Справа № 440/15614/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 р.Справа № 440/15614/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 (суддя: С.С. Сич, м. Полтава, повний текст складено 09.06.2025) по справі № 440/15614/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДПС у Полтавській області), у якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Полтавській області №1980-п від 15 липня 2024 року "Про проведення документальної позапланової перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )";

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: №06 від 09 жовтня 2024 року; №06 від 09 жовтня 2024 року; №06 від 09 жовтня 2024 року; №06 від 09 жовтня 2024 року; №06 від 09 жовтня 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржувані наказ Головного управління ДПС у Полтавській області №1980-п від 15 липня 2024 року "Про проведення документальної позапланової перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )" та податкові повідомлення-рішення від 09 жовтня 2024 року №06, №06, №06, №06, №06 є протиправними та підлягають скасуванню.

Вказує, що перевірка була призначена та проведена контролюючим органом без належних на те правових підстав. Запит ГУ ДПС у Полтавській області про надання інформації №15620/6/16-31-24-14-08 від 06.05.2024, у порушення вимог пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, не містив печатки контролюючого органу, підписаний не уповноваженою особою ОСОБА_2 , а також не містив чітких підстав для його надіслання платнику податків. Відтак, у контролюючого органу не виникло законних підстав для призначення та проведення позапланової документальної перевірки, оформленої актом від 06.09.2024 №11974/16-31-2-06-01/, на підставі якого податковим органом прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Також, позивач зазначає, що під час проведення перевірки контролюючим органом не з`ясовано правової природи коштів, що надійшли на рахунок ОСОБА_1 , докази того, що кошти в сумі 2983122,80 грн., які надійшли на рахунок позивача, є його доходом від зайняття підприємницькою діяльністю у контролюючого органу відсутні. Пояснює, що ці кошти були отримані позивачем від знайомих у борг та є результатом отримання коштів для виконання на безоплатній основі договорів доручення про придбання товарів в інтересах знайомих, в тому числі, з волонтерських причин, а частина коштів була переказами близьких осіб першого та другого ступеня споріднення, тому, за твердженням позивача, не підлягає оподаткуванню. Зауважує, що висновки акту перевірки не ґрунтуються на первинних документах бухгалтерського обліку, такі документи під час перевірки не досліджувалися, а ґрунтуються виключно на інформації Національного банку України, отриманої ДПС України та наданою останньою до свого територіального органу.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 по справі № 440/15614/24 позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44057192, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області форми "Р" від 09 жовтня 2024 року №06.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області форми "Р" від 09 жовтня 2024 року №06.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області форми "ПС" від 09 жовтня 2024 року №06.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області форми "ПС" від 09 жовтня 2024 року №06.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області форми "ПС" від 09 жовтня 2024 року №06.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 7355 грн. 96 коп. (сім тисяч триста п`ятдесят п`ять гривень дев`яносто шість копійок).

Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі та порушення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 по справі № 440/15614/24 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що печатка на запиті має за собою виключно формальний характер, основна мета надсилання відповідного запиту проведення контролю за дотриманням норм податкового законодавства. Відсутність печатки ніяким чином не впливає на законність складення та направлення відповідного запиту.

Також зауважує, що даний запит надрукований на офіційному бланку та підписаний уповноваженою особою. Наказом Державної податкової служби України від 17.08.2022 № 233 уповноважено Мазепу Олену Анатоліївну на підписання письмових запитів про надання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій. Тобто запит про надання інформації та копій документів щодо порушенням норм законодавства в частині ненадання податкової декларації та невключення суми доходів до загального річного оподатковуваного доходу за 2023 рік був підписаний уповноваженою особою.

Зазначає, що доводи позивача зводяться до незгоди з висновками акту перевірки, які зроблені на підставі даних контролюючого органу, а не первинних документів. При цьому документальну невиїзну перевірку позивача контролюючий орган провів на підставі відомостей про відсутність поданих до органів ДПС даною особою податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік, а також інформації НБУ про надходження на банківські рахунки позивача у 2023 році грошових коштів у вищезазначеній сумі. При цьому позивачем ні під час, ні після завершення перевірки не було надано податковому органу жодних пояснень щодо джерела походження зазначених коштів та правову підставу їх отримання, як не надано і жодних документів, які б підтверджували підстави отримання позивачем вказаної суми грошових коштів від фізичних осіб на його банківські рахунки та нездійснення їх декларування, незважаючи на те, що до початку перевірки позивачу направлявся відповідний запит податкового органу.

Відтак, вважає висновки акту перевірки та прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення правомірними, а позовні вимоги такими, що не належить задовольнити.

Позивач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить суд повністю відмовити в апеляційній скарзі відповідачу.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що 27.03.2024 за вх. №1173/8/16-31 до ГУ ДПС у Полтавській області надійшов лист Державної податкової служби України від 26.03.2024 вих. №8651/7/99-00-24-01-02-07, яким надіслано інформацію, надану Національним банком України листом від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у 2023 році /а.с. 110/. У додатку до цього листа міститься інформація щодо надходження на рахунки ОСОБА_1 , відкриті у банках, коштів у загальній сумі 2976789 грн. /а.с. 111/.

На адресу ОСОБА_1 направлено запит ГУ ДПС у Полтавській області від 06.05.2024 №15620/6/16-31-24-14-08 за підписом начальника Полтавського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок ОСОБА_3 , у якому позивача повідомлено про те, що контролюючим органом виявлено надходження коштів на його картковий рахунок у сумі 2976789 грн. за 2023 рік. Станом на 06.05.2024 податкова декларація про майновий стан і доходи за 2023 рік до органів ДПС не подана. Відповідно до п.п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20 та п.п. 73.3.1 п. 73.3 ст. 73 глави 7 Податкового кодексу України запропоновано позивачу подати податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2023 рік або надати обґрунтовані пояснення щодо причин неподання зазначеної декларації. Звернуто увагу, що, згідно зі статтею 78 Податкового кодексу України, неподання в установлений законом термін податкової декларації та/або ненадання документів та їх документального підтвердження є підставою для проведення документальної позапланової перевірки. Просив надати інформацію на адресу ГУ ДПС у Полтавській області: 36000, м. Полтава, вул. Європейська, 4 або скористатися сервісом Електронного кабінету платника /а.с. 145-146/.

Матеріалами справи підтверджено, що вказаний запит ГУ ДПС у Полтавській області від 06.05.2024 №15620/6/16-31-24-14-08 направлений позивачу поштою 06.05.2024 рекомендованим листом №534 /а.с. 147/ та вручений ОСОБА_1 11.05.2024 /а.с. 114/.

Оглядом оригіналу запиту у судовому засіданні суду першої інстанції, що був наданий до суду позивачем, встановлено, що запит ГУ ДПС у Полтавській області від 06.05.2024 №15620/6/16-31-24-14-08 не містить печатки контролюючого органу.

15.07.2024 в.о. начальника ГУ ДПС у Полтавській області Аллою Рябковою прийнято наказ №1980-п "Про проведення документальної позапланової перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )", яким на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпунктів 78.1.1, 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України, відповідно до листа ДПС України від 26.03.2024 №8651/7/99-00-24-01-02-07 та інформації, яка надана Національним банком України щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у 2023 році наказано: провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків фізичної особи ОСОБА_1 з питань подання до органів ДПС декларації про майновий стан та доходи за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, повноти декларування отриманих доходів та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб і військового збору терміном 10 робочих днів з 19.08.2024 (пункт 1); в.о. начальника управління оподаткування фізичних осіб ОСОБА_4 забезпечити організацію проведення документальної позапланової невиїзної перевірки (пункт 2 наказу).

Копія наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 15.07.2024 №1980-П "Про проведення документальної позапланової перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )" та повідомлення від 17.07.2024 №199 про проведення з 19.07.2024 документальної позапланової перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 /а.с. 26/ були направлені позивачу контролюючим органом засобами поштового зв`язку разом із листом ГУ ДПС у Полтавській області від 15.07.2024 №21511/6/16-31-24-06-07 /а.с. 25, 116-117/, яким позивача зобов`язано надати пояснення та копії документів, а саме: виписки про рух коштів по картковому рахунку, відкритому на фізичну особу за період з 01.01.2023 по 31.12.2023; пояснення щодо надходження коштів та їх походження; інші документи, які не увійшли до зазначеного переліку, але безпосередньо стосуються наведених вище фактів. Ці документи були вручені позивачу, наявні у позивача та їх копії додані позивачем до позовної заяви.

У термін з 19.08.2024 по 30.08.2024 посадовою особою ГУ ДПС у Полтавській області на підставі наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 15.07.2024 №1980-П "Про проведення документальної позапланової перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )" /а.с. 24/ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, за результатами якої складено акт від 06.09.2024 №11974/16-31-2-06-01/ НОМЕР_2 /а.с. 28-34, 74-80/.

В акті перевірки від 06.09.2024 №11974/16-31-2-06-01/ зафіксовано, що документальною позаплановою невиїзною перевіркою платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 встановлені порушення /зворот а.с. 33/:

1) пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України, а саме неподання податкової декларацій про майновий стан і доходи за 2023 рік;

2) пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168 та п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України, а саме заниження загального річного оподатковуваного доходу внаслідок недекларування грошових коштів, які надійшли від фізичних осіб на банківський рахунок із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у сумі 2983122,80 грн., в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2023 рік на суму 536962,10 грн.;

3) пп.1.2, пп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті визначено суму податкових зобов`язань з військового збору на суму 44746,84 грн.;

4) п.44.1 ст. 44, п. 44.3 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено ненадання контролюючому органу первинних документів;

5) пп. 73.3.3 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено ненадання до податкових органів відповіді на письмовий запит про надання інформації.

В акті перевірки, серед іншого, зазначено, що, відповідно до наявної податкової інформації, платник податків ОСОБА_1 протягом 2023 року отримував доходи, які згідно з Податковим кодексом України підлягають включенню до загального місячного (річного оподатковуваного доходу та відображенню платником податків в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації) за 2023 рік.

Так, згідно з листами ДПСУ №8651/7/99-00-24-01-02-07 від 26.03.2024 та №23858/7/99-00-24-03-07 від 21.08.2024, у період з 01.01.2023 по 31.12.2023 платник податків ОСОБА_1 , окрім отриманих доходів, обов`язок щодо відображення яких у податковій декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, фактично отримував доходи від фізичних осіб з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у розмірі 2983122,80 грн., та здійснювались значні обсяги переказів між рахунками фізичних осіб, що може вказувати на схему обходження заборон здійснення діяльності, яка передбачає наявність відповідних дозвільних документів (ліцензії, дозволи, тощо) згідно з діючим законодавством, з яких не сплачено податок з доходів фізичних осіб та військовий збір. ГУ ДПС у Полтавській області на адресу платника податків ОСОБА_1 було направлено лист від 06.05.2024 №15620/6/16-31-24-14-08 у зв`язку з порушенням норм законодавства в частині ненадання податкової декларації та невключення суми доходів до загального річного оподатковуваного доходу за 2023 рік. Лист надіслано на адресу платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення у порядку, визначеному ст.42 ПК України. Лист вручено поштою особисто ОСОБА_1 11.05.2024. Окрім того, ГУ ДПС у Полтавській області фізичній особі - платнику податків ОСОБА_1 надіслано лист від 17.07.2024 №21511/6/16-31-24-06-07 щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та надання податкової інформації у вигляді пояснень та їх документальних підтверджень стосовно походження грошових коштів та інформацію щодо їх оподаткування. Лист вручено поштою особисто ОСОБА_1 27.07.2024. Відповідь на запит не надано, документи до перевірки не надані.

Примірник акту перевірки від 06.09.2024 №11974/16-31-2-06-01/ НОМЕР_2 направлений позивачу поштою рекомендованим листом та вручений ОСОБА_1 20.09.2025, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення /зворот а.с. 80, а.с. 85/.

09.10.2024 на підставі акту перевірки від 06.09.2024 №11974/16-31-2-06-01/ НОМЕР_2 ГУ ДПС у Полтавській області прийнято:

1) податкове повідомлення-рішення форми «ПС» №06, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» в сумі 340 грн. /а.с. 16/; вказане податкове повідомлення-рішення вмотивовано тим, що платником податків не подано податкову декларацію та майновий стан і доходи за 2023 рік, термін подання 01.05.2024 (на дату закінчення перевірки 30.08.2024 декларація не подана), період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення: за 2023 рік;

2) податкове повідомлення-рішення форми «ПС» №06, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем «адмін.штрафи та інші санкції (надх.коштів, контроль за справлянням яких закріпл. за ГУ ДПС)» в сумі 1020 грн. /а.с. 18/; вказане податкове повідомлення-рішення вмотивовано тим, що платником податків не подано контролюючому органу первинних документів за 2023 рік; період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення: за 2023 рік;

3) податкове повідомлення-рішення форми «ПС» №06, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем «Адмін.штрафи та інші санкції (надх.коштів, контроль за справлянням яких закріпл. за ГУ ДПС)» в сумі 7100 грн. /а.с. 20/; вказане податкове повідомлення-рішення вмотивовано ненаданням до податкових органів відповіді на письмовий запит про надання інформації; період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення: за 2023 рік;

4) податкове повідомлення-рішення форми «Р» №06, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на суму 55933,55 грн., у тому числі: за податковими зобов`язаннями в сумі 44746,84 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - у розмірі 11186,71 грн. /а.с. 22/; вказане податкове повідомлення-рішення вмотивовано тим, що платником податку занижено загальний річний оподатковуваний дохід внаслідок недекларування грошових коштів, які надійшли від фізичних осіб на банківський рахунок iз використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежi) в сумi 2983122,80 грн.;

5) податкове повідомлення-рішення форми «Р» №06, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування на суму 671202,63 грн., у тому числі: за податковими зобов`язаннями в сумі 536962,10 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 134240,53 грн. /а.с. 14/; вказане податкове повідомлення-рішення вмотивовано тим, що платником податку занижено загальний річний оподатковуваний дохід внаслідок недекларування грошових коштів, які надійшли від фізичних осіб на банківський рахунок iз використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежi) в сумі 2983122,80 грн..

Описані вище податкові повідомлення-рішення направлені позивачу поштою рекомендованим листом та вручені ОСОБА_1 19.10.2024, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення /зворот а.с. 85/.

Позивач подав до ДПС України скаргу на зазначені вище податкові повідомлення-рішення /а.с. 72-73/.

Рішенням ДПС України від 27.11.2024 №35658/6/99-00-06-01-03-06 скарга ОСОБА_1 залишена без розгляду та повернута заявнику /а.с. 82/.

Позивач не погодився з податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДПС у Полтавській області від 09 жовтня 2024 року №06, від 09 жовтня 2024 року №06, від 09 жовтня 2024 року №06, від 09 жовтня 2024 року №06, від 09 жовтня 2024 року №06 та звернувся до суду з позовом у цій справі.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Під час здійснення планових перевірок платників податків, які є фінансовими агентами, предметом перевірки також є дотримання фінансовими агентами вимог статті 39-3 цього Кодексу.

Пунктом 78.4 статті 78 ПК України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

У пунктах 78.4 та 78.5 статті 78 ПК України встановлено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суд у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 сформував правовий висновок, відповідно до якого, оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень.

У постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18, окрім наведених вище висновків, Верховний Суд зазначив, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність такого рішення. З урахуванням цього суд касаційної інстанції зазначив про відсутність необхідності перевірки порушення позивачем вимог ПК України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання.

З урахуванням наведеного та з огляду на те, що, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач покликався на незаконність призначення та проведення перевірки, обставини дотримання контролюючим органом процедури проведення перевірки входять до предмету доказування для цілей вирішення цього спору й підлягають першочерговому дослідженню.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пунктом 121.1. статті 121 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

За приписами пункту 121.2 статті 121 ПК України, ненадання відповіді на запит, неподання або подання не в повному обсязі платником податків, фінансовим агентом або іншою особою документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу, надісланий відповідно до підстав, передбачених підпунктами 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу у 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.

Неподання або подання не в повному обсязі платником податків документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу в інших випадках, передбачених статтею 73 Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.

Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє особу від обов`язку подання інформації.

Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та Порядком періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якими визначено перелік підстав для направлення суб`єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Згідно з абзацами першим-п`ятим пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і має містити:

1) підстави для надсилання запиту відповідно до цього пункту із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Відповідно до підпункту 1 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 ПК України, письмовий запит про надання інформації надсилається платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, за результатами аналізу податкової інформації, отриманої у встановленому законом порядку, виявлено факти, які можуть свідчити про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, із обов`язковим зазначенням таких фактів у запиті.

Згідно з підпунктами 73.3.2, 73.3.3 пункту 73.3 статті 73 ПК України, запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 73.3.4 пункту 73.3 статті 73 ПК України, у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу, платник податків звільняється від обов`язку надання відповіді на такий запит.

У разі отримання платником податків запиту про надання інформації та її документального підтвердження, які вже надавалися цим платником податків за попередніми запитами цього контролюючого органу, такий платник податків має право надати контролюючому органу інформацію про дату та номер листа, якими зазначена інформація та її документальне підтвердження надавалися такому контролюючому органу. У такому разі платник податків звільняється від обов`язку надання інформації та її документального підтвердження в цій частині.

Інформація на запит контролюючого органу надається Національним банком України, банками, іншими фінансовими установами, небанківськими надавачами платіжних послуг, емітентами електронних грошей безоплатно у порядку та обсягах, встановлених законами України "Про банки і банківську діяльність" та "Про платіжні послуги".

Порядок отримання інформації контролюючими органами за їх письмовим запитом визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (його заступником або уповноваженою посадовою особою) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Виходячи з аналізу наведених норм, вимоги, які висуваються до змісту запиту, є нормативно визначеними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Судом встановлено, що на адресу ОСОБА_1 направлено запит ГУ ДПС у Полтавській області від 06.05.2024 №15620/6/16-31-24-14-08 за підписом начальника Полтавського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок ОСОБА_3 , у якому позивача повідомлено про те, що контролюючим органом виявлено надходження коштів на його картковий рахунок у сумі 2976789 грн. за 2023 рік. Станом на 06.05.2024 податкова декларація про майновий стан і доходи за 2023 рік до органів ДПС не подана. Відповідно до п.п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20 та п.п. 73.3.1 п. 73.3 ст. 73 глави 7 Податкового кодексу України запропоновано позивачу подати податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2023 рік або надати обґрунтовані пояснення щодо причин неподання зазначеної декларації. Звернуто увагу, що згідно зі статтею 78 Податкового кодексу України неподання в установлений законом термін податкової декларації та/або ненадання документів та їх документального підтвердження є підставою для проведення документальної позапланової перевірки. Просив надати інформацію на адресу ГУ ДПС у Полтавській області: 36000, м. Полтава, вул. Європейська, 4 або скористатися сервісом Електронного кабінету платника /а.с. 145-146/.

Вказаний запит ГУ ДПС у Полтавській області від 06.05.2024 №15620/6/16-31-24-14-08 направлений позивачу поштою 06.05.2024 рекомендованим листом №534 /а.с. 147/ та вручений ОСОБА_1 11.05.2024 /а.с. 114/.

Пунктом 20.4 статті 20 ПК України передбачено, що керівник територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, має право надавати посадовим (службовим) особам такого органу (його структурних підрозділів) повноваження на виконання певних функцій, передбачених цим Кодексом, законодавством з питань сплати єдиного внеску, законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, в межах повноважень, визначених відповідним положенням про такий територіальний орган.

Керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, має право надавати посадовим (службовим) особам апарату такого органу, територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, повноваження на виконання певних функцій, передбачених цим Кодексом, законодавством з питань сплати єдиного внеску, іншим законодавством, контроль за дотримання якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, законодавством про державну службу та іншими законами.

Перелік делегованих повноважень визначається положенням про центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, яке затверджується Кабінетом Міністрів України, та положеннями про територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та підлягає погодженню з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Керівники територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, призначаються на посади та звільняються з посади керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, відповідно до законодавства про державну службу без погодження з головами місцевих державних адміністрацій.

Відповідно до підпункту 18 пункту 11 Положення про Головне управління ДПС у Полтавській області , затвердженого наказом ДПС України від 12.11.2020 №643, начальник ГУ ДПС має право надавати посадовим (службовим) особам ГУ ДПС (його структурних підрозділів) повноваження на виконання певних функцій, передбачених Податковим кодексом України, законодавством з питань сплати єдиного внеску, законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС, у межах повноважень, визначених цим положенням та у порядку, встановленому окремим наказом ДПС, зокрема на: підписання у межах компетенції запитів, листів, листів-відповідей, індивідуальних податкових консультацій, повідомлень, довідок, податкових вимог, платіжних інструкцій на примусове списання (стягнення) коштів, висновків, електронних висновків/електронних повідомлень, реєстраційних посвідчень про реєстрацію реєстраторів розрахункових операцій, реєстрів, витягів з реєстрів, заяв до органів реєстрації та державної виконавчої служби, направлень на проведення перевірок, ліцензій (дублікатів ліцензій) та додатків до них (дублікатів додатків) на роздрібну та оптову торгівлю підакцизними товарами, зберігання пального; актів, звітів, договорів-доручень, прийняття податкових повідомлень-рішень, взяття на облік, погашення та опротестування податкових векселів, прийняття інших рішень та підписання інших документів у межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, законами України, порядками, положеннями та інструкціями, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства фінансів України та ДПС.

Згідно з пунктами 4.1-4.4. Порядку делегування повноважень посадовим (службовим) особам апарату та територіальних органів ДПС, затвердженого наказом ДПС України від 31.07.2020 №389, делегування повноважень може бути безстроковим або строковим. Строк делегування повноважень (у разі потреби) визначається у наказах про делегування повноважень. У разі звільнення/переведення посадової (службової) особи органу ДПС, якій були надані відповідні повноваження, такі повноваження припиняються з наступного дня із дати звільнення/переведення такої особи, про що готується проєкт наказу відповідно до вимог, визначених у розділі 5 цього Порядку. Керівник ДПС/керівник територіального органу ДПС може достроково припинити делеговані повноваження з оформленням відповідного наказу.

Наказом ГУ ДПС у Полтавській області від 17.08.2022 №233, зі змінами, внесеними наказом ГУ ДПС у Полтавській області від 22.08.2023 №304, уповноважено ОСОБА_2 начальника Полтавського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Полтавській області на право, зокрема, підписання письмових запитів платникам податків та іншим суб`єктам інформаційних відносин про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань та її документального підтвердження (пункт 73.3 статті 73 ПК України) /а.с. 118-119/.

У цьому наказі не визначено конкретного строку делегування повноважень ОСОБА_2 , а тому в цьому випадку делегування відповідних повноважень ОСОБА_2 є безстроковим. Докази того, що керівник ДПС/керівник територіального органу ДПС достроково припинив делеговані повноваження Мазепі Олені Анатоліївні з оформленням відповідного наказу у матеріалах справи відсутні, а наказом ГУ ДПС у Полтавській області від 14.03.2024 №99 «Про делегування повноважень» не скасовано попереднього наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 17.08.2022 №233, яким ОСОБА_2 були делеговані зазначені вище повноваження.

За таких обставин, Мазепа Олена Анатоліївна мала повноваження на підписання запиту від 06.05.2024 №15620/6/16-31-24-14-08.

Письмовий запит про надання інформації від 06.05.2024 №15620/6/16-31-24-14-08 містить підстави для надсилання запиту з зазначенням інформації, яка це підтверджує (виявлення надходження коштів на картковий рахунок позивача у сумі 2976789 грн. за 2023 рік та одночасне неподання позивачем податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік), запропоновано подати податкову декларацію або обґрунтовані пояснення щодо причин неподання зазначеної декларації.

Разом з тим, оглядом оригіналу запиту у судовому засіданні суду першої інстанції, що був наданий до суду позивачем, встановлено, що запит ГУ ДПС у Полтавській області від 06.05.2024 №15620/6/16-31-24-14-08 не містить печатки контролюючого органу, як це передбачено абзацом п`ятим пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України /а.с. 145-146/.

Відтак, в силу підпункту 73.3.4 пункту 73.3 статті 73 ПК України, платник податків ОСОБА_1 звільняється від обов`язку надання відповіді на такий запит, оскільки у цьому запиті відсутній такий обов`язковий елемент як печатка контролюючого органу.

ГУ ДПС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми "ПС" від 09 жовтня 2024 року №06 /а.с. 20/ саме у зв`язку з ненаданням до податкових органів відповіді на письмовий запит про надання інформації та податкове повідомлення-рішення форми "ПС" від 09 жовтня 2024 року №06 /а.с. 18/ у зв`язку з ненаданням контролюючому органу первинних документів за 2023 рік.

Частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Однак, ГУ ДПС у Полтавській області не доведено належними і допустимими доказами правомірність прийняття оскаржуваних податкового повідомлення-рішення форми "ПС" від 09 жовтня 2024 року №06 про застосування до позивача штрафної санкції у розмірі 1020 гривень за ненадання до контролюючого органу первинних документів за 2023 рік відповідно до абз.1 п. 121.1 статті 121 Податкового кодексу України та податкового повідомлення-рішення форми "ПС" від 09 жовтня 2024 року №06 про застосування до позивача штрафної санкції у розмірі 7100 грн. за ненадання до податкових органів відповіді на письмовий запит про надання інформації.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №804/5722/16.

Матеріалами справи підтверджено, що 15.07.2024 в.о. начальника ГУ ДПС у Полтавській області Аллою Рябковою прийнято наказ №1980-п "Про проведення документальної позапланової перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )", яким на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпунктів 78.1.1, 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України, відповідно до листа ДПС України від 26.03.2024 №8651/7/99-00-24-01-02-07 та інформації, яка надана Національним банком України щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у 2023 році наказано: провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків фізичної особи ОСОБА_1 з питань подання до органів ДПС декларації про майновий стан та доходи за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, повноти декларування отриманих доходів та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб і військового збору терміном 10 робочих днів з 19.08.2024 (пункт 1); в.о. начальника управління оподаткування фізичних осіб Сіденко Наталії забезпечити організацію проведення документальної позапланової невиїзної перевірки (пункт 2 наказу).

Відповідно до підпунктів 78.1.1, 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:

отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (п.п. 78.1.1);

платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звітність для податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, якщо їх подання передбачено законом (п.п. 78.1.2).

Згідно з пунктом 79.1 статті 79 ПК України, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Оскільки у даному випадку запит ГУ ДПС у Полтавській області від 06.05.2024 №15620/6/16-31-24-14-08 не містить печатки контролюючого органу, як це передбачено абзацом п`ятим пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, тому відповідно до підпункту 73.3.4 пункту 73.3 статті 73 ПК України платник податків ОСОБА_1 був звільнений від обов`язку надання відповіді на такий запит.

Відтак, цей письмовий запит ГУ ДПС у Полтавській області від 06.05.2024 №15620/6/16-31-24-14-08 не був обов`язковим для платника податку ОСОБА_1 та останній не мав обов`язку протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, надавати відповідь на цей запит контролюючого органу.

Крім того, щодо такої підстави для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки, як те, що платником податків ОСОБА_1 не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звітність для податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, подання яких передбачено законом, то у даному випадку такі висновки ГУ ДПС у Полтавській області на стадії призначення документальної перевірки є передчасними та необґрунтованими, оскільки в силу підпункту 75.1.2 пункті 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а, отже, у спірному випадку питання щодо того, чи встановлений законом для ОСОБА_1 обов`язок подання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2023 рік контролюючий орган міг встановити виключно за результатами проведеної документальної позапланової перевірки, а не на етапі призначення такої документальної позапланової перевірки, оскільки на цьому етапі правова природа коштів, що надійшла на рахунок позивача контролюючому органу була невідомою, тоді як позивач в силу закону, а саме в силу підпункту 73.3.4 пункту 73.3 статті 73 ПК України, не мав обов`язку протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, надавати відповідь на цей запит контролюючого органу, про що детально описано вище.

Зважаючи на викладене вище, посилання контролюючого органу в наказі на підпункти 78.1.1, 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, як на підставу для призначення документальної позапланової перевірки, є помилковими.

Посадовою особою ГУ ДПС у Полтавській області саме на підставі наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 15.07.2024 №1980-П "Про проведення документальної позапланової перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )" /а.с. 24/ було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, за результатами якої складено акт від 06.09.2024 №11974/16-31-2-06-01/ НОМЕР_2 /а.с. 28-34, 74-80/, на підставі якого, у свою чергу, контролюючим органом були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, акт перевірки від 06.09.2024 №11974/16-31-24-06-01/ є недопустимим доказом у розумінні статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 у справі №816/228/17 зазначено, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

У вказаному висновку Великої Палати Верховного Суду не йдеться про те, що підтвердження обґрунтованості висновків по суті виявлених порушень за результатами проведеної перевірки нівелює правове значення та наслідки всіх процедурних порушень, допущених контролюючим органом під час призначення та/або проведення перевірок.

Разом з тим, постанова Великої Палати Верховного Суду не містить визначення конкретних критеріїв, за яких допущені контролюючим органом процедурні порушення є такими, що впливають або об`єктивно можуть впливати на висновки, здійснені за наслідками перевірки. Відповідно, оцінка заявлених (виявлених) процедурних порушень здійснюється судом в кожній конкретній справі.

До того ж, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2021 року у справі №816/228/17 підтримала усталену в судовій практиці позицію, що нормами ПК України з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки.

У цій справі застосовними є висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18, ухваленої складом судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, відповідно до яких контролюючі органи та їх посадові особи при виконанні владних повноважень, у тому числі при прийнятті наказів та проведенні перевірок, зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України, та не допускати згідно зі статтею 21 ПК України порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій. Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками перевірки та на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.

Такі висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 27.06.2024 у справі №360/5907/21.

Частинами 1, 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до доктрини з умовною назвою "плоди отруйного дерева", сформульованої Європейським судом з прав людини у справах "Гефген проти Німеччини", "Нечипорук і Йонкало проти України", "Яременко проти України", якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж. Докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до несправедливості процесу в цілому, незалежно від їх доказової сили. У рішеннях у справах "Балицький проти України", "Тейксейра де Кастро проти Португалії", "Шабельник проти України" ЄСПЛ застосував різновид цієї доктрини та вказав, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19 серпня 2018 року (справа №822/573/17), від 27 листопада 2018 року (справа №805/2601/16-а), від 21 березня 2019 року (справа №809/531/18) та від 17 червня 2020 року (справа №826/5011/18).

У спірному випадку акт перевірки від 06.09.2024 №11974/16-31-24-06-01/, на підставі якого прийняті оспорювані податкові повідомлення-рішення, не був би гарантовано складений відповідачем у інший спосіб, як тільки внаслідок проведення позапланової документальної невиїзної перевірки, яка була призначена та проведена на підставі наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 15.07.2024 №1980-п "Про проведення документальної позапланової перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )", прийнятого відповідачем з порушенням вимог статті 19 Конституції України та статей 73, 78 Податкового кодексу України.

Пункт 81.1 статті 81 ПК України встановлює таку обов`язкову умову, яка надає право посадовим особам контролюючого органу приступити до проведення зокрема документальної виїзної перевірки, як наявність підстави для її проведення, визначену цим Кодексом.

Недодержання такої умови є істотним порушенням, яке виключає легальність контрольного заходу і його результатів.

Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29.01.2025 у справі № 320/19150/23.

Порушення, допущені при призначенні та проведенні без встановлених законом підстав позапланової документальної невиїзної перевірки, оформленої актом від 06.09.2024 №11974/16-31-24-06-01/, об`єктивно вплинули на обґрунтованість і законність прийнятих за результатами цієї перевірки податкових повідомлень-рішень, оскільки акт перевірки, на підставі якого прийнято спірні податкові повідомлення-рішення, є недопустимим доказом у розумінні статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України.

Невиконання Головним управлінням ДПС у Полтавській області вимог закону щодо підстав для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки свідчить про незаконність перевірки та непородження нею правових наслідків.

Допущені податковим органом процедурні порушення вплинули на обґрунтованість і законність оскаржуваних у цій справі індивідуальних актів, тому суд дійшов висновку про їх достатність для визнання протиправними та скасування спірних рішень контролюючого органу.

Такий висновок узгоджується з підходами Верховного Суду, викладеними у постановах від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18, від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18, від 28 травня 2020 року у справі № 818/532/16.

У постанові від 28 жовтня 2021 року у справі № 810/3099/18 Верховний Суд висловився, що не можна не погодитись, що наслідки перевірки, яка не мала бути призначена і проведена, якби відповідач діяв відповідно до вимог законодавства, є також незаконними і не можуть створювати правових наслідків такої.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 20.01.2025 у справі № 140/34881/23.

Підсумовуючи все викладене вище, зважаючи, що запит складено контролюючим органом з порушенням вимог, визначених абзацом п`ятим пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, в силу підпункту 73.3.4 пункту 73.3. статті 73 Податкового кодексу України платник податків ОСОБА_1 був звільнений від обов`язку надання відповіді на такий запит, а також враховуючи, що допущені відповідачем порушення вимог закону щодо призначення позапланової документальної невиїзної перевірки, оформленої актом від 06.09.2024 №11974/16-31-24-06-01/, призводять до відсутності правових наслідків такої, акт перевірки від 06.09.2024 №11974/16-31-24-06-01/ не є допустимим доказом на підтвердження фактів порушень, за які оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями до позивача застосовано штрафні санкції та збільшено грошові зобов`язання, відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, як передбачено частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення форми "Р" від 09 жовтня 2024 року №06, форми "Р" від 09 жовтня 2024 року №06, форми "ПС" від 09 жовтня 2024 року №06, форми "ПС" від 09 жовтня 2024 року №06, форми "ПС" від 09 жовтня 2024 року №06 прийняті відповідачем ГУ ДПС у Полтавській області не на підставі, не у межах повноважень, не у спосіб, що визначені Конституцією та Податковим кодексом України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 ..

Колегія суддів також враховує позицію Європейського Суду з прав людини, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04), згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

У відповідності до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 по справі № 440/15614/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Т.С. Перцова Я.М. Макаренко