Справа № 160/23935/25
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 160/23935/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про залишення апеляційної скарги без розгляду на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у невнесенні за заявою від 22.07.2025року (вх.№1509 від 23.07.2025) до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей (даних) - про проходження позивачем 17.10.2018 року медичного огляду військово-лікарською комісією та про визнання непридатним до військової служби з виключенням мене 17.10.2018 з військового обліку військовозобов`язаних відповідно ст. 61а графи III Наказу МОУ від 14.08.2008 № 402, на підставі п.3 ч.6 ст.37 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній станом на 17.10.2018);

Зобов`язати відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості (дані) про проходження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 медичного огляду військово-лікарською комісією та про визнання непридатним до військової служби з виключенням мене 17.10.2018 з військового обліку військовозобов`язаних відповідно ст. 61а графи III Наказу МОУ від 14.08.2008 № 402, на підставі п.3 ч.6 ст.37 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній станом на 17.10.2018).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року було у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Позивач подав на ухвалу суду першої інстанції апеляційну скаргу, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, заяву про забезпечення позову задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Позивачем подана заява, просить залишити без розгляду апеляційну скаргу на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року.

Позивачем заява обґрунтована посиланням на ст. 240 КАС України.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Щодо поданого клопотання про залишення апеляційної скарги без розгляду.

Відповідно до статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: 1) позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності;

2) позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

4) позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності;

5) надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду;

6) особа, яка має адміністративну процесуальну дієздатність і за захистом прав, свобод чи інтересів якої у випадках, встановлених законом, звернувся орган або інша особа, заперечує проти позову і від неї надійшла відповідна заява;

7) провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом;

8) з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу;

9) позивач у визначений судом строк без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору;

10) після відкриття провадження судом встановлено, що позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Заява про залишення позову без розгляду може бути подана лише до початку розгляду справи по суті.

Про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

В ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 298 КАС України Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо: до постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження особа, яка подала скаргу, подала заяву про її відкликання;

Нормами КАС України не передбачено залишення апеляційної скарги без розгляду.

Таким чином, заява позивача задоволенню не підлягає.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

20.08.2025 позивачем було до суду першої інстанції подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив забезпечити позовну заяву шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_3 та іншим ТЦК та СП вчиняти дії, пов`язані з заходами призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , окрім внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей (даних) про проходження мною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 17.10.2018 медичного огляду військово-лікарською комісією та про визнання непридатним до військової служби з виключенням мене 17.10.2018 з військового обліку військовозобов`язаних відповідно ст. 61а графи III Наказу МОУ від 14.08.2008 № 402, на підставі п.З ч.б ст.37 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній станом на 17.10.2018) під час мобілізації та її оформлення, до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив, що під час розгляду заяви про забезпечення позову судом не виявлено існування очевидної небезпеки порушення прав та інтересів заявника до прийняття у відповідній справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь заявника.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Суд першої інстанції вірно врахував вимоги ст. 150 КАС України, та зазначив, що доводи, які позивач наводить в обґрунтування заявлених ним вимог щодо вжиття заходів забезпечення його позову, фактично є аналогічними доводам його позову і здійснення судом їх перевірки призведе до вирішення справи по суті заявлених позовних вимог, що є неприпустимим на стадії розгляду заяви про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви та докази, з яких можливо встановити порушення прав, свобод та інтересів позивача, а також, що захист прав, свобод та інтересів заявника буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт призову позивача на військову службу, зокрема, докази існування мобілізаційного розпорядження відсутні. Відтак, на момент звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову не підтверджено існування тих ризиків, якими позивач обґрунтовує необхідність забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації.

Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують.

Підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 10 грудня 2025 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш