Справа № 500/4401/25
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4401/25

11 грудня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Приватне мале підприємство "Лотос" до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Приватне мале підприємство "Лотос" (надалі, позивач) звернулося до суду з позовом до Волинської митниці (надалі, відповідач), в якому просить визнати протиправним і скасувати рішення Волинської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів №UA205030/2025/000014/2 від 31.01.2025.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30 січня 2025 року з метою митного оформлення ввезеної на територію України рибної продукції, а саме: риба морожена: Окунь морський (лат-Sebastes marinus), б/г, патраний, розмір 500-700 гр, вага нетто - 2184кг. Запаковано в 104 картонних коробок (3*7кг). Виробник А699 VIGRI RE71 Окунь морський (лат.Sebastes marinus), б/ г, патраний, розмір 500-700 гр, вага нетто - 252кг. Запаковано в 12 картонних коробок (3*7кг).Виробник H248 SOLBORG RE27Oкунь морський (лат.Sebastes marinus), б/г, патраний, розмір 500-700 гр, вага нетто - 4473кг. Запаковано в 213 картонних коробок (3*7кг).Виробник A327 GUDMUNDUR I NESI RE Окунь морський (лат.Sebastes marinus), б/г, патраний, розмір 500-700 гр, вага нетто - 6912кг. Запаковано в 384 картонних коробок (2*9кг).Виробник H033 SOLBERG Оґ-1Дата виробництва: 04.2024-11.2024р.Термін зберігання: 24 місяці від дати виробництва при температурі -18град.С.Без харчових добавок, приправ та інших інгредієнтів, без складових сумішей, без консервантів, без теплової та кулінарної обробки. Без ГМО. Торговельна марка відсутня інформація. Країна виробництва IS, уповноваженим представником Приватного підприємства Приватне мале підприємство "Лотос" було подано електронну митну декларацію №25UA98U2 від 30.01.2025 р. з вартістю товару згідно рахунку в сумі: 3,35 дол. США/кг. Однак, після довготривалих консультацій між декларантом та митним органом, відповідач прийняв спірне рішення №UA205030/2025/000014/2 від 31.01.2025, яким скоригував митну вартість товару за резервним методом визначення вартості згідно із статтею 64 Митного кодексу України по товару товару Окунь морський (лат.Sebastes marinus), б/г, патраний, розмір 500-700 гр, вага нетто - 2184кг. Запаковано в 104 картонних коробок (3*7кг).Виробник А699 VIGRI RE71Окунь морський (лат.Sebastes marinus), б/г, патраний, розмір 500-700 гр, вага нетто - 252кг. Запаковано в 12 картонних коробок (3*7кг).Виробник H248 SOLBORG RE27 Окунь морський (лат.Sebastes marinus), б/г, патраний, розмір 500-700 гр, вага нетто - 4473кг. Запаковано в 213 картонних коробок (3*7кг).Виробник A327 GUDMUNDUR I NESI RE , Окунь морський (лат.Sebastes marinus), б/г, патраний, розмір 500-700 гр, вага нетто - 6912кг. Запаковано в 384 картонних коробок (2*9кг). Виробник H033 SOLBERG OF-1 Дата виробництва: 04.2024-11.2024р.Термін зберігання: 24 місяці від дати виробництва при температурі -18град.С. Без харчових добавок, приправ та інших інгредієнтів, без складових сумішей, без консервантів, без теплової та кулінарної обробки. Без ГМО. Торговельна марка відсутня інформація Країна виробництва IS до суми 3,93 дол. США/кг, аргументуючи наступним: - згідно пункту 4.4 контракту №1906-2024 від 19.06.2024 товар має бути відправлений протягом 10 днів з моменту здійснення передоплати покупцем, однак у інвойсі №SR034281 від 23/01/2025 умови оплати протягом 14 днів від дати інвойсу, що не відповідає умовам контракту; - підпис продавця згідно інвойсу не відповідає підпису продавця згідно контракту; - пунктом 2 договору на транспортно-експедиційні послуги по перевезенню передбачено №30-2020 від 03/01/2020 передбачено заявку на перевезення, однак заявки не надано; - відправник згідно митної декларації країни експорту No25LTLU9000033A63A5 від 28.01.2025р. не відповідає відправнику згідно товарно-транспортної накладної від 28.01.2025, що свідчить про участь третіх осіб. Підприємство з таким рішенням не погоджується та вважає його протиправним, так як декларантом було надано усі документи передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України, які дають можливість митному органу однозначно визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом.

Ухвалою суду від 29.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

До суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач проти позову заперечує та в обґрунтування своєї позиції наводить положення законодавства, що підлягають до застосування у спірних правовідносинах, та вказує, що митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Вважає, що наявні розбіжності у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин поставки та продажу товару. У зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій, третій статті 53 Митного кодексу України, а також зважаючи на наявність розбіжностей, митним органом прийнято спірне рішення про коригування заявленої митної вартості товару. Просить врахувати, що митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, згідно рівня раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме: Товар 1 на рівні 3,93 дол. США/кг за МД №UA101020/2024/43651 від 13.12.2024 та №UA101020/2025/001040 від 14.01.2025. Митницею за основу для коригування митної вартості взято вартість схожого товару: - «Окунь морський червоний 500-700 (Sebastes Marinus) без голови, з хвостом, патрана, зі шкірою, з кістками; харчові домішки відсутні; теплова кулінарна обробка не застосовувалась. Товар не в первинній тарі (упаковці) Вага нетто риби - 3003 кг Вага брутто - 3290 кг Дата виготовлення: 04.2024-10.2024. Термін придатності 24 місяці з дати виготовлення Пакування: 143 картонних коробок Зх7. Країна походження: IS Виробник: А327- Gudmundur і Nesi Re»; "Окунь морський червоний 500-700 (Sebastes Marinus)6e3 голови, з хвостом, патрана, зі шкірою, з кістками; харчові домішки відсутні; теппова кулінарна обробка не застосовувалась. Товар не в первинній тарі (упаковці). Вага нетто риби - 2 016 кг. Вага брутто - 2209 кг. Дата виготовлення: 06- 12.2024. Термін придатності 24 місяці з дати виготовлення. Пакування: 96 картоних коробок по Зх7. Країна походження: ISToproBa марка: Brim seafood Виробник: А699 Vigri RE 71».

Ухвалою суду від 03.09.2025 постановлено відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Судом встановлено, що декларантом в інтересах ПП «ПМП Лотос» було подано МД №25UA98U2 від 30.01.2025 року на товар: «Риба морожена: Окунь морський (лат.Sebastes marinus), б/г, патраний, розмір 500-700 гр, вага нетто - 2184кг. Запаковано в 104 картонних коробок (3*7кг).Виробник А699 VIGRI RE71 Окунь морський (лат.Sebastes marinus), б/г, патраний, розмір 500-700 гр, вага нетто - 252кг. Запаковано в 12 картонних коробок (3*7кг).Виробник H248 SOLBORG RE27Окунь морський (лат.Sebastes marinus), б/г, патраний, розмір 500-700 гр, вага нетто - 4473кг. Запаковано в 213 картонних коробок (3*7кг). Виробник A327 GUDMUNDUR I NESI RE Окунь морський (лат.Sebastes marinus), б/г, патраний, розмір 500-700 гр, вага нетто - 6912кг. Запаковано в 384 картонних коробок (2*9кг).Виробник H033 SOLBERG OF-ІДата виробництва: 04.2024-11.2024р.Термін зберігання: 24 місяці від дати виробництва при температурі -18град.С. Без харчових добавок, приправ та інших інгредієнтів, без складових сумішей, без консервантів, без теплової та кулінарної обробки. Без ГМО. Торговельна марка відсутня інформація. Країна виробництва IS».

Митна вартість товару становить 2004211,81 грн (вартість 46300,35 доларів США х на курс 41,9294 + 49955,07 грн витрати на транспортування (гр.20 ДМВ) + 12910,84 грн витрати на навантаження товару (гр. 21 ДМВ).

Разом із вищевказаною декларацією декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товару подано документи, визначені ст.335 МК України, згідно Класифікатору документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій», а саме: - Сертифікат якості SR034281 від 23.01.2025; - Рахунок-фактура (інвойс) SR034281 від 23.01.2025; - Автотранспортна накладна б/н від 28.01.2025; - Міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво LT0366677/L2- 2258 від 28.01.2025; - Міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво LT0368127/L2- 2254 від 28.01.2025;- Міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво LT0368324/L2- 2256 від 28.01.2025; - Сертифікат про походження товару IS-066749-1 від 23.01.2025; - Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги BS25 Nr0150 від 29.01.2025; - Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги ТР-0000031 від 28.01.2025; - Прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 22.01.2025; - Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів 1906-2024 від 19.06.2024; - Додаткова угода №1 від 21.06.2024; - Договір про надання послуг митного брокера 29-08-2024/220 від 29.08.2024; - Договір (контракт) про перевезення 30-2020 від 03.01.2020; - Заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів; - Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) 12423847; - Декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером SR034281 від 23.01.2025; - CERTIFICATE OF NONMANIPULATION від 30.01.2025; - Декларація виробника SR034281 від 23.01.2025; - Договір №24012023 зберігання від 24.01.2023; - Копія митної декларації країни відправлення 25LTLU9000033A63A5 від 28.01.2025.

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що заявлена митна вартість товару є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів. Документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх відомостей, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містять розбіжності: - згідно пункту 4.4 контракту №1906-2024 від 19.06.2024 товар має бути відправлений протягом 10 днів з моменту здійснення передоплати покупцем, однак у інвойсі №SR034281 від 23.01.2025 умови оплати протягом 14 днів від дати інвойсу, що не відповідає умовам контракту; - підпис продавця згідно інвойсу не відповідає підпису продавця згідно контракту; - пунктом 2 договору на транспортно-експедиційні послуги по перевезенню передбачено №30-2020 від 03.01.2020 передбачено заявку на перевезення, однак заявки не надано; - відправник згідно митної декларації країни експорту №25LTLU9000033A63A5 від 28.01.2025 не відповідає відправнику згідно товарно-транспортної накладної від 28.01.2025, що свідчить про участь третіх осіб.

У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містять розбіжності декларанту було запропоновано згідно ст.53 та ст.54 МКУ в 10-ти денний термін надати: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларантом на вимогу митниці направлено лист від 31.01.2025 №31/01, згідно з яким для підтвердження митної вартості товару за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) надано додаткові документи: заявка №23/01/25 до договору 30-2020 від 23.01.2025; переклад документів з англ.мови на укр.мову (5 аркушів) від 31.01.2025; фото товару №1 (10 шт.) від 30.01.2025, а також документи, що зазначені в графі 44 МД №25UA98U2 від 30.01.2025.

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA205030/2025/000014/2 від 31.01.2025.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом цього позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Як визначено частинами першою, другою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Наведені норми МК України вказують на те, що законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою визначається правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У пункті 2 частини п`ятої статті 54 МК України передбачено, що митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, праву митного органу на витребування додаткових документів передує його обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Окрім цього, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Перелік витрат, які додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, визначено у частині десятій статті 58 МК України.

Як обумовлено частиною третьою статті 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За правилами, встановленими частинами четвертою-восьмою статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Судом встановлено, що декларант позивача для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару подав до митного органу ряд документів та застосував перший метод визначення митної вартості - за ціною договору.

Разом з тим, вирішуючи спір по суті, суд приймає до уваги, що відповідачем здійснювалась процедура письмових консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав та методу для визначення митної вартості товару відповідно до вимог статей 59 і 60 Митного кодексу України.

У спірному рішенні про коригування митної вартості №UA205030/2025/000014/2 митний орган вказує, що декларантом зазначено, що згідно пункту 4.4 контракту No1906 - 2024 від 19.06.2024 товар має бути відправлений протягом 10 днів з моменту здійснення передоплати покупцем, однак у інвойсі NoSR034281 від 28.01.2025 умови оплати - протягом 14 днів від дати інвойсу, що, на думку митного органу, не відповідає умовам контракту. Однак, суд зазначає, що згідно з п. 5.2 зовнішньо - економічному Договорі № 1906-2024: "Оплата Товару проводиться в доларах США або Євро на розрахунковий рахунок Продавця. Умови будуть змінюватись від продажу до продажу згідно до інвойсу. Зазвичай купівля-продаж здійснюватиметься таким чином: - після оплата протягом 14 календарних днів з моменту отримання Товару на склад Покупця ; 100% передоплата".

Інвойс (комерційний рахунок) було створено 28.01.2025 із зазначенням кінцевої дати оплати, що, на думку суду, не суперечить умовам Договору № 1906-2024.

Поряд з цим, митний орган у спірному рішенні вказує, що підпис продавця згідно інвойсу не відповідає підпису продавця згідно контракту. Суд критично оцінює таке твердження митного органу, адже контролюючи правильність визначення митної вартості, контролюючий орган перевіряє, чи інвойс можна ідентифікувати з постачанням оцінюваного товару, і він містить відомості, які підтверджують інформацію про ціну, яку фактично сплатили або мають сплатити.

Слід також зазначити, що міжнародна практика допускає, що інвойс не має підпису особи, яка його склала. При цьому, основна мета інвойсу підтвердити заявлену митну вартість товарів (ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України).

Вирішуючи спір по суті, суд також зауважує, що експортна декларація може оформлятися або самим відправником, або компанією-перевізником (в даному випадку компанія перевізник є ТОВ ТРАНС МАКСИМА) на підставі документів на вантаж (інвойс, packing list) в одному з численних митних агентств по шляху перевезення товару. Митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.

Відповідно до міжнародної транспортної накладної, відправлення товару відбувалося з Ісландії через Литву (Клайпеда) в Україну. В експортній декларації країни відправлення вказано Вантажовідправника ТОВ ТРАНС МАКСИМА та вантажоодержувач ПМП Лотос.

Крім того, у експортній митній декларації країни відправлення в графі «номер документу» зазначається номер документу по якому імпортується товар (в нашому випадку номер комерційного інвойсу NoSR034281).

Відтак, суд вважає, що митний орган мав можливість ідентифікувати партію товару імпортовану Позивачем на підставі документів, поданих декларантом до митного оформлення.

Експортна декларація країни відправлення - це документ, оформлений в країні відправлення - у відповідності до діючого законодавства Литви, без застосувань норм українського законодавства.

Позивач не впливає на заповнення експортної декларації і тому подав її митниці в такому вигляді, в якому отримав від відправника, з огляду на що суд критично оцінює зауваження відповідача в цій частині.

Митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.

Поряд із цим, декларантом до митної декларації був наданий рахунок-фактура (інвойс), за якими здійснювалась відповідна операція. Відтак, саме рахунки-фактури є доказом операцій купівлі-продажу товарів або послуг та належать до групи документів, які є підставою для розрахунку податків.

Між тим, суд зауважує, що оскільки предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, то основними документами, в яких зазначається вартість товару є: рахунок NoSR034281 від 23/01/2025 року., прайс-лист б/н від 22/01/2025 р., пакувальний лист № SR034281 від 23/01/2025.

Отож, дослідивши подані декларантом згідно із частиною другою статті 53 МК України наявні у нього документи, які подавалися із митними деклараціями, а також додатково подані документи, суд дійшов висновку, що такі документально підтверджують складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а сумніви митного органу щодо заявленої митної вартості є безпідставними.

Суд зазначає, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас, приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.09.2020 у справі №815/4686/16.

Щодо мотивів відповідача про те, що ціни на імпортований товар, є нижчими від цін за аналогічні товари, розмитнення яких вже проводилося, то такі обставини не є та не можуть бути самостійною підставою для підвищення митної вартості товарів відповідно до вимог МК України, оскільки ці відомості мають допоміжний інформаційний характер, а отже, не можуть бути підставою для коригування митної вартості товарів.

Так, Верховний Суд у постановах від 19.02.2019 у справі №814/1888/16, від 24.12.2020 у справі №820/7316/15 вказав, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

У постанові Верховного Суду від 20.09.2023 у справі № 821/411/18 зазначено про те, що доводи Митниці щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. В основу такого підходу лягли висновки про те, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо) (постанови Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 25.02.2021 у справі № 810/3295/17, від 23.11.2022 у справі № 810/2547/17).

Наведені обставини, встановлені у цій справі, дають підстави для висновку про те, що у відповідача були всі документи, які надавали йому можливість підтвердити визначену позивачем митну вартість товару за ціною договору. Натомість відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у МД, поданих декларантом позивача; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Суд не заперечує права митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (частина п`ята статті 54 МК України), проте для цього він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутність усіх відомостей про числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Саме лише посилання на наявність у нього інформації про іншу ціну ідентичного товару не є достатньою підставою не визнавати митну вартість, визначену за ціною договору.

Верховний Суд у постанові від 03.12.2020 у справі №810/2749/16 зазначив, що приписи МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Разом з тим, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не довів необхідність витребування у позивача додаткових документів для підтвердження митної вартості за обраним декларантом методом її визначення. Крім того в спірному рішенні відповідач не наводить конкретних числових значень складових митної вартості, які не підтвердженні документально.

Крім того, суд зазначає, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю товарів, що розмитнювались цією чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників бази даних Держмитслужби.

Отже, встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

За таких обставин позовна вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2025/000014/2 від 31.01.2025 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205030/2025/000014/2 від 31.01.2025.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Приватного підприємства "Приватне мале підприємство "Лотос" 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 11 грудня 2025 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - Приватне підприємство "Приватне мале підприємство "Лотос" (місцезнаходження: вул. Бродівська, 44, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46003 ),

відповідач - Волинська митниця (місцезнаходження: вул. Призалізнична, 13, с. Римачі, Ковельський р-н, Волинська обл., 44350 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.