Справа № 480/8513/25
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2025 року Справа № 480/8513/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8513/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:
Позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи в російській федерації з 01.01.1992 24.07.1995 у промисловому управлінні по експлуатації та ремонту житлового фонду "Ноябрськнефтегаз", 25.07.1995 16.02.1996, з 20.02.1996 30.09.1999, 01.10.1999 17.04.2000 у муніципальному унітарному підприємстві "Ноябрське підприємство об`єднання житлово-комунального господарства" на території РФ та перерахувати пенсію з дня звернення, а саме 16.09.2025.
Ухвалою від 10.11.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, у встановлений судом строк письмового відзиву на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду відзив на позовну заяву не надходив.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Позивач набув право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в липні 2025 року позивачу була призначена пенсія, однак до стажу не зараховано період роботи в російській федерації.
04.09.2025 позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області для перерахунку пенсії та надав необхідні документи.
До трудового стажу не зараховано періоди роботи починаючи з 01.01.1992, а саме: 01.01.1992 24.07.1995, 25.07.1995 16.02.1996, з 20.02.1996 30.09.1999, 01.10.1999 17.04.2000 на території РФ, оскільки постановою КМУ від 24.06.2023 "Про припинення Угоди між Урядом України і Урядом РФ про трудову діяльність і соціальних захист громадян України і Росії, які працюють за межами своїх країн припинено дію Угоди, вчиненої 14.01.1993.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.
Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.
Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991.
Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі2, постанови Ради Міністрів Союзу РСР № 148 від 10 лютого 1960 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР" від 10 лютого 1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".
Згідно з пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР № 148 від 10 лютого 1960 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 01 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 01 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.
З огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані: або трудова книжка, або письмовий трудовий договір, або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.
Позивачем, для підтвердження стажу в районах Крайної Півночі надано трудову книжку де маються записи та підтверджують періоди з 01.01.1992 - 24.07.1995, 25.07.1995-16.02.1996, 20.02.1996 30.09.1999, 01.10.1999 по 17.04.2000 та надані архівні довідки та довідка про заробітну плату, а саме:
- відповідно до копії довідки ТОВ "Ноябрська житлово-сервісна компанія" від 12.10.2009 № 63про те, що ОСОБА_1 1946 року народження дійсно працював у виробничому управлінні по експлуатації та ремонту житлового фонду НПУ ЕРОГХ п/о" Ноябрськнефтегаз" в районі Крайньої Півночі м.Ноябрськ, Тюменської області. М.Ноябрськ, Томенської області знаходиться на території Ямало Ненецького автономного округу Тюменської області та віднесений до районів Крайньої Півночі з 25.11.1991 по 24.07.1995 рік;
- відповідно до копії довідки №178 від 28.09.2009 року ТОВ "Ноябрська житлово-сервісна компанія Ямало Ненецького автономного округу , м. Ноябрськ, російської федерації про заробітну плату позивача з 1991 по 1995 рік позивач отримував заробітну плату відповідно до особових рахунків та платіжних відомостей та проводилися нарахування в пенсійний фонд РФ по встановленим тарифам;
- відповідно до копії архівної довідки відділу по справам архівів м. Ноябрськ № О-36 від 20.06.2011 зазначено, що в особових рахунках по нарахуванню заробітної плати ліквідованого МУПТВиК за 1997 1998 рік є відомості про заробітну плату з січня 1997 року по грудень 1998 рік включно;
- відповідно до архівної довідки відділу по справам архівів м. Ноябрськ № О-36 від 20.06.2011 зазначено, що в особових рахунках по нарахуванню заробітної плати ліквідованого МУПТВиК за 1999-2000 рік є відомості про заробітну плат ОСОБА_1 січень 1999 по серпень 2000 року включно.
Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав-учасниць СНД, в тому числі, Україна та російська федерація (надалі Угода).
Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди (стаття 5 Угоди).
Відповідно до статті 1 Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
При цьому, метою Угоди від 13.03.1992 є взаємне визнання і виконання державами учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди".
Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.
Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав-учасниць
Угоди проводиться за місцем проживання.
Згідно з частинами другою та третьою статті 6 цієї Угоди від 13.03.1992 для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди. Обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються у трудовий стаж.
Отже, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Таким чином, суд вважає, що цією Угодою від 13.03.1992 визначено стаж, який підлягає безумовному зарахуванню при призначенні пенсії.
Періоди роботи позивача підтверджуються записами в трудовій книжці та наданні довідок про заробітну плату та сплату податків.
Вказані записи в трудовій книжці є послідовними, чіткими, без перекреслень чи виправлень, містять підпис відповідальних осіб та печатки підприємств, а також не містять жодних неправильних чи неточних записів саме щодо періодів роботи позивача.
Факт роботи підтверджується довідками про заробітну плату за вищевказані періоди.
Отже, з аналізу наведеного вище, виходить, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, за сукупністю наведених обставин, суд визнає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи в російській федерації з 01.01.1992 24.07.1995 у промисловому управлінні по експлуатації та ремонту житлового фонду "Ноябрськнефтегаз", 25.07.1995 16.02.1996, з 20.02.1996 30.09.1999, 01.10.1999 17.04.2000 у муніципальному унітарному підприємстві "Ноябрське підприєство об`єднання житлово-комунального господарства" на території РФ та перерахувати пенсію з дня звернення, а саме 16.09.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 гривень.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал