Справа № 420/17838/25
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін згідно зі ст.262 КАС України адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 05.02.2025 року за №3892 щодо невизнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що належне та якісне оцінювання повсякденного функціонування дозволяє встановити інвалідність та визначити потребу у подальшій медичній допомозі чи соціальній підтримці, а також допомагає ухвалити рішення щодо подальших кроків реабілітації або лікування, чого ОСОБА_1 був позбавлений під час ухвалення рішення №3892 від 05.02.2025 р.

Оскільки, ОСОБА_1 , як пацієнт, не був повідомлений про розгляд його справи, тому він не мав можливості скористатись правами, якими наділені всі пацієнти під час оцінювання функціонального стану особи, відповідно до Постанови КМУ №1338.

Отже, ОСОБА_1 не допускав зі свого боку зловживань, а його стан здоров`я тільки погіршився, тому II група інвалідності ОСОБА_1 інвалід дитинства, довічно була встановлена обґрунтовано.

На теперішній час стан здоров`я ОСОБА_1 значно погіршився, тому він проходив лікування в КНП «Одеська обласна клінічна лікарня Одеської обласної ради» відповідно до Виписки №8205/460 із медичної карти стаціонарного хворого від 18.04.2025 року ОСОБА_1 проходив лікування в КНП «ООКЛ ООР».

Відповідач надав відзив, в якому вказано, шо до нього надійшли листи Міністерства охорони здоров`я України, якими доручено Центральній медико-соціальній експертній комісії Міністерства охорони здоров`я України на виконання запитів служби безпеки України від 04.11.2024 року №14/1-6971 та ДБР від 06.11.2024 року №10-2-02-01-27449 здійснити перевірку обґрунтованості рішень щодо зазначених у додатках до запитів осіб та у разі необхідності провести переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно таких осіб і прийняти відповідні рішення.

Серед інших медико-експертних справ до відповідача була передана й справа ОСОБА_1 .

З огляду на вказані обставини, враховуючи вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року №1338, яка набула чинності з 01.01.2025, Державним Бюро Розслідувань було надіслано до ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ УКРАЇНИ», на який з 01.01.2025 покладено права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи, постанову від 31.01.2025, прийняту в рамках кримінального провадження №0000923 від 21.10.2024 року.

Враховуючи вказані вище обставини, експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи законно та в межах повноважень визначених чинним законодавством був проведений ретельний аналіз документів медико-експертної справи позивача ОСОБА_1 на підтвердження законних підстав експертного рішення МСЕК щодо встановлення йому ІІ групи інвалідності, інвалід дитинства, безстроково.

Як вказано у відзиві, 04.02.2025 експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи ЦОФСО за результатами проведеного аналізу медико експертної справи позивача було встановлено, що ІІ група інвалідності, інвалід дитинства, довічно, встановлена необґрунтовано та не відповідають чинному законодавству. При оцінюванні функціональних порушень та ступеню обмеження життєдіяльності ОСОБА_1 мають місце помірні патологічні зміни з боку ендокринної, нервової, сечовидільної систем, які відповідають критеріям встановлення ІІІ групи інвалідності. Термін «довічно» встановлено передчасно. Встановлено ІІІ групу інвалідності, інвалід дитинства, строком на 2 роки з 05.09.2011 до 05.08.2013.

Отже, враховуючи дані наявної медичної документації та обстеження, надані в медичній справі позивача ОСОБА_1 , підстави для визнання його особою з інвалідністю ІІ групи, безстроково, відсутні.

Враховуючи вищезазначене, рішення про встановлення ІІ групи інвалідності, інвалід дитинства, довічно, позивачу було законно та обґрунтовано скасовано Центром оцінювання функціонального стану особи 04.02.2025.

Відповідач у відзиві зазначає, що позивач не враховує, що огляд не проводився та не передбачався - проводилась перевірка обґрунтованості встановлення інвалідності ІІ групи у 2011 безстроково, без огляду, за наявними медичними документами всебічного обстеження під час направлення на МСЕК, що представлені у 2011 року.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що до процесуальних порушень відповідача можна віднести також відсутність підтверджуваних медичних документів в медичній справі, які на думку відповідача, підтверджують помірні патологічні зміни з боку ендокринної , нервової, сечовидільної систем.

Зокрема, в протоколі розгляду під час перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 05.02.2025, який був доданий відповідачем до відзиву, зазначені лікарі: Терапевт (очно), невролог (дистанційно), лікар фізичної та реабілітаційної медицини (очно).

Враховуючи, що у вказаному протоколі відсутній висновок лікаря ендокринолога - фахівця, який може діагностувати та лікувати захворювання органів ендокринної системи, до яких відноситься захворювання на яке хворіє з дитинства позивач ОСОБА_1 - цукровий діабет, тоді як натомість, члени експертної команди зазначають про «помірні патологічні зміни з боку ендокринної, нервової, сечовидільної систем», тому вказаний висновок зроблений передчасно, поверхнево, без відповідного медичного обстеження та медичної кваліфікації спеціалістів.

З матеріалів доданих відповідачем до відзиву вбачається, що протокол розгляду під час перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи був складений 05.02.2025 року, а Рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії №3892 прийнято 04.02.2025 року, тоді як Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії №3892 датований 05.02.2025 р.

Спочатку формується протокол, а потім на його основі ухвалюється і оформлюється рішення. Протокол фіксує перебіг засідання, обговорення та висновки, тоді як рішення містить остаточне формулювання та результат оцінювання.

Різні дати можуть свідчити про недійсність документів, та головне, вони не були оформлені належним чином і не містили всю необхідну інформацію.

Крім того, в п. 11 Протоколу від 05.02.2025 р., в п. 11 Рішення №3892 від 05.02.2025 р. та в п. 9 Витягу з рішення №3892 від 04.02.2025 р. є дописи рукою, що є також порушенням оформлення документів.

Суд ухвалою від 11 червня 2025 року прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив провадження у справі, вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ст.262 КАС України, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Цією ж ухвалою суд витребував у відповідача:

протокол засідання від 05.02.2025 року експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи про невизнання позивача особою з інвалідністю;

рішення №3892 від 05.02.2025 року експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи про невизнання позивача особою з інвалідністю;

документи, перелічені у п. 6.2 витягу з рішення №3892 від 05.02.2025 року експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи, а саме: Лист від СБУ №18/65616/0/1-24 від 06.12.2024;

повідомлення позивача про проведення засідання експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи, яке відбулось 05.02.2025 року та запрошення позивача для участі в ньому, доказ його направлення і вручення позивачу;

інші документи, які стали підставою для прийняття рішення про невизнання позивача особою з інвалідністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На підставі акта огляду МСЕК №271 г/с від 05.09.2011 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності безстроково.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини постанови ДБР про залучення спеціалістів від 31.01.2025, прийнятої в межах кримінального провадження №0000923 від 21.10.2024, поставлено перелік питань, які підлягають дослідженню спеціалістами Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», а саме: чи обґрунтовано було прийняті рішення МСЕК про встановлення груп інвалідності, зокрема ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом 1 рішення від 05.02.2025 року за №3892 експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії, було переглянуто акт №271 г/с огляду МСЕК від 05.09.2011.

У пункті 11 вказаного рішення зазначено, що команда вивчила надану медико-експертну документацію, та прийшла до висновку, що ІІ група інвалідності, інвалід дитинства, довічно, встановлена необґрунтовано. При оцінюванні функціональних порушень та ступеню обмеження життєдіяльності ОСОБА_1 мають місце помірні патологічні зміни з боку ендокринної, нервової, сечовидільної систем, які відповідають критеріям встановлення групи ІІІ інвалідності. Термін "довічно" встановлений передчасно. Можливо встановити ОСОБА_1 ІІІ групу інвалідності, інвалід дитинства, строком на 2 роки. (Постанова КМУ №1317 від 03.12.2009.

Позивач звернувся до Центру оцінювання функціонального стану особи із скаргою на рішення від 05.02.2025 за №3892 , однак відповідь на цю скаргу не надходила.

Вважаючи протиправним рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 05.02.2025 року за №3892 щодо невизнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою забезпечення належного захисту прав та законних інтересів громадян України, посилення протидії корупції в державних органах, недопущення зловживань у сфері медико-соціальної експертизи Радою національної безпеки і оборони України 22.10.2024 прийнято рішення «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів».

Означене рішення введено в дію Указом Президента України від 22.10.2024 №732/2024.

Пунктом 1 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів» рекомендовано Офісу Генерального прокурора, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів. За результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення.

Підпунктами «б-ґ» пункту 2 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів» Кабінету Міністрів України рекомендовано:

забезпечити утворення Міністерством охорони здоров`я України разом з Державним бюро розслідування, Службою безпеки України, Національною поліцією України, обласними, Київською міською військовими адміністраціями у тижневий строк робочих груп із перевірки рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів (далі - робочі групи);

у тримісячний строк доповідь про результати перевірки робочими групами обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам державних органів, у разі виявлення фактів необґрунтованого прийняття таких рішень - ініціювання їх перегляду в установленому порядку та інформування за наявності підстав правоохоронних органів, а також інших уповноважених органів для вжиття ними відповідних заходів реагування;

підготовку та подання Міністерством охорони здоров`я України разом з Міністерством цифрової трансформації України на розгляд Кабінету Міністрів України у двотижневий строк плану цифровізації проходження всіх етапів медико-соціальних експертних комісій;

проведення разом із Пенсійним фондом України, Державним бюро розслідувань, Національною поліцією України, Службою безпеки України у тижневий строк аудиту нарахувань пенсійних виплат по інвалідності посадовим особам державних органів.

На виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів», Кабінетом Міністрів України прийнято постанови від 25.10.2024 №1207 «Про внесення зміни до пункту 4 Положення про медико-соціальну експертизу», від 08.11.2024 №1276 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. №1317».

26.10.2024 Міністерством охорони здоров`я України видано наказ №1809 «Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ».

Пунктом 1 цього наказу права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ покладено на державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» з дати підписання цього наказу.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2024 №1809 «Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ» також затверджено Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ.

У пункті 5 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2024 №1809 вказано про необхідність виконуючій обов`язки державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» протягом двох робочих днів з дати підписання цього наказу забезпечити передачу медико-експертних справ, скарг та документів, які пов`язані з виконанням повноважень Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ, до державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» згідно з актом приймання-передачі.

Перелік повноважень, якими наділено комісію, визначено в пункті 11 Положення Про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2024 №1809, згідно із яким комісія:

здійснює організаційно-методичне керівництво обласними, Київським та Севастопольським міськими центрами (бюро) медико-соціальної експертизи;

розробляє комплексні заходи щодо профілактики і зниження рівня інвалідності, а також удосконалення порядку проведення реабілітації осіб з інвалідністю;

проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними медико-соціальними експертними комісіями і в разі потреби скасовує їх;

узагальнює та аналізує випадки необґрунтованого прийняття рішень обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними комісіями та направлення осіб лікарсько-консультативними комісіями на огляд до комісій для встановлення інвалідності;

повторно оглядає осіб, які оскаржили рішення обласних, Київської та Севастопольської центральних міських комісій, перевіряє якість розроблених ними індивідуальних програм реабілітації, здійснює контроль за повнотою і якістю виконання програми;

проводить у складних випадках огляд хворих та осіб з інвалідністю за направленнями обласних, Київського та Севастопольського міських центрів (бюро) медико-соціальної експертизи;

надає консультаційну допомогу фахівцям з питань проведення медико-соціальної експертизи та обласним, Київській та Севастопольській центральним міським комісіям;

направляє в особливо складних випадках осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова;

на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або за запитом правоохоронних органів/органів спеціального призначення з правоохоронними функціями відповідно до абзацу четвертого пункту 13 цього Положення проводить перевірку обґрунтованості рішень та/або переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно відповідної особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, і приймає відповідні рішення. Медико-соціальна експертиза проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова. За результатом переогляду Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ приймає рішення щодо скасування, підтвердження, зміни попереднього висновку або формування нового висновку. У разі відмови особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення комісії. Виключними підставами для перенесення строку проведення повного медичного обстеження є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил;

забезпечує здійснення обміну інформацією з питань, пов`язаних з організацією проведення медико-соціальної експертизи, відповідно до наказу МОЗ про покладення обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ;

впроваджує у практику роботи комісій наукові принципи і методи, розроблені науково-дослідними інститутами, готує пропозиції щодо вдосконалення медико-соціальної експертизи, узагальнює і поширює передовий досвід роботи;

бере участь в акредитації обласних. Київського та Севастопольського міських центрів (бюро) медико-соціальної експертизи та атестації лікарів, які входять до складу комісій, вживає заходів до підвищення їх кваліфікації;

проводить разом з профспілковими та громадськими організаціями осіб з інвалідністю конференції, наради, семінари з питань профілактики інвалідності, реабілітації та адаптації осіб з інвалідністю;

бере участь у здійсненні заходів щодо профілактики інвалідності.

Пунктом 12 Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2024 №1809, передбачено, що комісія має право:

одержувати від державних органів, закладів охорони здоров`я, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і виду їх діяльності відомості, необхідні для роботи комісій;

направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, до лікувально-профілактичних закладів для проведення огляду з метою уточнення діагнозу і призначення відповідного лікування;

подавати державним органам необхідні матеріали для вжиття щодо посадових осіб підприємств, установ та організацій, що порушують права осіб з інвалідністю, заходів впливу;

допускати за письмовою заявою особи, що звертається для встановлення інвалідності, довірену особу на засідання комісії.

За фактичними обставинами справи, Службою безпеки України на адресу Міністерства охорони здоров`я України скеровано листи від 04.11.2024 №14/1-6971 щодо перевірки достатності підстав для встановлення груп інвалідності посадовим особам відповідних державних органів і місцевого самоврядування, від 06.11.2024 №10-2-02-01-27449 щодо перевірки достовірності діагнозів та достатності підстав для встановлення групи інвалідності особам з числа працівників державних і правоохоронних органів.

Як установлено судом, на підставі акта №271 г/с огляду МСЕК від 05.09.2011 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності безстроково.

У свою чергу, Міністерством охорони здоров`я України на адресу Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України та Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» скеровано листи від 12.11.2024 №25/42780/2-24, від 08.11.2024 №25/42372/2-24, якими доручено здійснити перевірку обґрунтованості рішень щодо зазначених у додатках осіб, а у разі необхідності провести переогляд осіб, шляхом проведення медико-соціальної експертизи таких осіб і прийняти відповідні рішення.

Однак, 01.01.2025 набули чинності положення постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», якою затверджено:

Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи;

Критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи;

Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії встановлення інвалідності.

Абзацами 2 та 6 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» установлено, що повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я припиняються 31.12.2024.

Перевірка обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій, прийнятих до моменту припинення їх повноважень, прав і обов`язків, проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, встановленому для перевірки обґрунтованості рішень експертних команд відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.

Відповідно до пункту 7 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338, та пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №267 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 №90), наказом Міністерства охорони здоров`я України від 03.12.2024 №2022 права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи покладено на державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України».

Як з`ясовано судом, експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи, з метою підтвердження законних підстав експертного рішення МСЕК щодо встановлення позивачу ІІ групи інвалідності, проведено аналіз документів медико-експертної справи останнього.

За результатом проведеного аналізу медико-експертної справи позивача з`ясовано, що ІІ група інвалідності, інвалід дитинства, довічно, встановлена необґрунтовано. При оцінюванні функціональних порушень та ступеню обмеження життєдіяльності ОСОБА_1 мають місце помірні патологічні зміни з боку ендокринної, нервової, сечовидільної систем, які відповідають критеріям встановлення групи ІІІ інвалідності. Термін «довічно» встановлений передчасно. Можливо встановити ОСОБА_1 ІІІ групу інвалідності, інвалід дитинства, строком на 2 роки. (Постанова КМУ №1317 від 03.12.2009р.). (з 05.09.2011 по 05.08.2013).

У зв`язку з чим, рішення про встановлення позивачу ІІ групи інвалідності довічно Центром оцінювання функціонального стану особи було скасовано рішенням від 05.02.2025 за №3892.

Надаючи оцінку твердженням позивача щодо наявності процедурних порушень при прийнятті оскаржуваного рішення, суд зазначає таке.

Слід вказати, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000923 від 21.10.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч.1 ст. 366-2, ч. 2, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України.

У межах означеного провадження старшим слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань винесено постанову від 31.01.2025 щодо залучення у кримінальному провадженні №0000923 від 21.10.2024 в якості спеціалістів для проведення дослідження працівників ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України».

На дослідження спеціалістів поставлено питань щодо обґрунтованості прийняті рішення медико-соціальними експертними комісіями про встановлення групи інвалідності, зокрема ОСОБА_1 .

У контексті вирішення даного спору є необгрунтованими доводи позивача про те, що оскаржуване рішення прийняте без участі позивача, адже в даному випадку проводилась перевірка обґрунтованості рішення, прийнятого медико-соціальною експертною комісією, а не оцінювання особи на предмет наявності захворювання, яке дає право на встановлення ІІ групи інвалідності.

Як передбачено пунктом 8 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338, якщо за результатами перевірки обґрунтованості прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання особи, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої повинне бути проведено, на адресу її електронної пошти, а в разі відсутності електронної пошти - шляхом надсилання в паперовій формі протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованого листа з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), а також відображається в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи для лікаря, який направив на оцінювання, щодо якого проводиться перевірка обґрунтованості рішення. Оцінювання в такому випадку здійснюється на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та необхідних досліджень, проведених на базі державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Вінницького національного медичного університету імені М. І. Пирогова.

Тобто, про проведення повторного оцінювання особа повідомляється лише в разі прийняття про це рішення.

За фактичними обставинами справи, у досліджуваній ситуації рішення про необхідність проведення повторного оцінювання позивача не приймалось, а здійснювалась перевірка обґрунтованості рішення, прийнятого медико-соціальною експертною комісією, а тому є безпідставними доводи позивача в цій частині.

Таким чином, судом не встановлено процедурних порушень при прийнятті відповідачем оскаржуваного рішення.

Схожого висновку дійшов П`ятий апеляційний адміністративний суд у постанові від 25.10.2025 у справі №420/19928/25.

Також суд відхиляє посилання позивача на висновки ВЛК про визнання його непридатним до військової служби, адже ВЛК не є спеціалізованим органом, який встановлює інвалідність.

Окрім цього, суд не може погодитись із твердження позивача про те, що до процесуальних порушень відповідача можна віднести також відсутність підтверджуваних медичних документів в медичній справі, адже перевірка здійсненна в межах медичної документації позивача.

Щодо наявності дописів, здійснених в оскаржуваному рішенні, то суд зазначає, що такі дописи жодним чином не впливають дефектність прийнятого рішення, оскільки містять в собі уточнення періоду, що зазначений у п.11 оскаржуваного рішення (п.9 витягу з рішення).

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 18 січня 2023 року у справі №826/10888/18 висновує: саме по собі порушення процедури прийняття акту не повинно породжувати правових наслідків для його правомірності, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи з міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акту необхідно розуміти не як вимоги до самого акту, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на його прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акту, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Не кожен дефект акту робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки під час прийняття певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акту, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його правомірність. Порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

Щодо доводів позивача про те, що протокол розгляду під час перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи був складений 05.02.2025 року, а Рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії №3892 прийнято 04.02.2025 року, тоді як Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії №3892 датований 05.02.2025 р., то суд зазначає таке.

Процедура перевірки обґрунтованості рішень визначена пунктами 47-52 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338.

Відповідно до пункту 12 цього Порядку, під час проведення очного, виїзного за місцем перебування/лікування особи або з використанням методів і засобів телемедицини (телевідеоконсультування) розгляду справи з проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - справа) експертною командою за заявою особи, щодо якої він здійснюється, поданою в електронній (у разі технічної можливості) або паперовій формі, можуть бути присутні:

лікар, який направив особу на проведення оцінювання, зокрема з використанням методів і засобів телемедицини (телевідеоконсультування);

уповноважений представник особи (зокрема адвокат, законний представник, представник за довіреністю, залучений лікар, фахівець з реабілітації у сфері охорони здоров`я, соціальний працівник, фахівець із супроводу ветеранів війни та демобілізованих осіб).

Відповідно до пунктів 36-38 вказаного Порядку, розгляд справи фіксується у відповідному протоколі. Протокол розгляду підписується в електронній системі кожним членом експертної команди шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису користувача електронної системи відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Протокол розгляду справи експертної команди містить таку інформацію:

1) форма проведення розгляду;

2) прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) кожного члена експертної команди, який проводить оцінювання, з відміткою, хто є головуючим у справі;

3) прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) особи, щодо якої проводиться оцінювання;

4) прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) інших осіб, які присутні під час розгляду;

5) спосіб участі кожної особи в розгляді;

6) думка кожного члена експертної команди щодо кінцевого рішення, яке повинно бути прийнято за результатами проведення оцінювання;

7) рішення, яке прийнято експертною командою за результатами проведення оцінювання;

8) інша інформація, визначена МОЗ.

Аргументована позиція члена експертної команди, який не згоден з рішенням експертної команди, повинна бути викладена в протоколі розгляду справи експертної команди.

З наведеного вбачається, що лише розгляд справи з проведення оцінювання повсякденного функціонування особи фіксується у відповідному протоколі.

В даному випадку, розгляд справи з проведення оцінювання повсякденного функціонування особи не проводився, водночас проводилась лише перевірка обґрунтованості рішень визначена пунктами 47-52 вищевказаного Порядку.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутній зазначений протокол розгляду під час перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, а тому суд відхиляє твердження позивача про те, що цей протокол був доданий відповідачем до відзиву.

Разом з цим, суд зазначає, що матеріали справи містять в собі Рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії та Витяг з рішення.

При цьому, у рішенні у графі «дата прийняття рішення» міститься дата: 04.02.2025, натомість у цьому же рішення у графі підписів міститься дата 05.02.2025. За таких підстав, суд оцінює вказане як технічну помилку та вважає правильну дату 05.02.2025, оскільки така дата завірена підписами відповідальних осіб та печаткою установи.

За таких підстав, суд вважає помилковим посилання відповідача у відзиві на протокол, оскільки матеріалами справи не підтверджено складання такого протоколу.

З огляду на викладене, суд відхиляє доводи позивача в частині, що стосуються протоколу розгляду.

Крім того, суд звертає увагу, що при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 30.11.2020 у справі №200/14695/19-а, від 30.04.2021 у справі №160/12235/19, від 12.10.2021 у справі №280/4820/19, від 29.12.2021 у справі №638/2723/16-а, від 10.02.2022 у справі №160/7153/20.

Отже, суд в межах цієї справи, не може перевіряти законність висновку відповідача про відсутність підстав для встановлення позивачу ІІ групи інвалідності безстроково та встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності, інвалід дитинства, строком на 2 роки. (Постанова КМУ №1317 від 03.12.2009р.). (з 05.09.2011 до 05.08.2013).

При цьому, за позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 липня 2022 року у справі №200/11643/18-а, переглядаючи оскаржуване рішення МСЕК суди попередніх інстанцій повинні були співставити встановлені позивачу діагнози та їх наслідки з вказаними критеріями і підставами для встановлення інвалідності.

Враховуючи означений висновок Верховного Суду, суд вважає за необхідне зазначити таке.

В пункті 3.3 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 №561 (далі -Інструкція №561) визначено перелік захворювань, за наявності яких особі надається ІІ група інвалідності.

Розділ ІІІ Інструкції №561 (до якого входить згаданий пункт 3.3) визначає перелік захворювань, дефектів, необоротних морфологічних станів, порушень функцій органів та систем організму, при яких група інвалідності встановлюється без строку переогляду.

Отож, згаданий пункт 3.3 Інструкції №561 містить лише перелік тих захворювань, при яких особі встановлюється інвалідність безстроково. Тому, відсутність у ньому захворювання, яке діагностовано у позивача, не виключає можливості призначити інвалідність іншої групи на певний строк.

Підстави і медичні критерії для встановлення ІІ групи інвалідності визначені пунктом 27 Положення №1317.

Так, підставою для встановлення II групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно-вираженого обмеження життєдіяльності особи, в т.ч. її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту.

Критеріями встановлення II групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження у вираженому II ступені однієї чи декількох категорій життєдіяльності особи:

обмеження самообслуговування II ступеня - здатність до самообслуговування з використанням допоміжних засобів і/або за допомогою інших осіб;

обмеження здатності до самостійного пересування II ступеня - здатність до самостійного пересування з використанням допоміжних засобів і/або за допомогою інших осіб;

обмеження здатності до навчання II ступеня - нездатність до навчання або здатність до навчання тільки у спеціальних навчальних закладах або за спеціальними програмами вдома;

обмеження здатності до трудової діяльності II ступеня - нездатність до провадження окремих видів трудової діяльності чи здатність до трудової діяльності у спеціально створених умовах з використанням допоміжних засобів і/або спеціально обладнаного робочого місця, за допомогою інших осіб;

обмеження здатності до орієнтації II ступеня - здатність до орієнтації в часі і просторі за допомогою інших осіб;

обмеження здатності до спілкування II ступеня - здатність до спілкування з використанням допоміжних засобів і/або за допомогою інших осіб;

обмеження здатності контролювати свою поведінку II ступеня - здатність частково чи повністю контролювати свою поведінку тільки за допомогою сторонніх осіб.

До II групи інвалідності можуть належати також особи, які мають дві хвороби або більше, що призводять до інвалідності, наслідки травми або вроджені вади та їх комбінації, які в сукупності спричиняють значне обмеження життєдіяльності особи та її працездатності.

В контексті наведеного суд зазначає, що відповідач не заперечує доводи позивача про наявність у нього захворювання на цукровий діабет 1 типу, а також не заперечує щодо погіршення стану здоров`я позивача станом на теперішній час.

Водночас, відповідач заперечує щодо наявності підстав для встановлення позивачу ІІ групи інвалідності безстроково та наполягає на встановленні ІІІ групи інвалідності строком на 2 роки. (з 05.09.2011 до 05.08.2013).

Суд зауважує, що надані позивачем медичні документи підтверджують лише наявність в нього захворювання на цукровий діабет 1 типу, однак не підтверджують відповідність його стану здоров`я критеріям встановлення II групи інвалідності згідно з пунктом 27 Положення №1317.

Натомість, діагноз «цукровий діабет» відображений у пункті 3.4.38 Інструкції №561.

При цьому, пункт 3.4 Інструкції №561 визначає перелік захворювань, при яких встановлюється ІІІ група інвалідності.

Отже, оскаржуване рішення відповідача про встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності строком на 2 роки (з 05.09.2011 до 05.08.2013) відповідає переліку захворювань, при яких встановлюється ІІІ група інвалідності згідно з пунктом 3.4 Інструкції №561.

Пунктом 2.2 Інструкції №561 передбачено, що критерії життєдіяльності людини: здатність до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності.

Ступінь обмеження життєдіяльності - це величина відхилення від норми діяльності людини. Ступінь обмеження життєдіяльності характеризується одним або поєднанням декількох зазначених найважливіших його критеріїв. Виділяють три ступені обмеження життєдіяльності: помірно виражене, виражене, значне. Помірно виражене обмеження життєдіяльності зумовлено порушеннями функції органів і систем організму, що призводять до помірного обмеження можливості навчання, спілкування, орієнтації, контролю за своєю поведінкою, пересування, самообслуговування, участі у трудовій діяльності.

При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що обмеження життєдіяльності особи може мати такий ступінь, який не тягне встановлення саме ІІ групи інвалідності.

Відтак, беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 05.02.2025 за №3892 щодо невизнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (вул. Феодосія Макаревського, буд. 1а, м. Дніпро, 49005, ) про визнання протиправним та скасування рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Дмитро БАБЕНКО

.