або прикладні наукові дослідження, є провідним науковим і методичним центром, має розвинуту інфраструктуру навчальних, наукових і науково-виробничих підрозділів, сприяє поширенню наукових знань та провадить культурно-просвітницьку діяльність;

коледж - заклад вищої освіти або структурний підрозділ університету, академії чи інституту, що провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям ступеня бакалавра та/або молодшого бакалавра, проводить прикладні наукові дослідження та/або творчу мистецьку діяльність.

Частиною другою статті 59 Закону № 1556-VII визначено, що науково-педагогічним, науковим і педагогічним працівникам закладів вищої освіти встановлюються доплати за науковий ступінь доктора філософії та доктора наук у розмірах відповідно 15 та 25 відсотків посадового окладу, а також за вчене звання доцент і старшого дослідника - 25 відсотків посадового окладу, професор - 33 відсотки від посадового окладу. Заклад вищої освіти може встановити більший розмір за рахунок власних надходжень.

Згідно з підпунктом 8 пункту 2 розділу XV Прикінцеві та перехідні положення Закону №1556-VII, після набрання чинності цим Законом науковий ступінь кандидата наук прирівнюється до наукового ступеня доктора філософії, а вчене звання старшого наукового співробітника - до вченого звання старшого дослідника.

З наведеного випливає, що приписи Закону № 1556-VII визначають правові засади організації, функціонування та розвитку системи вищої освіти в Україні; встановлюють стандарти якості освіти, порядок акредитації навчальних закладів, а також засади фінансування вищої освіти; регулюють виключно відносини у сфері надання освітніх послуг, створення і утримання навчальних закладів; визначають права та обов`язки учасників освітнього процесу і безпосередньо їх стосуються.

При цьому з метою стимулювання наукової діяльності та збереження кваліфікованих кадрів у сфері вищої освіти, частиною другою статті 59 Закону № 1556-VII передбачено, що до складу матеріального забезпечення науково-педагогічних, наукових і педагогічних працівників університетів, академій, інститутів та коледжів входять додаткові виплати у вигляді доплат за наукові ступені та вчені звання, у розмірах, встановлених частиною другою статті 59 Закону № 1556-VII.

У той же час, під час судового розгляду справи встановлено, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років призначену відповідно до Закону № 2262-ХІІ, тому гарантії його соціального і правового захисту встановлюються саме Законом № 2262-ХІІ та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання, у тому числі постановою КМУ № 704, яка, у свою чергу, містить спеціальні правові норми щодо соціального захисту військовослужбовців.

Приписами підпункту 2 пункту 6 постанови КМУ № 704 керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право виплачувати доплату за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук з відповідної спеціальності, якщо діяльність за профілем відповідає науковому ступеню, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу в розмірі відповідно 5 і 10 відсотків посадового окладу.

Враховуючи вищезазначене, посилання позивача, на приписи Закону № 1556-VII, у тому числі на частину другу статті 59 останнього, є безпідставними і не свідчать про наявність суперечностей у правовому регулюванні, оскільки вказані нормативно-правові акти регулюють різні за своєю правовою природою (стимулюючі доплати до заробітної плати і складові грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії) та за суб`єктним складом (науково-педагогічні, наукові та педагогічні працівники і військовослужбовці) правовідносини.

Аналогічний правовий підхід до застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом у постанові від 20.06.2024 по справі № 520/9891/23.

Суд також враховує висновок Верхового Суду, викладений в постанові від 21 червня 2023 року у справі №380/24050/21 при вирішенні спору щодо видачі довідки для перерахунку пенсії науково-педагогічному працівнику вищого навчального закладу зі специфічними умовами навчання, а саме, що правила визначення доплати за науковий ступінь, установлені підпунктом 2 пункту 6 постанови № 704, поширюються на всіх військовослужбовців, які мають такі наукові ступені та вчені звання, у той же час для тих військовослужбовців, які проходять службу у вищих військових навчальних закладах, така доплата має встановлюватися з урахуванням мінімальних гарантій, що передбачені статтею 59 Закону № 1556-VII.

Отже, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Судові витрати

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України до судових витрат належить судовий збір, який позивачем сплачено у розмірі 968,96 грн., що підтверджується відповідною квитанцією.

У п. 8 ст. 139 КАС України передбачено: якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 6-9,14,73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 яка полягає у не зазначенні в довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року від 16.09.2024 року №ФХ-121786 для перерахунку пенсії, яка видана на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024 по справі №520/10697/24, відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років визначених у довідці від 16.09.2024 року №ФХ-121786, протиправною.

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами чинними станом на 01.01.2023 року з урахуванням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024 по справі №520/10697/24, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років визначених у довідці від 16.09.2024 року №ФХ-121786, без врахування Окремого доручення Міністра оборони України №2683/з від 01.02.2023 для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023 року основного розміру його пенсії.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати у вигляді судового збору, а саме 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

5. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України (протягом 30 днів з дати складання повного судового рішення) та набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України.

Cуддя А.А. Ширант