Справа № 440/14185/25
Суддя: В.І. Бевза
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/14185/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бевзи В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом Головного управління ДПС у Полтавській області до Приватного підприємства "СПРАВА" про стягнення коштів з рахунків платника податків за податковим боргом,

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

Стислий зміст позовних вимог.

Позивач Головне управління ДПС у Полтавській області звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного підприємства "СПРАВА" про стягнення коштів з рахунків платника податків за податковим боргом, а саме просить:

- стягнути податковий борг з рахунків Приватного підприємства «СПРАВА» () у розмірі 33091,75 грн (тридцять три тисячі дев`яносто одна гривня 75 копійок) з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 33091,75 грн на бюджетний рахунок UА0016001, одержувач ГУК у Полт.обл/Полтавська/14060100, , банк одержувача Казначейство України (ЕАП).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача є податковий борг перед бюджетом, який складається із сум штрафних санкцій з податкового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг). Оскільки відповідач не сплатив узгоджені грошові зобов`язання у встановлені законом строки, такі набули статусу податкового боргу. Відповідачу скерована податкова вимога, проте це не призвело до погашення податкового боргу.

У відповіді на відзив позивач також вказує, що зазначена сума податкового боргу виникла за рахунок винесення ГУ ДПС у Полтавській області наступних податкових повiдомлень-рiшень: №8 від 26.12.2024 форми «Ш», №8 від 26.12.2024 форми «Ш», №21650406 від 25.02.2025 форми «Ш», №21640406 від 25.02.2025 форми «Н». Вказані податкові повідомлення-рішення були направлені на адресу платника рекомендованим листом з повідомлення про вручення та повернуті з відміткою оператора поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання», у адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалися. Від ПП «СПРАВА» до ГУ ДПС у Полтавській області надійшов лист №02-04/25 вих. від 02.04.2025 (вхідний №23333/6/16-31/ЕКПП від 02.04.2025), в якому відповідач просив повторно відправити податкові повідомлення- рішення №8 від 26.12.2024 форми «Ш» та №21640406 від 25.02.2025 форми «Н». На виконання зазначеного листа ГУ ДПС у Полтавській області було повторно направлено податкові повідомлення-рішення з розрахунками штрафних санкцій на податкову адресу відповідача, аде відправлення повернулося за закінчення терміну зберігання. Доводи відповідача щодо форс-мажорних обставин викликаних збройною агресією російської федерації є необґрунтованим, оскільки відповідач ніяким чином не доводить прямий причинно-наслідковий зв`язок між зазначеними обставинами та неможливістю виконання податкових зобов`язань.

Стислий зміст заперечень відповідача.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, зокрема, що відповідач не отримував жодного з податкових повідомлень-рішень та не мав можливості скористатися правом на їх адміністративне або судове оскарження. Окрім того, на території України триває збройна агресія російської федерації, у зв`язку з чим підприємницька діяльність багатьох суб`єктів господарювання, зокрема й ПП«СПРАВА», істотно ускладнена. Унаслідок відсутності належних розрахунків від замовників, зокрема Приватного підприємства «Рітм-8» у ПП «Справа» виникли порушення термінів сплати узгоджених сум податкових зобов`язань, а також відсутність замовлень, перебої у виході на роботу працівників, у зв`язку з цим підприємство не має можливості здійснювати господарську діяльність у звичайному режимі. Окрім заборгованості перед Головним управлінням ДПС у Полтавській області, є заборгованость перед іншими підприємствами, зокрема ПОКВПТГ «Теплоенерго» за минулий опалювальний сезон.

Позивачем надана відповідь на відзив, в якій контролюючий орган заявляє, що всі податкові повідомлення-рішення направлені відповідачу в порядку визначеному Податковим кодексом України.

Заяви, клопотання учасників справи.

У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Процесуальні дії у справі.

Полтавським окружним адміністративним судом від 21.10.2025 прийнята позовна заява до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши заяви по суті справи та наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Відповідач є платником податків і зборів та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Полтавській області за нарахованими відповідачу (платнику податків) грошовими зобов`язаннями.

Згідно із довідкою про суму податкового боргу платника податків станом на 08.09.2025 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 33091,75 грн., яка складається із сум штрафних санкцій з податкового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Сума податкового боргу відповідача із деталізацією нарахованих платнику податків грошових зобов`язань зазначене контролюючим органом у розрахунку податкового боргу, в якій диференційовані суми податкового зобов`язання, штрафних фінансових санкцій та суми пені.

Згідно із інтегрованою карткою платника податків за відповідачем обліковується податковий борг загальному розмірі 33091,75 грн. з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), на суму 1818799,75 грн.

Зазначена вище заборгованість підтверджується карткою особового рахунку платника податків, податковими повідомленнями-рішеннями за результатом проведення контрольних заходів (перевірок) позивачем, що направлені відповідачу, та які не оскаржувались в судовому чи адміністративними порядку, а саме: №8 від 26.12.2024 форми «Ш», №8 від 26.12.2024 форми «Ш», №21650406 від 25.02.2025 форми «Ш», №21640406 від 25.02.2025 форми «Н» (повернуті відправнику з відміткою оператора поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» відповідно до копій рекомендованих повідомленьпро вручення поштового відправлення АТ "Укрпошта").

Відповідачем докази, що дані податкові повідомлення-рішення оскарженні в судовому чи адміністративному порядку суду не надані, заперечень щодо статусу неузгодженості сум грошових зобов`язань чи їх невірного обліку контролюючим органом, які стягуються із відповідача у цій справі, суду теж не надані.

Також у справі є лист контролюючого органу від 22.04.2025, який надісланий відповідачу щодо надсилання платнику податків податкових повідомлень-рішень на запит ПП "Справа".

Додатково суд зазнає, що позивач має доступ до електронного кабінету платника податку, доказів відсутності інформації у електронному кабінеті платника податку про наявність узгоджених чи неузгоджених податкових зобов`язань, за якими сформована сума податкового боргу, що є предметом позову у цій справі відповідач суду не надав.

Заперечення позивача щодо необізнаності про податковий борг не відповідають матеріалам справи.

Судом встановлена обставина, що з метою погашення податкового боргу, відповідачу надсилалась податкова вимога від 27.02.2025 № 0-1631, яка направлена рекомендованим листом на адресу відповідача та повернута позивачу з відміткою відділення поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

Після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу платника податків змінилася, але податковий борг не погашений у повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилалась контролюючим органом.

Відомості Єдиного державного реєстру судових рішень не містять дані про оскарження податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги, на підставі яких сформовані позовні вимоги у цій справі щодо стягнення суми податкового боргу із відповідача, і відповідні докази відповідачем суду не надані у процесуальні строки визначені для надання доказів.

За наведених обставин позивач звертається до суду з адміністративним позовом про стягнення суми податкового боргу з рахунків відповідача відкритих у банках, обслуговуючих такого платника податків.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

У нормі підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (далі - ПК України) визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з підпунктом 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують, зокрема, такі функції: організовують роботу та здійснюють контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку.

Грошове зобов`язання платника податків відповідно до п. п. 14.1.39 п. 14.1 статті 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до п. 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Пункт 59.5 ст. 59 ПК України визначає, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Відповідно до пункту 41.4 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Згідно з пунктом 87.11. статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 статті 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно із пунктом 42.5 статті 42 ПК України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

На підставі викладеного, суд висновує наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, станом на дату звернення до суду за відповідачем рахується сума податкового боргу, яка складається із визначених платнику податків грошових зобов`язань, що підтверджується матеріалами справи.

На виконання вимог пункту 59.1 статті 59 ПК України, позивачем з метою погашення податкового боргу на податкову адресу відповідача, направлена податкова вимога.

При цьому, станом на день розгляду справи, суду не надані докази погашення відповідачем у добровільному порядку вказаної суми заборгованості.

Крім цього, інформація щодо оскарження вимоги в адміністративному та (або) у судовому порядку у суду відсутня.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що обов`язку контролюючого органу щодо повідомлення платника податків про проведення відповідної перевірки кореспондує обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції або повідомлень, крім того, необізнаність платника з наказом про проведення перевірки через нехтування або ухилення від виконання такого обов`язку без поважних причин не може бути в подальшому розцінена на користь останнього (постанова судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі №810/3116/18).

У постанові від 9 жовтня 2018 року у справі № 820/1864/17 Верховний Суд зазначив, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків. При цьому, такий висновок у справі № 820/1864/17 Верховний Суд висловлював також при встановленому судами попередніх інстанцій факті виконання контролюючим органом вимог чинного податкового законодавства щодо направлення копії наказу про проведення перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону. Аналогічні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 20.04.2023 року у справі №380/4746/22, від 31.05.2023 року у справі №280/1255/20.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Відповідач, платник податку, не надав суду доказів щодо порушення позивачем направлення йому податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги у порядку визначеному Податковим кодексом України, а також докази щодо неузгодженості грошових зобов`язань на підставі яких визначена сума податкового боргу, що є предметом позову.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач відзиву на позовну заяву чи доказів сплати суми податкового боргу до суду не надав.

Податковий борг відовідача становить 33091,75 грн. Борг виник у зв`язку із несплатою у встановлені ПК України строки сум узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг). З метою спонукати відповідача сплатити податковий борг орган стягнення надіслав платнику податків податкову вимогу. Позов про стягнення податкового боргу подано до суду після спливу 30 днів з дати надіслання платнику податків податкової вимоги.

Станом на дату розгляду справи відсутні докази сплати відповідачем податкового боргу в сумі 33091,75 грн.

Оцінюючи встановлені обставини справи через призму наведених норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Полтавсській області є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Зважаючи на те, що позивачем є суб`єкт владних повноважень, доказів на підтвердження понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не надано, тому суд не вбачає підстав для розподілу судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, код ЄДРПОУ ВП 44057192) до Приватного підприємства "СПРАВА" (, 360022, м. Полтава, пров. Кооперативний, буд. 8А, кв. 79) про стягнення коштів з рахунків платника податків за податковим боргом - задовольнити.

Стягнути податковий борг Приватного підприємства «СПРАВА» () з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків в сумі 33091,75 грн (тридцять три тисячі дев`яносто одна гривня 75 копійок) з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на бюджетний рахунок UА0016001, одержувач ГУК у Полт.обл/Полтавська/14060100, , банк одержувача Казначейство України (ЕАП).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В.І. Бевза