Справа № 160/22616/25
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України щодо виготовлення та надання до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві для призначення пенсії ОСОБА_1 двох довідок про розміри грошового забезпечення: 1) без реєстраційного номеру та дати, станом на 01.03.2018 (ГЗ-14 791,45 грн) та 2) № 3/479 від 03.11.2022 року, станом на 05.03.2019 (ГЗ 35 385, 26 грн.), які виготовлено на підставі заяви ОСОБА_1 від 12.08.2022 про призначення пенсії та в яких зазначено недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних, чинних станом на момент фактичного виготовлення цих довідок у 2022 році, зокрема станом на 03.11.2022;
- зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України виготовити та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для призначення/перерахунку пенсії ОСОБА_1 , станом на 03.11.2022, із розрахунком посадового окладу, окладу за військовим званням та інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які обчислити з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням. із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 03.11.2022 (2600 гривень).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходив військову службу в Державній кримінально-виконавчій службі України, після звільнення з якої має право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ. 12.08.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії. 08.11.2022 відповідачем сформовано подання про призначення пенсії позивачу, до якого долучено, зокрема, довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.03.2018 та № 3/479 від 03.11.2022 року, станом на 05.03.2019. Позивач вважає протиправними дії щодо виготовлення вказаних довідок не на дату фактичного оформлення документів для призначення пенсії позивачу у 2022 році, на підставі заяви позивача про призначення пенсії від 12.08.2022, а станом на 01.03.2018 та станом на 05.09.2019.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Роз`яснено відповідачу право на подання до суду відзиву на позов, а також всіх письмових та електронних доказів - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про поновлення провадження у даній справі.
Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у термін 15 днів з дня отримання цієї ухвали засвідчені належним чином копії всіх матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , у тому числі подання про призначення пенсії від 28.11.2022 №3151 разом з усіма доданими до нього документами, а також інформацією щодо того, які довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 були враховані при призначенні пенсії.
28.08.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач позовні вимоги підтримав.
01.09.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачем зазначено, що довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.03.2018 та станом на 05.03.2019, були виготовлені на підставі заяви позивача від 19.10.2022 вх. Ш-1109 від 19.10.2022, а не на підставі від 12.08.2022. У заяві від 19.10.2022 позивач просив підготувати оновлену довідку та долучити її до документів про призначення пенсії. Вказана заява від 19.10.2022 була обґрунтована позивачем тим, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 з 01.03.2018 було підвищено грошове забезпечення, у порівнянні з грошовим забезпеченням на дату звільнення позивача зі служби - 08.08.2015. Листом від 03.11.2022 №3.3-1181-22/Ш-1109 Міжрегіональне управління повідомило позивача на його заяву від 19.10.2022 вх. Ш-1109 від 19.10.2022 про виготовлення вказаних вище довідок та направило позивачу їх копії. Міжрегіональним управлінням 08.11.2022 було підготовлено подання про призначення пенсії позивачу, до якого були додані довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.03.2018 та станом на 05.03.2019, про що зазначено у поданні. 09.11.2022 позивач під підпис ознайомився з вказаним поданням про призначення пенсії від 08.11.2022 без будь-яких зауважень, в тому числі без будь-яких зауважень до довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.03.2018 та станом на 05.03.2019. До вказаного подання про призначення пенсії від 08.11.2022, з яким позивач ознайомився під підпис без зауважень 09.11.2022, окрім довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.03.2018 та станом на 05.03.2019, також були додані довідка про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення зі служби. Проте, позивачем ніяких зауважень до вказаних довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески і довідки про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення зі служби, не заявляється. Зауваження, висловлені позивачем, стосуються довідок, які використовуються для перерахунку пенсії та які сформовані за формою передбаченою Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 №45, а саме довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.03.2018 та станом на 05.03.2019. При цьому, у довідках про розмір грошового забезпечення, за формою передбаченою Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб", який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 №45, відображається розмір грошового забезпечення станом на момент виникнення права на перерахунок пенсії, а ніяк не станом на момент формування такої довідки, як про це зазначає позивач.
02.09.2025 від позивача надійшли додаткові пояснення у справі.
15.09.2025 від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань щодо відповідача.
19.09.2025 від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшли всі документи, що стали підставою для призначення позивачу пенсії за вислугу років.
24.11.2025 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії звернення позивача до відповідача від 07.11.2025 та копію листа-відповіді від 21.11.2025 № 3.3./1611-2025/Ш-1404.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 проходив військову службу в Державній кримінально-виконавчій службі України на посаді заступника начальника Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області та звільнений 08.06.2015.
З 17.01.2022 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
12.08.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення / перерахунок пенсії.
10.11.2022 Південно-східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України направило до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві подання про призначення пенсії ОСОБА_1 .
До списку документів для призначення пенсії входили:
- заява про призначення пенсії;
- довідка про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески;
- довідка про додаткові види грошового забезпечення;
- копія паспорта та ІПН;
- довідка за реквізитами АТ «Ощадбанк»;
- розрахунок вислуги років;
- довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи;
- довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.03.2018 та станом на 05.03.2019.
23.06.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив виготовити оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , станом на 03.11.2022, із розрахунком посадового окладу, окладу за військовим званням та інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які обчислити з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 03.11.2022 (2508 гривень).
Листом від 18.07.2025 відповідач повідомив про відсутність підстав для надання довідок пенсіонерам Державної кримінально-виконавчої служби України станом на 03.11.2022.
Не погоджуючись з вказаним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХII).
Відповідно до статті 1 Закону № 2262-ХII особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.
Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.
Водночас умови пенсійного забезпечення визначено статтею 2 Закону № 2262-ХII.
Частиною 1 статті 2 Закону № 2262-ХII передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
Згідно з частиною 2 статті 2 Закону № 2262-ХII пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.
Згідно із пунктом 4 Порядку №3-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.
Пунктами 12, 13 Порядку №3-1 визначено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.
Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються уповноваженими структурними підрозділами до органів, що призначають пенсії, мають бути завірені цими уповноваженими структурними підрозділами в установленому порядку.
Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються безпосередньо заявниками до органів, що призначають пенсії, завіряються органами, що призначають пенсії.
Відтак, на Південно-східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України як на уповноважений орган, покладений обов`язок оформлення особі, яка набула право на призначення відповідного виду пенсії подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком №3-1, та направлення подання та відповідних документів до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи.
Так, пунктом 7 Порядку № 3-1 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи:
заява про призначення пенсії (додаток 1);
грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби;
військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію);
документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом б статті 12 Закону);
довідка МСЕК про визнання особи інвалідом;
копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті);
довідка ВАТ Ощадбанк або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ Ощадбанк;
Отже, указаною нормою визначений обов`язок відповідача подати до органу пенсійного фонду грошовий атестат або довідку про розмір грошового забезпечення та довідку про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби.
На виконання зазначених вимог Закону Південно-східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України 10.11.2022 року було направлено подання про призначення пенсії позивачу до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
Судом встановлено, що Південно-східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України до подання про призначення пенсії позивачу було додано довідку про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески та довідку про додаткові види грошового забезпечення.
При цьому, суд наголошує, що Порядком № 3-1 в редакції від 23.03.2012 не встановлено заборон щодо направлення відповідачем до пенсійного органу разом з поданням про призначення позивачу пенсії довідок про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.03.2018 та 05.03.2019, виготовлених для перерахунку пенсії.
Щодо правової природи складення довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019, суд зазначає таке.
Відповідно до положень ст. 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок № 45), пунктом 1 якого передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Абзацом 1 п. 5 Порядку № 45 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова № 103) було передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
У додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
При цьому, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, по справі № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.
Тобто зміни, внесені Постановою № 103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.
З 05.03.2019 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення.
Відтак, відповідачем, на підставі постанови КМУ №704 від 30.08.2017 з урахуванням рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 (набрало законної сили 05.03.2019), виготовлено відповідні довідки, передбачені Порядком №45.
Крім цього, суд наголошує, що такі не могли були складені станом на 03.11.2022 в силу положень п. 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393, затвердженого постановою КМУ від 13 лютого 2008 р. № 45, яким передбачено, що для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням; щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок.
З огляду на викладене, судом не встановлено протиправності дій відповідача щодо виготовлення та надання до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві для призначення пенсії ОСОБА_1 довідок про розміри грошового забезпечення станом на 01.03.2018 та станом на 05.03.2019 № 3/479 від 03.11.2022 року.
Крім цього, суд зазначає, що у позовній заяві позивач зазначив, що з огляду на відсутність правових підстав для застосування такої розрахункової величини як мінімальна заробітна плата та приймаючи до уваги відновлення дії положень постанови Кабінету Міністрів України № 704, які діяли до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 103, наявні правові підстави для перерахунку позивачеві складових грошового забезпечення шляхом множення відповідного тарифного коефіцієнту на прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений законом на 03.11.2022 року, у зв`язку з тим, що відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» визначено розміри прожиткового мінімуму для різних соціальних і демографічних груп населення на 2022 рік, включаючи працездатних осіб: з 01 січня 2481 гривня, з 1 липня 2600 гривень, з 1 грудня 2684 гривні. Враховуючи викладене, згідно із цим Законом з 01 липня 2022 року по 01 грудня 2022 року, тобто в період з 12.08.2022 (дня подання позивачем заяви про призначення пенсії до відповідача) по 10.11.2022 (дня надіслання відповідачем виготовлених документів для призначення пенсії позивачу до територіального органу ПФУ), зокрема станом на 03 листопада 2022 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2600 гривень.
Щодо вказаного суд зазначає таке.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 (далі - Постанова №704), яка набрала чинності 01.03.2018, встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 4 Постанови №704 (в редакції, чинній до 24.02.2018) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
При цьому, Додатки 1 та 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. У зазначених примітках наведена, зокрема, інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.
В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 (яка набрала чинності 24.02.2018) до Постанови №704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 викладено у новій редакції: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".
Проте, зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 не був приведений у відповідність з нормою пункту 4 цієї ж постанови.
Згідно з Постановою №704, в редакції Постанови №103, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.
Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18, визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яким, зокрема, в пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" були внесені зміни.
Отже, зміни до пункту 4 постанови № 704, внесені пунктом 6 постанови № 103, з 29.01.2020 року не підлягають застосуванню.
Таким чином, відповідно до редакції пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до внесення змін, та вимог пункту 1 Приміток Додатку 1 та пункту Примітки Додатку 14 до Постанови №704 розміри посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями з 29.01.2020 мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.
Разом з цим, слід зазначити, що з 29.01.2020 знову почало діяти правило двох розрахункових величин обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме: 1) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року; 2) 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, в тому випадку, коли у календарному році, в якому застосовується відповідна норма зазначеного підзаконного нормативно-правового акту, 50% мінімальної заробітної плати перевищують прожитковий мінімум, тобто мінімальна заробітна плата стає розрахунковою величиною для обрахунку посадових окладів.
Проте, згідно з пунктом 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.
Аналогічні правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 по справі №240/4946/18, постанові Верховного Суду від 18.02.2021 у справі №200/3775/20-а, постанові Верховного Суду від 11.02.2021 у справі №200/3757/20-а.
Відтак, під час розв`язання колізії між нормами пункту 3 розділу ІІ Закону №1774-VІІІ та пунктом 4 Постанови №704 у редакції до внесення змін постановою КМУ від 21.02.2018 №103 перевагу належить віддати положенням закону як акту права вищої юридичної сили.
Постанова КМУ №704 є підзаконним нормативно-правовим актом. Юридична сила закону як джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України. Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади.

Пунктом 3 частини першої статті 85 Конституції України закріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України. Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Відтак, вказаний пункт 4 Постанови №704 в частині обрахунку розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням суперечить нормам розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1774-VIII та не підлягає застосуванню.

Крім того, п.п. 9, 10 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1774-VIII визначено, що до приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом вони застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, забезпечити перегляд та приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Водночас, з 29.01.2020 року була відновлена дія такої величини обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року на відміну від попереднього правила обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімумом для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2018 року.

Таким чином, з 29.01.2020 року такі складові грошового забезпечення військовослужбовця як оклад за посадою та оклад за військовим званням зросли у зв`язку із необхідністю їх обрахування, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

За таких обставин, з урахуванням положень пункту 3 розділу II Закону №1774-VІІІ та пункту 4 Постанови №704 з 29.01.2020 року, а саме: з дня набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18, виникли правові підстави для надання довідки для перерахунку пенсії, призначеної згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт (однак без урахування показників мінімальної заробітної плати) та надання до пенсійного органу оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року відповідно до вимог ст. ст. 43, 63 Закону №2262-ХІІ, ст.9 Закону №2011-ХІІ, з урахуванням положень Постанови №704, для проведення перерахунку основного розміру пенсії.

До того ж, до такого висновку суд дійшов з урахування правової позиції, викладеної Верховним Судом у подібних правовідносинах у справі №440/6017/21 (постанова від 02.08.2022), де Верховний Суд дійшов таких висновків:

(1) з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;

(2) через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом № 1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

(3) встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

Аналогічні правові висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 12.09.2022 у справі №500/1813/21 та від 14.09.2022 у справі №500/1886/21.

Таким чином, з 01.01.2020, відповідно, посадовий оклад та оклад за військовим званням повинні обраховуватися відповідно до пункту 4 Постанови № 704 в первинній редакції, з урахуванням пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016 №1774-МІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", тобто, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України правила, а також враховуючи те, що з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 постанови № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Законів №294-ІХ, № 1082-IX та №1928-ІХ із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

При цьому, зважаючи на те, що момент виникнення права на перерахунок пенсії є 1 січня календарного року згідно із Законом №2710, то виготовлення довідки про розмір грошового забезпечення станом на 03.11.2022 (на день фактичного складання довідки) законодавством не передбачено.

Відтак, відповідач, відмовляючи у виготовленні довідки про розмір грошового забезпечення станом на 03.11.2022, діяв правомірно.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 09.12.2025.

Суддя Н.Є. Калугіна