Справа № 155/1826/25
Суддя: Яремчук С. М.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №155/1826/25
Провадження №2-а/155/7/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Яремчук С.М.,

при секретарі судового засідання Задурській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Усаченко Олег Володимирович до відділення поліції №2 (місто Горохів) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України у Волинській області, Головного управління Національної поліції України у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позовних вимог

Усаченко О.В., в інтересах ОСОБА_1 , звернувся із позовом до суду в якому зазначив, що постановою поліцейського відділення поліції №2 (місто Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області сержанта поліції Кондратюка Вадима Леоновича серії ЕНА №5901328 від 09 жовтня 2025 року позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Зокрема, позивача було притягнуто за те, що останній 08 жовтня 2025 року о 22 годині 02 хвилини в місті Берестечко, по вулиці Незалежності, 1 керував автомобілем Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами на підставі постанови Шептицького міського суду Львівської області від 02 червня 2025 року №459/733/25, чим порушив вимоги ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та п. 2.1. «а» ПДР України.

Представник позивача вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною, оскільки у зазначених у постанові часі, даті та місці керування автомобілем Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 , не здійснював та взагалі був відсутній у салоні вказаного автомобіля. Даним транспортним засобом керування здійснював ОСОБА_2 . Також представник позивача зазначив, що оскаржувана постанова в день її винесення позивачу не вручалась і про прийняте щодо нього рішення йому ніхто не повідомляв.

У зв`язку з наведеним просить визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського відділення поліції №2 (місто Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області сержанта поліції Кондратюка Вадима Леоновича серії ЕНА №5901328 від 09 жовтня 2025 року.

Станом на день розгляду справи відзив на позовну заяву від відповідача та співвідповідача подано не було. 09 грудня 2025 року від відповідача відділення поліції №2 (місто Горохів) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України у Волинській області надійшов диск з відеозаписами з портативного відеореєстратора щодо складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 .

Рух справи в суді

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 12 листопада 2025 року поновлено процесуальний строк звернення до суду позивачеві ОСОБА_1 з адміністративним позовом до відділення поліції №2 (місто Горохів) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначене на 25 листопада 2025 року.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 25 листопада 2025 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Головне управління Національної поліції України у Волинській області.

Протокольною ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 11 грудня 2025 року судове засідання відкладено до 14 години 00 хвилин 11 грудня 2025 року.

Позиція учасників судового розгляду

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні показав, що 08 жовтня 2025 року разом з тестем ОСОБА_2 перебував в селі Перемиль, де знаходиться його рибне господарство. Згодом ОСОБА_2 поїхав, а позивач лишився в селі Перемиль. Вранці до нього зателефонував ОСОБА_3 та повідмив, що заїхав в паркан та пошкодив автомобіль. Позивач зазначив, що автомобіль належить його матері. Даним автомобілем керував ОСОБА_3 , оскільки він позбавлений права керування. Наступного дня позивач завантажив рибу і приїхав додому. Згодом до нього приїхали працівники поліції і пред`явили претензії, що за кермом автомобіля був він. Позивач вказав, що при спілкуванні з поліцейськими повідомляв, що автомобілем не керував. Зазначив, що позов свій підтримує в повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник позивача Усаченко О.В. в судовому засіданні зазначив, що факт керування транспортним засобом позивачем не підтверджується будь-якими доказами. На підтвердження вини позивача працівниками поліції було надано відеозапис з вуличної камери. Однак, з даного відеозапису не вбачається, що на ньому зафіксовано позивача ОСОБА_1 . Представник позивача зазначив, що в діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а тому просив позов задовольнити та скасувати постанову.

Представник відповідача ВП №2 (місто Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, день та місце розгляду справи. Причини своєї неявки не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не подавав.

Представник співвідповідача ГУНП у Волинській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв чи клопотань не подавав.

В судове засідання, відкладене на 14 годину 00 хвилин 11 грудня 2025 року сторони не з`явились.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що всі учасники справи повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування розгляду справи технічними засобами не здійснювалось зважаючи на те, що в судове засідання учасники справи не з`явились.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини

Судом встановлено, що 09 жовтня 2025 року поліцейським відділення поліції №2 (місто Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області сержантом поліції Кондратюком Вадимом Леоновичем винесено постанову серії ЕНА №5901328 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 08 жовтня 2025 року о 22 годині 02 хвилини в місті Берестечко, по вулиці Незалежності, 1 керував автомобілем Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами на підставі постанови Шептицького міського суду Львівської області від 02 червня 2025 року №459/733/25, чим порушив вимоги ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та п. 2.1. «а» ПДР України.

Оскаржувану постанову позивач отримав 27 жовтня 2025 року. Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин

Підставами заявленого позову стали порушення поліцейським норм матеріального законодавства при оформленні справи, а саме: відсутність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 286 КАС України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Позовна заява подана в межах строків, визначених ч. 2 ст. 286 КАС України.

Вирішуючи даний позов, суд виходить з того, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч. 1-3, 5-6 ст. 121, ст. 121-1, 121-2, ч. 1-3 ст.122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1-126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VІІІ визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного вище Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року (далі Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 10 розділу III Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України в рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону України «Про Національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій та законність прийнятих рішень.

Таким чином, саме відповідач, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови серії ЕНА №5901328 від 09 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, що стало підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та здійснення розгляду справи в присутності позивача з дотриманням положень ст. 268 КУпАП.

З відеозапису камери вуличного спостереження, наданому стороною відповідача на підтвердження факту керування позивачем транспортним засобом, вбачається, що автомобіль в`їжджає в паркан, з даного автомобіля виходить особа чоловічої статі та оглядає автомобіль. Однак, з наданого відеозапису, з врахуванням темної пори доби, суд не може ідентифікувати особу ОСОБА_1 . Крім цього, в оскаржуваній постанові зазначено, що до постанови додається відео з бк 8. Проте, з наданих відеозаписів з нагрудної відеокамери поліцейського не вбачається, що відносно ОСОБА_1 виносилась постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки даними відеозаписами зафіксований лише факт складання відносно ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 130, 124 та 122-2 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що є тестем позивача ОСОБА_1 . Після звільнення з військової служби за станом здоров`я допомагає зятю у веденні рибного господарства, зокрема, вирощуванні риби на ставках. 08 жовтня 2025 року разом з ОСОБА_1 перебував на ставку в селі Перемиль. Після 22 години на автомобілі Volkswagen поїхав додому в село Холонів до мами, оскільки вона є особою з інвалідністю та потребує догляду. Проїжджаючи через місто Берестечко, йому стало погано і він в`їхав в паркан. Зазначив, що був тверезий, свідків ДТП не було. Про дану подію він повідомив ОСОБА_1 вже вранці. Зазначив, що зять ОСОБА_1 автомобілем не керує, оскільки позбавлений права керування.

Вищезазначені покази свідка є свідченням того, що поліцейськими під час складання адміністративних матеріалів не було належним чином перевірено інформацію про винуватця ДТП, та відповідно, не було дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відтак, посилання працівника поліції в оскаржуваній постанові на порушення позивачем ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та п. 2.1 «а» ПДР України є безпідставним.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів в справі про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а).

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

На думку суду, при винесенні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення положення ст. 251, 252, 256, 280, 283 КУпАП не були дотримані та не були враховані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідачем не надано доказів на підтвердження законності та правомірності постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у даній справі відсутні належні докази про вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, вина позивача у порушенні п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху не доведена поза розумним сумнівом.

За таких обставин суд констатує, що постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та обставин вчинення правопорушення, а тому є незаконною.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

На підставі викладеного, враховуючи ненадання відповідачем в розумінні ст. 73, 74 КАС України належних та допустимих доказів на підтвердження порушення позивачем п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, не доведеність відповідачем ГУНП у Волинській області, як суб`єктом владних повноважень, правомірності своїх дій згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України щодо прийняття ним постанови на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначених Конституцією та законами України, обґрунтовано та неупереджено та не надання суду обґрунтованих доводів щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про протиправність прийнятого відповідачем рішення постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5901328 та відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, що у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України є підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі.

Беручи до уваги, що оскаржуване рішення було прийнято посадовою особою відділення поліції №2 (місто Горохів) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області, яке є відокремленим підрозділом, а юридичною особою у даному випадку є ГУНП у Волинській області, в задоволенні позову до відповідача відділення поліції №2 (місто Горохів) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України у Волинській області суд вважає за необхідне відмовити як до неналежного відповідача у даній справі.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов задоволено повністю, на користь позивача належить стягнути також за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Керуючись ст. 2, 5-10, 241, 242-247, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Усаченко Олег Володимирович до Головного управління Національної поліції України у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Постанову поліцейського відділення поліції №2 (місто Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області сержанта поліції Кондратюка Вадима Леоновича серії ЕНА №5901328 від 09 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України у Волинській області (місцезнаходження: місто Луцьк, вулиця Винниченка, 11 Волинської області, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Усаченко Олег Володимирович до відділення поліції №2 (місто Горохів) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Сторонами у справі є:

позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач: відділення поліції №2 (місто Горохів) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України у Волинській області, місцезнаходження: місто Горохів, вулиця Шевченка, 27 Луцького району Волинської області, код ЄДРПОУ відсутній;

співвідповідач: Головне управління Національної поліції України у Волинській області, місцезнаходження: місто Луцьк, вулиця Винниченка, 11 Волинської області, .

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.