Справа № 157/2034/25
Суддя: Гамула Б. С.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/2034/25
Провадження №2-а/157/144/25
УХВАЛА

09 грудня 2025 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря судового засідання Зеленка В.С.,

представника позивача Бельського І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кузуб Юлії Віталіївни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до державного нотаріуса Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кузуб Ю.В. про визнання протиправною відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину.

Ухвалою судді від 21 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Уточнивши позовні вимоги у судовому засіданні, суд поставив на обговорення питання про закриття провадження у справі, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Представник позивача Бельський І.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, вважає, що спір має розглядатися саме за правилами адміністративного судочинства, оскільки позивач оскаржує бездіяльність нотаріуса.

Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши зміст позову та матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

Отже, чинне процесуальне законодавство, а саме КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Не поширюють свою дію ці положення на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

При цьому, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели рішення чи управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Така правова позиція висловлена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2019 по справі №560/1218/15-а.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та наголошено представником позивача, позовні вимоги ґрунтуються на незгоді позивача з бездіяльністю державного нотаріуса Камінь-Каширської державної нотаріальної контори щодо невидачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Згідно зі статтями 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу.

Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, не раніше зазначених у цих статтях строків.

Відповідно до підпункту 4.16 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в підпункті 4.19 пункту 4 глави 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як вбачається з доданої до справи відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, відповідач відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском позивачкою шестимісячного строку, визначеного законом для подання заяви про прийняття спадщини. Водночас, нотаріус роз`яснила позивачці право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Отже, враховуючи наведене, позовна заява, предметом якої є намагання сторони реалізувати право на спадщину, свідчить, що позивачка звернулася до суду з вимогами саме про захист цивільних прав, незважаючи на те, що в обґрунтування заяви вона вказує, що звернулася в порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, спір щодо захисту цивільних прав, які виникають із відносин спадкування, має не публічний, а приватноправовий характер, та, як наслідок, не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Таким чином, цивільні права позивача підлягають судовому захисту в порядку цивільного судочинства, адже у цьому випадку наявний спір про право, та у жодному разі не спір між фізичною особою та суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, а отже не є публічно-правовим та відповідно належить до цивільної юрисдикції, оскільки саме суть правовідносин (зміст та характер спору) є вирішальною під час віднесення справи до цивільної чи адміністративної юрисдикції, а не суб`єктний склад та участь суб`єкта владних повноважень, який сам по собі не визначає спір як публічно-правовий і не відносить до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за його участю. До того ж публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового права та інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений загрозою порушення приватного права та інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Саме такий правовий висновок міститься в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року в справі №14-109цс18.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це, не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно з ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд із метою запобігання порушення прав позивача на справедливий, неупереджений розгляд справи повноважним судом, дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кузуб Юлії Віталіївни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

На виконання ч. 1 ст. 239 КАС України суд роз`яснює позивачеві, що розгляд цієї справи має відбуватися за правилами цивільного судочинства України.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Приписами п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у тому числі, у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з цим адміністративним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 1211 грн 20 к., що підтверджується наявною у справі банківською квитанцією від 13.11.2025, а отже вказана сума грошових коштів підлягає поверненню з державного бюджету на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 238, 248 КАС України, суд

постановив:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кузуб Юлії Віталіївни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Головному управлінню Державної казначейської служби України у Волинській області повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , сплачені згідно з квитанцією АТ «Укрпошта» №Ia-tkkkZzxc від 13.11.2025 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий Б.С. Гамула