Справа № 420/14125/20
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/14125/20

Категорія: 111030300Головуючий у суді І інстанції: Юхтенко Л.Р. час і місце ухвалення: письмове провадження, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаСеменюк Г.В.
суддів: Федусик А.Г.
Шляхтицький О.І.
при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:

представника відповідача Федоренко А. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кастонс Пром" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.11.2020 року № 4, № 4, -

встановиВ:

Постановою Верховного Суду від 28 квітня 2022 року касаційну скаргу Головного управління НУ ДПС у м. Києві задоволено частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

12 травня 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Кастонс Пром до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.11.2020 року № 4, № 4.

Ухвалою від 18 травня 2022 року прийнято до провадження та розгляду адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Кастонс Пром до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.11.2020 року № 4, № 4.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням ДПС в м. Києві було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю Кастонс Пром з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку на липень 2020 року та встановлено завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2020 року на 5 474 198 грн. та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за липень 2020 року на суму 5 544 862 грн., та порушення стосовно не реєстрації в ЄРПН податкових накладних, складених на операції з постачання товарів/послуг за лютий 2020 року, за березень 2020 року, за травень 2020 року, за червень 2020 року.

За результатами перевірки складено та підписано акт перевірки № 242/26-15-05-04-01/41792305 від 16.10.2020 р., на підставі якого прийняті оскаржувані податкові повідомлення рішення.

Позивач не погоджується з прийнятими податковими повідомленнями рішеннями, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки висновки викладені у акті перевірки не відповідають дійсним обставинам у справі.

Товариство мало технічні виробничі потужності, орендовані приміщення для виготовлення товару, мало технічні можливості щодо транспортування імпортованого товару в напрямку орендованих виробничих потужностей. Первинні бухгалтерські документи на підтвердження здійснення господарської операції не містять жодних дефектів. Контролюючий орган не взяв до увагу, що ТОВ Кастонс Пром є виробником добрив і азотних сполук, також не врахував норми виходу готової продукції (добрива) в кількісних та вартісних показниках. Товариством отримано сертифікат на систему управління якістю, придбало фрукти сировину, необхідну для вироблення органічного добрива. Також, наводить детальний опис процесу виробничого циклу ТОВ Кастонс Пром на прикладі переробки сировини, поставленої контрагентом 3 лютого 2020 року.

Щодо доводів, що добрива, які виготовлені позивачем відсутні у державному реєстрі пестицидів і агрохімікатів дозволених до використання в України, зазначає, що це не відповідає дійсності, адже із митних декларацій, податкових накладних вбачається, що ТОВ Кастонс Пром здійснює постачання добрива за кодом УКТЗЕД 3105, які наявні у державному реєстрі пестицидів і агрохімікатів дозволених до використання в України.

Таким чином, внаслідок переробки сировини товариство виробляє добриво, яке у подальшому реалізує своїм контрагентам.

Щодо того, що інформація про залишки ТМЦ за даними бухгалтерського обліку по рахункам 20 та 23 на початок лютого 2020 року та травня 2020 року не відповідають даним, які надавались підприємством на час проведення перевірки, представник позивача зазначив, що це було пов`язане з неналежним функціонуванням програми звітності, які були усунуті.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві податкове повідомлення-рішення від 05.11.2020 року № 4. Визнано протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві податкове повідомлення-рішення від 05.11.2020 року № 4. Стягнуто з Головного управління ДПС у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кастонс Пром судовий збір в розмірі 21 020, 00 грн (двадцять одна тисяча двадцять гривень 00 копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управлінням ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що дослідивши операції ТОВ Кастонс Пром щодо імпорту фруктів, переробки їх і мінеральні добрива та експорту за межі митної території України, середню чисельність працівників, які перебували у трудових відносинах із ТОВ Кастонс Пром, можна дійти висновку, що вказані господарські операції не є реальними. При дослідженні товаросупровідної документації по поставці/транспортуванні товару (фруктів) на склад ТОВ Кастонс Пром за адресою Одеська область, Іванівський р-н, смт Іванівка, вул. Центральна, 94 встановлено безліч недоліків, які не дають можливості підтвердити, що товар отримано та використано у господарській діяльності позивача. Майже в усіх наданих ТТН в графі Пункт навантаження зазначено адресу, яка не відповідає контракту, а саме: м. Одеса, вул. Агрономічна,б. 205. В ТТН № 001142 від 22.01.2020 в графі Пункт навантаження зазначено м. Київ, вул. Каховська,64, яка взагалі не передбачена жодним договором чи контрактом. В ТТН № 7 від 11.02.2020 взагалі не зазначено пункт навантаження товару, а тільки зазначено м. Одеса. Також відсутній підпис водія. Хоча відповідно до додатку від 01.10.2019 року до контракту від 23.09.2019 № 20190923 умовами поставки визначено СРТ м. Одеса, вулю Агрономіческая, 210.

Також, представник апелянта зазначає, що при аналізі умов та можливостей здійснення позивачем господарської діяльності по переробці фруктів в органічно-мінеральні добрива було встановлено, що добрива, які декларує відповідач виробленими відсутні у державному реєстрі пестицидів і агрохімікатів дозволених до використання в України. Також під час проведення перевірки було проведено інвентаризацію основних фондів, ТМЦ та встановлено відсутність залишків готової продукції (добрива) та сировини станом на 09.07.2020, відсутність будь-якої діяльності. Згідно з огляду основних засобів власних та орендованих встановлено, що зазначені основні засоби не використовувались протягом тривалого часу та не відповідають потужностям для переробки зазначеної кількості сировини (1930016 кг фруктів) придбаних за період лютий-липень 2020 року. Таким чином, на думку представника апелянта, неможливо підтвердити реальність здійснення ТОВ Кастонс Пром переробки імпортованих фруктів. Крім того, позивач не надав документи підтверджуючі використання води у своєї господарської діяльності, та не всі документи на підтвердження поставки на митній території фруктів у лютому 2020 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ Кастонс Пром зареєстровано з 2017 року та основний вид економічної діяльності -20.15 виробництво добрив і азотних сполук (а.с. 107. Т.1).

Відповідно до п. 1.1. договору оренди № 1 від 02.04.2019 року, укладеного між МПП Фірма Одеса-Бласко (Орендодавець) та ТОВ Кастонс Пром (Орендар) в порядку та на умовах, визначених цим договором, Орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне користування, а орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування майновий комплекс Іванівський вино-консервний завод.

Адреса майнового комплексу, що орендується: Одеська область, Іванівський р-н, смт Іванівка, вул. Центральна,94. (п. 1.2 договору) (а.с. 31, т.3).

Будівля, що орендується надається орендарю для розміщення виробництва орендаря (п. 2.1. договору).

Відповідно до акту прийому-передачі від 02.04.2019 за договором було передано орендарю наступні технічні засоби та матеріали, до складу яких включена також свердловина (а.с.95-97, т. 3). Вказаний майновий комплекс Іванівський вино-консервний завод є приватною власністю МПП Фірма Одеса-Бласко, що підтверджено свідоцтвом про право власності та внесеним 22.09.2003 записом в Єдиний реєстр нерухомого майна за реєстраційним номером майна 2742995.

Суд першої інстанції встановив, що у період з 24.09.2020 р. по 15.10.2020 р. відповідно до пп. 78.1.8, п. 78.1, ст.78 Податкового кодексу України, Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено документальну невиїзну перевірку достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ТОВ Кастонс Пром податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за липень 2020 року.

За наслідками вказаної перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві складено Акті № 242/26-15-05-04-01/41792305 від 16.10.2020р. Про результати позапланової документальної невиїзної перевірки ТОВ Кастонс Пром, з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за липень 2020 року, у висновках якого наголошено, що Товариством з обмеженою відповідальністю Кастонс Пром порушено п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4, ст.200, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України стосовно завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2020 року на 5474198 грн., та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за липень 2020 року на суму 5 544 862 грн., а також порушення ТОВ Кастонс Пром вимог 120-1,2 ст.120 Податкового кодексу України стосовно нереєстрації в ЄРПН податкових накладних, складених на операції з постачання товарів і послуг за лютий 2020 року, березень 2020 року, травень 2020 року, червень 2020року.

Товариство з обмеженою відповідальністю Кастонс Пром, не погодившись з висновками Акта перевірки, 23.10.2020 року подало заперечення до Акта, проте листом ГУ ДПС у м. Києві №145337/10/26-15-07-04-01 від 04.11.2020 року заперечення Товариства на Акт перевірки були залишені без задоволення, а висновки - без змін.

Суд першої інстанції встановив, що на підставі вказаного Акта перевірки №145337/10/26-15-07-04-01 від 04.11.2020 року Головним управлінням ДПС у м. Києві 05.11.2020 року прийняті податкові повідомлення-рішення № 4, яким встановлено суми завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 5544862 грн за липень 2020 року (декларація № від 20.08.2020) та №4, відповідно до якого позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларованого на рахунок платника у банку у розмірі 5474198 грн за липень 2020 року (декларація № від 20.08.2020).

Судом першої інстанції досліджені копії договорів з постачання фруктів, електронні декларації з додатками, договору на перевезення вантажу копії заявок та платіжних інструкцій, актів наданих послуг, договору оренди, копії видаткових накладених та ТТН, накладних на передачу готової продукції, актів приймання передавання товарної продукції, копії специфікації, карток рахунку та оборотно-сальдові відомості, копія паспорту безпеки добриво органічне, копії штатного розпису, технічну умови, сертифікати якості продукції.

Також, судом першої інстанції досліджені копії рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19.06.2020 року по справі № 540/1159/20, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 року по справі № 200/8276/20а, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.07.2021 року по справі № 200/7810/20а, постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2022 по справі № 200/7810/20-а.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.11.2020 року № 4, № 4 є правомірними та належать задоволенню.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке:

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі, - ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з абз. 1, 2, 5 п. 75.1.2. ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1. ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Суд першої інстанції встановив, що ТОВ Кастонс Пром подано податкову декларацію з ПДВ від 20.08.2022 року № , в якій зазначено суми бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за липень 2020 року, що стало підставою для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ Кастонс Пром з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за липень 2020 року.

З урахуванням приписів ПК України, суд не вбачає підстав порушення порядку призначення та проведення перевірки, що й не оспорюється позивачем.

Так, згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі у разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Приписами підпункту а пункту 198.5 статті 198 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі, коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, сукупний аналіз наведених норм права доводить, що право платника податків на збільшення податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання платником податків у інших платників товарів (послуг), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку; підтвердження податковою накладною, виписаною постачальником - платником податку, митною декларацією (іншими подібними документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 ПК) суми нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг).

Згідно з приписів пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету.

На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу ;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тому витрати підприємства для цілей оподаткування податком на прибуток, а податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість повинні бути підтверджені первинними документами, що відображають реальність господарської операції, та є підставою для формування податкового обліку платника податків.

З наявних у матеріалах справи письмових доказів вбачається, що відповідно до Договору купівлі-продажу № 2106-2019 р. від 21.06.2019 р., укладеного ТОВ Кастонс Пром із ТОВ Екзотик Фрутс, позивач придбав фрукти-сировину.

Відповідно до Договору комісії № 06/05 від 06.05.2019 р., укладеного між ТОВ Кастонс Пром (комітент) та ТОВ Екзотік Фрутс (комісіонер), ТОВ Екзотік Фрутс придбало імпортний товар фрукти у нерезидентів за імпортними контрактами для ТОВ Кастонс Пром.

Згідно з Договором № 01/11-2018 від 01.11.2018 р, укладеним із ТОВ Геліон - М (постачальником) придбало фрукти - сировину.

Крім того, ТОВ Кастонс Пром (покупець) уклало Контракт № 20190923 від 23.09.2019р. із суб`єктом господарювання Escarabajo KFT (постачальник), відповідно до умов якого постачальник реалізував ТОВ Кастонс Пром фрукти (банани, апельсини, мандарини, хурма тощо) із відстроченням платежу 180 календарних днів від дати митного оформлення конкретної партії товару.

Згідно з матеріалів справи доставку на підприємство сировини здійснювало ТОВ Вінтранс, що підтверджується копією Договору на перевезення вантажу № 21/05-19 від 21.05.2019 р., копіями заявок, та відповідними товарно-транспортними накладними.

ТОВ Кастонс Пром укладено контракт від 23.09.2019 № SE09/09 з Escarabajo KFT згідно з якого ТОВ Кастонс Пром реалізувало на адресу Escarabajo KFT добрива, а саме добрива, одержані в результаті змішування або хімічної обробки речовини тваринного або рослинного походження. Добриво органо-мінеральне у мішках.

Відповідно до висновків акту перевірки ТОВ Кастонс Пром не здійснювало операцій з постачання (вивезення, ввезення) послуг, не здійснювало операції із давальницькою сировиною, неможливо підтвердити реальність здійснення переробки імпортованих фруктів та використання придбаної імпортованої продукції у власній господарській діяльності ТОВ Кастонс Пром, встановлена дефектність документів в частині складання товарно-транспортних накладних.

Повертаючи справу на новий розгляд, у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2022 року по справі № 420/14125/20 зазначено, що …суди першої та апеляційної інстанції передчасно дійшли висновку, що контролюючий орган приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки судами першої та апеляційної інстанції не було досліджено та не було надано належної оцінки доказам та доводам відповідача, зазначеним у відзиві на адміністративний позов, апеляційній скарзі та, зокрема, в акті перевірки, що при дослідженні товаросупровідної документації по поставці/транспортуванні товару (фруктів) на склад Товариства (за адресою Одеська обл., Іванківський район, смт. Іванівка, вул. Центральна, буд. 94) встановлено недоліки у таких документах, які не дають можливості підтвердити, що товар отримано позивачем та використано в господарській діяльності.

Так, майже в усіх наданих ТТН в графі Пункт навантаження зазначено адресу, яка не відповідає контракту, а в ТТН № 001142 від 22/01/2020 в графі пункт навантаження зазначено - м. Київ, вул. Каховська, 64, тобто зазначено адресу, яка взагалі не була передбачена жодним договором чи контрактом.

Також, в СМR (міжнародній товарно-транспортній накладній) № 005463, яка надавалась до ВМД №11А500100/2020/001143, в пункті 3 Місце розвантаження вантажу зазначено HARKOV/UKRAINE, що також не передбачено жодними умовами договорів, тоді як в ТТН № 001143 від 22.01.2020 зазначено, що товар навантажувався за адресою м. Одеса, вул. Агрономіческая, б. 205. В ТТН № 7 від 11.02.2020 взагалі не зазначено пукт навантаження товару, а тільки зазначено: м. Одеса, а також відсутній підпис водія перевізника.

Крім того, відповідно наданих митних декларацій, контролюючим органом встановлено, що перевізниками імпортованого товару були інші автомобілі (додаток 3 до вказаного акта перевірки), які зазначені у рядку 18 Ідентифікатор і країна реєстрації транспортного засобу при відправленні/прибутті митної декларації.

Контролюючим органом також було встановлено, що в жодному міжнародному документі (декларації, СМR, інвойсі) не зазначено, що товар поставляється саме до визначеного місця поставки (м. Одесса, ул. Агрономическая, 210), а в усіх товарно-транспортних накладних по поставці товару на склад позивача не зазначено вказану адресу.

Також, судами першої та апеляційної інстанцій не було враховано та надано оцінку доводам та доказам контролюючого органу, що до перевірки позивачем не давалась жодна інформація щодо наявності складських приміщень у м. Києві, а також позивачем не було надано жодних пояснень чому фрукти транспортувались позивачем до м. Києва, тоді як виробничі потужності Товариства знаходяться в Одеській області.

Судами не було враховано того факту, що відповідно до ВМД та податкових накладних постачання свіжих фруктів на адресу позивача здійснювалось протягом січня-липня 2020 року, а експорт мінеральних добрив (перероблених свіжих фруктів) здійснювався лише в січні та лютому 2020 року.

Тобто, судами не встановлювалось та не аналізувалось як саме свіжі фрукти могли бути використані в господарській діяльності позивача, з урахуванням того, що ТОВ Кастонс Пром не декларувало продаж третім особам на території України (роздрібний продаж), в березні-липні не здійснювався експорт мінеральних добрив (перероблених свіжих фруктів), згідно опису товарно-матеріальних цінностей товар не зберігався на складі товариства, а згідно штатної чисельності (квітень 2020 року - 1 особа, травень 2020 року - відсутні, червень 2020 року - 3 особи , липень 2020 року - 1 особа) у позивача були відсутні трудові ресурси для здійснення господарської діяльності з переробки фруктів в кількості, яка задекларована товариством (від Escorabadjo KFT 1 440 151 кг, від ТОВ Екзотік Фрутс 346 368 кг, від ТОВ Геліон - М 143 497,1 кг).

Таким чином, позивачем не було надано пояснень куди подівся товар (свіжі фрукти), які нібито поставлялись на адресу виробничих потужностей ТОВ Кастонс Пром, з урахуванням відсутності підтвердження переробки та експорту мінеральних добрих (в березні-серпні 2020 року), відсутнє підтвердження реалізації товару (мінеральних добрив) третім особам на митній території України, а також відсутнє підтвердження зберігання швидкопсувного товару у вказаних значних розмірах.

Крім того, контролюючим органом згідно огляду основних засобів власних та орендованих ТОВ Кастонс Пром встановлено, що зазначені основні засоби не використовувались протягом тривалого часу та не відповідають потужностям для переробки зазначеної кількості сировини (1 930 016 кг фруктів) придбаних за період лютий-липень 2020 року, що також залишилось без належної оцінки судів попередніх інстанцій.

Дотримуючись вказівок викладених у постанові Верховного Суду, судом першої інстанції було допитано в якості свідка директора ТОВ Кастонс Пром ОСОБА_1 , який детально повідомив про процес виробничого циклу ТОВ Кастонс Пром.

Також, судом першої інстанції досліджено спірні товарно транспортні накладні та інші первинні документи, надані позивачем перевіряючим та суду.

Так, дослідивши товарно-транспортну накладну № 7 від 11.02.2020 (а.с. 224, т.1) суд встановив, що у цій ТТН не зазначено пункт навантаження товару, а тільки зазначено: м. Одеса, а також відсутній підпис водія перевізника.

Надаючи оцінку доводам апелянта щодо відсутності у ТТН пункт навантаження, окрім зазначення м. Одеси та відсутності підпису водія, слід зазначити, що відповідно до п. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені Законом України Про автомобільний транспорт та цими Правилами.

Згідно з положеннями пунктів 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.6 Правил № 363, основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно - транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби і печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Документи на перевезення товарно-матеріальних цінностей з наслідками формування бази оподаткування податком на прибуток та на додану вартість не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі-продажу чи поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, натомість факт передання товару позивачеві та, відповідно, набуття права власності на нього, підтверджується видатковими накладними.

Така позиція сформульована у постанові Верховного Суду від 05.01.2021 у справі № 820/1124/17 та повторена у постановах Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі № 803/1684/17, від 21 січня 2021 року у справі № 813/2204/17, від 16.11.2022 у справі № 540/967/19.

Повертаючись до товарно-транспортної накладної № 7 від 11.02.2020 слід зазначити, що автомобільний перевізник є ТОВ Вінтранс, замовник та вантажоодержувач є ТОВ Кастонс Пром, вантажовідправник є ТОВ Екзотікс Фрутс.

Таким чином, виходячи із приписів пунктів 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.6 Правил № 363 вказану ТТН мав заповнювати вантажовідправник ТОВ Екзотікс Фрутс, та позивач не міг вплинути на правильність заповнення ТТН і, відповідно, не може нести відповідальність за неналежне оформлення вказаної ТТН.

З наведених підстав вказані доводи апелянта відхиляються судом.

Відповідно до п. 1.1. договору на перевезення вантажу № 21/05-19 від 21.05.2019р., укладеного між ТОВ Вінтранс (перевізник) та ТОВ Кастонс Пром (замовник) в порядку та на умовах, визначених цим Договором, перевізник бере на себе зобов`язання доставити довірений замовником вантаж з пункту навантаження до пункту призначення і видати вантаж уповноваженому представнику замовника, а замовник бере на себе зобов`язання сплатити вартість перевезення вантажу.

Згідно з п. 3.3. цього договору до обов`язків замовника входить забезпечити своєчасне та повне оформлення у встановленому порядку транспортних документів і подорожних листів.

Таким чином, відповідно до приписів пунктів 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.6 Правил № 363 та умов договору на перевезення вантажу № 21/05-19 від 21.05.2019р., саме на позивача були покладені обов`язки щодо правильного оформлення товарно-транспортних накладних.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо та у повній сукупності всіх первинних документів, що наданої для підтвердження здійснення певної господарської операції.

Сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Так, Верховний Суд неодноразово наголошував, що певні недоліки первинних документів, складених за результатами проведених господарських операцій, у тому числі видаткових та товарно-транспортних накладних, не тягнуть за собою втрату ними статусу належних первинних документів. Такі документи є належними і в тому разі, якщо вони заповнені з окремими недоліками, проте містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, а також підтверджують фактичне здійснення таких операцій.

Більше того, товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.

З урахуванням наведеного слід зазначити, що, оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій та бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість (постанова Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 804/4874/16).

Своєю чергою слід зазначити, що відповідно до акту перевірки від 16.10.2020 № 242/26-15-05-04-01/41792305 причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту є здійснення експортних операцій (товар зазначено у митних деклараціях: Добрива тваринного або рослинного походження у суміші або ні піддані хімічній обробці або ні; добрива, одержані у результаті змішування або хімічної обробки речовин тваринного або рослинного походження) та залишки готової продукції (добрива) та сировини на складі.

Отже, ТТН не є основним бухгалтерським документом за вказаними господарськими операціями та недоліки у їх оформленні мають оцінюватися у сукупності з іншими первинними бухгалтерськими документами.

Разом з цим, у матеріалах справи достатньо інших первинних документів, які підтверджують факт придбання фруктів позивачем як сировини для виготовлення добрива, що підтверджено договором купівлі-продажу № 2106-2019 р. від 21.06.2019 р., укладеного ТОВ Кастонс Пром із ТОВ Екзотик Фрутс, відповідно до якого позивач придбав фрукти- сировину; договором комісії № 06/05 від 06.05.2019 р., укладеного між ТОВ Кастонс Пром (комітент) та ТОВ Екзотік Фрутс (комісіонер), ТОВ Екзотік Фрутс, відповідно до якого позивач придбав імпортний товар фрукти у нерезидентів за імпортними контрактами для ТОВ Кастонс Пром; та Договором № 01/11-2018 від 01.11.2018 р., укладеним із ТОВ Геліон - М (постачальником), відповідно до якого позивач також придбав фрукти сировину; контрактом № 20190923 від 23.09.2019 р., укладеним із суб`єктом господарювання Escarabajo KFT (постачальник), відповідно до умов якого постачальник реалізував ТОВ Кастонс Пром фрукти (банани, апельсини, мандарини, хурма тощо).

Також, позивачем надано докази на підтвердження наявності складського приміщення у ТОВ Екзотік Фрутс, а саме: договір оренди № 10/10.19 від 01.12.2019 року укладений між ТОВ Світанок (орендодавець) та ТОВ Екзотік Фрутс (орендар), відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування об`єкти нерухомості майна, розташовані за адресою: 8км+100м траси Одеса-Київ-Санкт-Петербург, Одеської області, Біляївський район, Усатівська сільрада для використання у якості складських та офісних приміщень площею 250 кв. м (а.с. 104, т. 2). Докази на підтвердження придбання ТОВ Екзотік Фрутс фруктів для подальшої їх реалізації, та товарно-транспортні накладні, в яких вантажовідправник ТОВ Екзотік Фрутс, пункт навантаження: 8км+100м траси Одеса-Київ-Санкт-Петербург, Одеської області, Біляївський район, Усатівська сільрада та пункт розвантаження: Одеська область, Іванівський р-н, смт Іванівка, вул. Центральна 94, ванатажоодержувач ТОВ Кастонс Пром (а.с. 150-187, т.2).

Відповідно до договору № 01/11-2018 від 01.11.2018р, укладеного із ТОВ Геліон - М (постачальником), позивач також придбав фрукти сировину, продавець зобов`язаний передати товар шляхом доставки на склад покупця за рахунок продавця. Місце передачі товару склад покупця (п. 3 договору) ( а.с. 188, т.2).

Відповідно до ТТН за вказаними операціями вантажовідправником є ТОВ Геліон-М, пункт навантаження: м. Харків, вул. Свистуна,6, пункт розвантаження: Одеська область, Іванівський р-н, смт Іванівка, вул. Центральна 94, ванатажоодержувач ТОВ Кастонс Пром (а.с.191-201, т.1), що означає, що у в СМR (міжнародній товарно-транспортній накладній) № 005463, яка надавалась до ВМД №11А500100/2020/001143, в пункті 3 Місце розвантаження вантажу могло бути зазначено HARKOV/UKRAINE, оскільки такий пункт навантаження був погоджений сторонами за договором №01/11-2018 від 01.11.2018р, укладеним ТОВ Кастонс Пром із ТОВ Геліон - М.

Посилання апелянта на те, що ТОВ Геліон - М та ТОВ Екзотік Фрутс фактично здійснено безпідставне документальне оформлення господарських операцій з надання ТМЦ для ТОВ Кастонс Пром є необґрунтованими, оскільки до суду не надано докази щодо здійснення зустрічних перевірок ТОВ Геліон - М та ТОВ Екзотік Фрутс, які могли би підтвердити такі доводи відповідача.

Тобто, позивач довів можливість здійснення вказаних операцій, а тому доводи відповідача щодо неможливості підтвердження операцій стосовно врахування реального часу здійснення операцій ТОВ Кастонс Пром з ТОВ Геліон - М та ТОВ Екзотік Фрутс, відхиляються судом.

На зауваження апелянта, що відповідно до додатку від 01.10.2019 року до контракту від 23.09.2019 року № 20190923 зазначено умови доставки СРТ м. Одеса, вул. Агрономіческая, 210, слід зазначити таке.

Дослідивши ТТН наявні у матеріалах справи, а саме: ТТН № 001143 від 22/01/2020 (а.с. 229, т. 1), ТТН № 000051 від 03/01/2020 (а.с 234, т.1), ТТН № 000246 від 08/01/2020 (а.с. 233,т. 1), ТТН № 001065 від 31/01/2020 (а.с. 4, т. 2), ТТН № 000052 від 03/01/2020 (а.с. 3, т. 2) суд встановив, що пункт навантаження: м. Одеса, вул. Агрономіческая, 205, у тих ТТН де вантажовідправник ТОВ Кастонс Пром. У тих ТТН де вантажовідправник ТОВ Екзотік Фрутс пункт навантаження - 8км+100м траси Одеса-Київ-Санкт-Петербург, Одеської області, Біляївський район, Усатівська сільрада, що може відповідати дійсності, оскільки за вказаною адресою перебувають складські приміщення ТОВ Екзотік Фрутс; у ТТН де вантажовідправник ТОВ Геліон - М - пункт навантаження: м. Харків, вул. Свистуна,6.

Суд зазначає, що відповідно до п. 1.2. договору на перевезення вантажу № 21/05-19 від 21.05.2019 року передбачено, що найменування, кількість, оголошена вартість вантажу, пункт навантаження (відправлення) та пункт призначення час відправлення, стирок доставки …. погоджуються сторонами у додатковій угоді до договору та/або заявці, яка надається замовником в письмовій формі (в т.ч. направленій факсом, електронною поштою) за два календарних дні до початку перевезень.

Водночас, у додатку від 01.10.2019 року до контракту від 23.09.2019 року № 20190923 було допущено технічну описку при його складанні, та помилково зазначено номер будинку 210 замість 205.

Відповідно до Інкотермс 2010 поставка товару за умовами CPT (Carriage Paid To named place of destination Фрахт/перевезення оплачені до ... назва місця призначення) означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику.

Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. За умовами терміна СРТ на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Даний термін може застосовуватися під час перевезення товару будь-яким видом транспорту, включаючи змішані перевезення.

Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що на умовах поставки CPT поставку товару до складських приміщень за адресою Одеса, вул. Агрономічна, 205 було здійснено силами та за рахунок іноземного підприємства Escarabajo KFT із залученням ним додаткових організацій (підприємств). Саме такі організації і були вказані у митних деклараціях та міжнародних товарно-транспортних накладних, наданих позивачем контролюючому органу.

В подальшому вивезення товару із зазначеного складу було здійснено вже силами позивача, на підставі договору № 21/05-19 від 21.05.2019 року, укладеного з ТОВ Вінтранс, а тому посилання апелянта на те, що майже в усіх наданих позивачем ТТН в графі Пункт навантаження зазначено адресу, яка не відповідає контракту, є безпідставними та відхиляються судом, оскільки позивачу доставлялася сировина за різними договорами.

У матеріалах справи одна ТТН № 001142 від 22/01/2020 (а.с. 248,т. 1), в який суд встановив, що в графі пункт навантаження зазначено - м. Київ, вул. Каховська, 64, замовник, вантажовідправник та вантажоодержувач є ТОВ Кастонс Пром, перевізник є ТОВ Вінтранс, відповідно до якої було перевезено мандарини 21375 кг на загальну суму з ПДВ 334 732, 39 грн., що за сукупності решт первинних доказів на підтвердження придбання товарів не може істотно вплинути на зміну встановлених судом обставин.

Щодо доводів апелянта стосовно неможливості підтвердження використання придбаної імпортної продукції у власній господарській діяльності, суд зазначає, що судом було допитано в якості свідка директора ТОВ Кастонс Пром ОСОБА_1 , який детально повідомив про процес виробничого циклу ТОВ Кастонс Пром, а саме: розвантаження фруктів здійснюється за допомогою вилкового автонавантажувача (вантажопідйомність 1,5 тон.) та потребує не більше 3-х осіб робочої сили для розвантаження 76 тони фруктів протягом 3-х годин 20 хвилин.

В подальшому 5-ма особами завантажуються бункери (загальним об`ємом 14 тон.) відповідними фруктами. Після завантаження бункерів запускається автоматична лінія переробки, якою управляє одна особа з пульта. Дроблення фруктів відбувається шляхом шнекової подачі сировини з бункерів до дробильних машин, які переробляють 40 тон сировини за годину та витрачають при цьому 15 кВт електроенергії (за годину). В подальшому сировина потрапляє до вивантажувальних ям та відкачується помповими насосами до амфор у цех анаеробного процесу та витрачають при цьому 15 кВт за годину. В амфори (10 штук по 50 тон) заливається мікробіологічний препарат, який запускає анаеробний процес в подрібненій сировині. Протягом 24 годин в амфорах починається поділ сировини на густу і рідку фракції, при цьому густа фракція піднімається наверх, а рідка частково зливається, а частково використовується повторно. Решта рідини проходить очистку - фільтрацію через установку зворотного осмосу, продуктивністю 1,2 т / год., потужність установки становить - 1,5 кВт/год. Після фільтрації очищена рідина використовується для виготовлення мікродобрив, а також в господарських цілях. Рідина, що виділяється, зливається протягом всього анаеробного процесу, який займає 7-14 днів.

Протягом наступних 7 днів, в залежності від кількості злитої рідини, в амфори додається нова подрібнена сировина. Рідина, що виділяється становить 80-85% від первинної маси сировини, що надійшла. Для зберігання рідини використовуються амфори, що знаходяться на території майнового комплексу, сумарною місткістю 1000 т.

В подальшому, після зливання рідини, що залишилася, тверда фракція опускається на дно амфори, звідки витягується за допомогою совкових лопат (і подібних інструментів). Через вивантажувальні люки, завантажуються бочки, ємністю 200 літрів, які перевозяться до виробничого цеху за допомогою вилочного навантажувача.

В подальшому тверда фракція засипається в бочки, перевозиться до цеху та анаеробний процес переривається шляхом додавання вапняку, який зупиняє біологічну реакцію, додається торф для надання пухкості і створення кристальної решітки, відбувається змішування в змішувачах отриманого продукту до однорідної маси, потужність яких складає 2,5 кВт/годину та за цей час перемішується 2,5 тони маси.

Готова продукція засипається в мішки по 30 кг, мішки зшиваються, встановлюються на палети та розміщуються в цеху. Сумарно для переробки сировини у кількості 40 тон витрачаються 45 кВт.

Позивачем в позові також здійснений розрахунок витрат електричної енергії, виходячи з фактично переробленої сировини за перевірений період. З боку відповідача не було наведено контраргументів стосовно циклу виробництва добрива.

Тому, оцінюючи надані позивачем докази у сукупності, суд доходить висновку, що позивачем спростовані сумніви відповідача щодо нереальності господарської діяльності відповідача.

Щодо якості виготовленої продукції позивачем надано технічні умови Добриво органічне та органо-мінеральне ТУ У 20.1-1:2018 та зміни № 1 до них відповідно до пп.3.51. яких сировина для добрива є, у тому числі фрукти та ягоди різних ботанічних видів, овочі різних ботанічних видів.

Також, надано сертифікат відповідності продукції добриво органічне та органо-мінеральне, термін дії 05 червня 2020 року до 04 червня 2022 року (а.с. 32, т.3), програму технічного нагляду за виробництвом сертифікованої продукції (а.с.33, т. 3), градуіровочні таблиці на резервуари залізобетоні наземні (амфори) (а.с. 34, т.3), сертифікат на систему управління якістю стосовно виробництва добрив і азотних сполук (а.с. 131. Т.3), технологічну карту з виробництва органічних та органо-мінеральних добрив до ТУ У 20.1-1:2018 (а.с. 133, т. 3), паспорти безпеки (а.с. 149-154, т.3).

Суд першої інстанції встановив, що відповідно до п. 1.1. договору оренди № 1 від 02.04.2019 року, укладеного між МПП Фірма Одеса-Бласко (Орендодавець) та ТОВ Кастонс Пром (Орендар) в порядку та на умовах, визначених цим договором. Орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне користування, а орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування майновий комплекс Іванівський вино-консервний завод.

Адреса майнового комплексу, що орендується: Одеська область, Іванівський р-н, смт Іванівка, вул. Центральна, 94. (п. 1.2 договору) (а.с. 31, т.3).

Будівля, що орендується надається орендарю для розміщення виробництва орендаря (п. 2.1. договору).

Відповідно до акту прийому-передачі від 02.04.2019 за договором було передано орендарю наступні технічні засоби та матеріали, до складу яких включена також свердловина (а.с.95-97, т. 3), що спростовує доводи апелянта щодо відсутності води.

Щодо штатної кількості працівників суд зазначає, що свідок показав достатність у штаті осіб не більше п`яти особи для всього виробничого процесу виготовлення добрива. Своєю чергою відповідачем не заперечується, що у січні та лютому 2020 року середня чисельність працівників ТОВ Кастонс Пром була 11 та 14, відповідно.

Щодо проведеної інвентаризації, відповідно до якої встановлено відсутність залишків готової продукції (добрива) та відсутність будь-якої діяльності під час проведення інвентаризації (обстеження), суд зазначає таке.

Так, матеріалами справи підтверджено, що в акті від 16.10.2020 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ Кастонс Пром з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за липень 2020 року посилається на результати проведеної інвентаризації в ході попередньої перевірки з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за квітень 2020 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 року по справі № 200/8276/20 встановлені обставини щодо неналежності вказаного доказу з посиланням на те, що …суд вважає слушним твердження позивача, що виготовлена ним продукція зберігається на окремих складах на підставі відповідних договорів, зокрема у м. Києві (вул. Каховська, 64) та м. Одесі (вул. Агрономічна, 205), з огляду на що відсутність такої продукції у місці її вироблення не свідчить про її не виготовлення. Також, суд зауважує, що інвентаризація підприємства позивача проводилась відповідачем у липні 2020 року, з огляду на що висновок про відсутність будь-якої діяльності під час проведення інвентаризації не може свідчить про нездійснення такої діяльності позивачем у січні 2020 року, тобто періоді, який не визнає відповідач.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Свідок ОСОБА_1 показав, що протягом 2020 року було три перевірки, один раз приїжджав один перевіряючий, здійснював інвентаризацію, електричні лічильники не перевіряв.

Також, свідок показав, що виробництво добрив здійснювалось січень, лютий, березень 2020 року, у червні 2020 року останній раз використовували обладнання.

Додатково суд встановив, що не спростовано контролюючим органом, що ТОВ Кастонс Пром поставлено вироблені добрива своїм контрагентам покупцям.

Так, згідно з митної декларації № UА500130/2020/202230, інвойсу №6 від 21.01.2020р., пакувального листа № 6 від 21.01.2020 р., якісного посвідчення добрива органо-мінерального № 67 від 17.01.2020 р. вбачається постачання товару 23,9 т (брутто) добрива органо-мінерального на умовах СРТ до м.Поті, Грузія, вантажоотримувачем якого був суб`єкт; господарювання Wilhelmsen Ships Service Gergia LLC.

Згідно з митної декларації № UА500130/2020/203163, інвойсу №7 від 28.01.2020р. пакувального листа № 7 від 28.01.2020 р., якісного посвідчення добрива органо-мінерального №75 від 28,01.2020р. вбачається постачання товару 23, 86 т (брутто) добрива органо-мінерального на умовах СРТ до м.Поті, Грузія,, вантажоотримувачем якого був суб`єкт господарювання Wilhelmsen Ships Service Gergia LLC.

Згідно з митної декларації № UА500130/2020/206679, інвойсу №8 від 25.02.2020р. пакувального листа № 8 від 25.02.2020р., якісного посвідчення добрива органо-мінерального №87 від 24.02.2020 р. вбачається постачання товару 23,9 т (брутто) добрива органо-мінерального на умовах СРТ до м.Поті, Грузія, вантажоотримувачем якого був суб`єкт господарювання Wilhelmsen Ships Service Gergia LLC.

Згідно з митної декларації № UА500130/2020/226812, інвойсу №9 від 06.08.2020р. пакувального листа №9 від 06.08.2020р., якісного посвідчення добрива органо-мінерального №88 від 06.08.2020р. вбачається постачання товару 23,86 т (брутто) добрива органо-мінерального па умовах СРТ до м.Поті, Грузія, вантажоотримувачем якого був суб`єкт господарювання Wilhelmsen Ships Service Gergia LLC.

На виконання зобов`язань, передбачених Договором поставки №27 від 03.09.2019р., ТОВ Кастонс Пром поставило ТОВ Бета-Агро-Інвест добриво, що підтверджується видатковою накладною № 10 від 24.03.2020 р.

З наведених вище встановлених обставин апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що позовні вимоги визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.11.2020 року № 4, № 4 є правомірними та належать задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 року по справі № 420/14125/20, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 10 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач Г.В. Семенюк
Судді О.І. Шляхтицький А.Г. Федусик