Справа № 460/20493/25
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2025 року м. Рівне №460/20493/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у звільненні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з військової служби за призовом під час мобілізації під час дії воєнного стану на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 та абзацу 12 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» внаслідок необхідності здійснення постійного догляду за батьком, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий, який є особою з інвалідністю І групи та звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з військової служби за призовом під час мобілізації під час дії воєнного стану на підставі підпункту «т» пункту 2 частини 4 та абзацу 12 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» внаслідок необхідності здійснення постійного догляду за батьком, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою з інвалідністю І групи. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходить службу у відповідача. 20.12.2024 позивач звернувся із рапортом та відповідним пакетом підтверджуючих документів по команді про звільнення з військової служби за пп. г) п. 2) ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ. Однак у задоволенні рапорту було відмовлено з підстав відсутності підтверджуючих документів. Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним, тому звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач відзив на позов не подав.

Ухвалою суду від 10.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов враховує наступне.

ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Позивач має: батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; матір ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також позивач має братів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Батько позивача - ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи, що стверджується довідкою МСЕК серії 12 ААГ № 904468 від 09.10.2024.

Матір позивача ОСОБА_3 , згідно довідки Бугринської амбулаторії загальної практики сімейної медицини ЛКК від 05.11.2025 № 126 за станом здоров`я не може надавати соціальну послугу догляд за хворим.

Крім того, подружжя спільно не проживають, спільним побутом не пов`язані.

Брат позивача - ОСОБА_4 та брат позивача - ОСОБА_5 , згідно нотаріально завірених заяв № 3514, № 3515 від 09.07.2025, у зв`язку із важким фінансовим становищем та сімейними обставинами не мають можливості утримувати та доглядати батька ОСОБА_2 .

Згідно нотаріально завіреної заяви ОСОБА_2 № 846 від 25.02.2025, останній виявив свою волю та бажання, щоб догляд за ним та опіку здійснював його син ОСОБА_1 .

20.12.2024 позивач звернувся із рапортом та відповідним пакетом підтверджуючих документів до відповідача по команді про звільнення з військової служби за пп. г) п. 2) ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ. До рапорту позивачем долучені наступні документи, які підтверджують підстави для звільнення:

1. Копія паспорта серія ОСОБА_1 .

2.Копія картки платника податків ОСОБА_1 .

3. Копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 .

4. Копія паспорта серія ОСОБА_2 .

5. Копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_2 .

6. Копія довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серія 12ААГ № 904468.

7. Висновок про наявність порушень функцій організму через які невиліковні хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на професійній основі від 06.12.2024.

8. Копія виписки-епікризу із медичної картки стаціонарного хворого № 37729(24).

9. Копія довідки від 26.11.2024

10. Довідка Бугринської сільської раби Рівненського району Рівненської області від 26.11.2024 № 873

11. Копія акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи від 16.12.2024.

12. Нотаріально завірена заява ОСОБА_2 .

Вказаний рапорт зареєстрований відповідачем 02.01.2025.

05.02.2025 у відповідь на рапорт позивача, військовою частиною НОМЕР_1 було повідомлено наступне: «командуванням військової частини НОМЕР_1 призупинено вирішення питання по суті поданого вами рапорту про звільнення з військової служби через сімейні обставини, у зв`язку із необхідністю отримання акту обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, про що скеровано відповідний запит до ІНФОРМАЦІЯ_7 . З отриманням зазначеної інформації буде прийняте рішення по суті рапорту».

06.05.2025 позивач направив до Військової частини НОМЕР_1 супровідний лист та долучив акт обстеження сімейного стану військовослужбовця від 04.04.2025 року вих.№ 01/3/2290, та копію витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 3/25/1336/B.

Згідно листа командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.09.2025 № 1/8925 слідує, що останнім розглянуто рапорт позивача про звільнення зі служби від 20.12.2024 та повідомлено, зокрема, що «… з доданих до рапорту на звільнення документів вбачається наявність у батька Вашого клієнта інших членів сім`ї першого ступеня споріднення - синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Потреба в постійному сторонньому догляді ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , документами, доданими до рапорту на звільнення, не підтверджена. Одночасно інформую, що з 04.03.2025 ОСОБА_10 клієнт перебуває у самовільному залишенні військової частини. Виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини без його присутності діючими нормативними документами не передбачене. Для вирішення питання звільнення з військової служби пропоную Вашому клієнту припинити протиправні діяння та повернутися до виконання обов`язків військової служби. Звільнення з військової служби передбачає особисте здавання посади військовослужбовцем, проходження обхідного листа та написання рапорту про здавання посади по підпорядкованості.».

Позивач, вважаючи відмову відповідача щодо не звільнення зі служби протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Пунктом 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Станом на час розгляду справи, строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року № 389-VIII (далі - Закон № 389-VIII).

Згідно із статтею 1 Закону № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, згідно пункту 4 якого встановлено призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Статтею 26 Закону № 2232-XII, визначено підстави для звільнення з військової служби.

Так, підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-XII визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Вимогами абз.13 п. 3) ч. 12 ст. 26 Закону № 2232 встановлено, що військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Отже викладеною правовою нормою визначено обов`язкову наявність наступних складових: відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи; якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

З огляду на викладене, суд зауважує, що позивачу необхідно було до свого рапорту про звільнення надати документи, які б підтверджували, що його брати: ОСОБА_4 та ОСОБА_4 самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я або рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Однак, як стверджує відповідач, серед поданих позивачем документів до рапорту на звільнення, відсутні такі документи.

Таких доказів не надано і до матеріалів позовної заяви та до справи в цілому.

Суд звертає увагу, що вимогами абз.13 п. 3) ч. 12 ст. 26 Закону № 2232 чітко визначено, що якщо члени першого чи другого ступеня споріднення є в наявності, то вони не можуть доглядати хворих осіб, тільки якщо самі потребують догляду згідно висновків МСЕК чи ЛКК або ж рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Позаяк позивачем документально не підтверджено, що інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, чи рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, то відсутні правові підстави для звільнення позивача з військової служби.

Окрім того, як стверджує відповідач у своєму листі від 23.09.2025 № 1/8925, з 04.03.2025 позивач перебуває у самовільному залишенні військової частини.

Разом з тим, відповідачем відзиву не подано, доказів на підтвердження самовільного залишення позивачем місця служби не надано, тому у суду відсутні підстави надавати оцінку таким діям позивача в розрізі предмету спору, що, в свою чергу, не спростовує висновків суду щодо ненадання позивачем до рапорту усіх підтверджуючих документів для його звільнення на підставі абз.13 п. 3) ч. 12 ст. 26 Закону № 2232.

За наведених обставин суд вважає, що відповідач, розглянувши рапорт позивача про звільнення та проаналізувавши додані до нього документи, правомірно, в порядку та в межах визначених чинним законодавством, відмовив позивачу у задоволенні його рапорту, через відсутність підстав для звільнення з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої та абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Позивач, всупереч вимогам статті 77 КАС України, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, тому позов задоволенню не належить.

Підстави для застосування положень статті 139 КАС України щодо відшкодування судових витрат позивачу у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 11 грудня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Суддя Т.О. Комшелюк