Справа № 420/32369/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/32369/24

Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А. Дата і місце ухвалення: 24.10.2025р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану» з розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за 60 діб, рекомендованих довідками ВЛК від 24.10.2023р. №1856/2 та від 07.12.2023р. №540;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану» в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за 60 діб, рекомендованих довідками ВЛК від 24.10.2023р. №1856/2 та від 07.12.2023р. №540.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він проходив військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 . В жовтні 2023 року ОСОБА_1 отримав травму під час захисту Батьківщини, у зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні у період з 06.10.2023р. по 13.10.2023р. та у період з 14.10.2023р. по 24.10.2023р., що підтверджується відповідними виписками із медичної карти стаціонарного хворого. Довідками ВЛК №1856/2 від 24.10.2023р. та №540 від 07.12.2023р. травму визнано тяжкою, пов`язаною із захистом Батьківщини, та встановлено потребу у наданні ОСОБА_1 відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів згідно кожної довідки (всього 60 діб). За наведених обставин, позивач стверджував, що він має право на додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р., до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування у відпустках для лікування після тяжкого поранення. Однак, військова частина НОМЕР_1 не нарахувала та не виплатила ОСОБА_1 відповідну додаткову винагороду, що є протиправною бездіяльністю відповідача. Позивач зазначав, що положення Постанови №168 встановлюють лише дві умови, наявність яких дає підстави для виплати збільшеної до 100 000,00 грн. винагороди за час перебування в закладі охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (травми, контузії, каліцтва) із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні після тяжкого поранення за висновком (постановою) ВЛК. При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним під час захисту Батьківщини, або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) ВЛК, за які виплачується збільшена до 100 000,00 грн. винагорода.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за 30 діб у період 08.12.2023р. по 07.01.2024р., згідно з довідкою ВЛК №540 від 07.12.2023р., пов`язаним із захистом Батьківщини.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за 30 діб у період 08.12.2023р. по 07.01.2024р., згідно з довідкою ВЛК №540 від 07.12.2023р., пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 24.10.2025р. у відповідній частині з ухваленням по справі нового судового рішення - про задоволення його позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги в частині виплати додаткової винагороди за період з 08.12.2023р. по 07.01.2024р. Що стосується спірного періоду за листопад 2023 року, то відмовляючи в задоволенні позову у відповідній частині суд першої інстанції необґрунтовано здійснив посилання на лист військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2024р., де зазначено «Не виплачувати грошове забезпечення за 24.11.2023р. у зв`язку з несвоєчасним прибуттям» та міститься посилання на пункт 9.4 рішення Міністра оборони України від 23.06.2022р. №912/3/29. При цьому, судом не враховано відсутність акту службового розслідування із встановленням відповідних обставин, відсутність відкритого щодо позивача кримінального провадження чи факту складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за фактом самовільного залишення ним військової частини. З вказаного слідує, що суд першої інстанції при вирішенні спору прийняв до уваги лист військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2024р., зазначені в якому відомості документально не підтверджені.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 у грудні 2022 року був призваний на військову службу по мобілізації відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №69/2022.

Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 23.08.2023р.

11.10.2023р. військовою частиною НОМЕР_1 складено довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №642/3335, якою засвідчено, що 04.10.2023р. солдат ОСОБА_1 одержав «Вибухова травма. Акубаротравма. Струс головного мозку легкого ступеня. Множинні точкові поранення обличчя та обох кистей. Вогнепальне уламкове сліпе поранення лівої гомілки. Травма верхньої повіки лівого ока», за обставин безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме: виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини, поблизу АДРЕСА_1 . Травма отримана у засобах індивідуального захисту, при виконанні обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини, під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та не пов`язана з вчиненням адміністративного, кримінального правопорушення, не є наслідком дій, скоєних у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або навмисним спричиненням собі тілесних ушкоджень.

Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №у/2536 у період з 06.10.2023р. по 13.10.2023р. позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Дніпропетровська обласна клінічна офтальмологічна лікарня».

Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №15720, у період з 14.10.2023р. по 24.10.2023р. позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня».

24.10.2023р. військово-лікарською комісією КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради проведено медичний огляд солдата ОСОБА_1 . За результатами огляду складено довідку №1856/2 від 24.10.2023р., відповідно до якої травма пов`язана з проходженням військової служби. На підставі статті 81 графи П Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки для лікування після травми на 30 календарних днів. За наказом МОЗ України №370 від 04.07.2007р. травма тяжка.

07.12.2023р. позаштатною постійно діючою військово-лікарською комісією ДШВ ЗСУ військової частини НОМЕР_3 проведено медичний огляд солдата ОСОБА_1 . За результатами огляду складено довідку №540 від 07.12.2023р., відповідно до якої поранення, пов`язане з захистом Батьківщини (довідка про обставини травми видана командиром військової частини НОМЕР_1 №642/3335 від 11.10.2023р.). За наказом МОЗ 04.07.2007р. №370 - поранення тяжкого ступеню. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи - ТДВ - потребує відпустки для лікування після поранення на 30 (тридцять) календарних днів.

Звернення позивача до суду з даним позовом обумовлено невиплатою додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р., в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування у відпустках для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за 60 діб, рекомендованих довідками ВЛК №1856/2 від 24.10.2023р. та №540 від 07.12.2023р.

Враховуючи, що довідка ВЛК №1856/2 датована 24.10.2023р., то спірний період становить з 25.10.2023р. по 24.11.2023р. (30 календарних днів відпустки для лікування після поранення).

Враховуючи, що довідка ВЛК №540 датована 07.12.2023р., то спірний період становить з 08.12.2023р. по 07.01.2024р. року (30 календарних днів відпустки для лікування після поранення).

18.05.2024р. ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою щодо здійснення нарахування та виплати додаткової винагороди в розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць згідно з постановою КМУ №168 від 28.02.2022р. у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, за періоди з 06.10.2023р. по 13.10.2023р. та з 14.10.2023р. по 24.10.2023р., а також здійснення нарахування та виплати на його користь додаткової винагороди в розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць згідно з постановою КМУ №168 від 28.02.2022р. у зв`язку з перебуванням у відпустці за станом здоров`я, рекомендованій довідками ВЛК від 24.10.2023р. №1856/2 та від 07.12.2023р. №540.

Також, позивач просив надати витяги із наказів щодо надання відпусток за станом здоров`я ОСОБА_1 , рекомендованих довідками ВЛК від 24.10.2023р. №1856/2 та від 07.12.2023р. №540

Командування військової частини НОМЕР_1 листом вих. 642/Вих3ВТ/564 від 06.06.2024р. повідомило позивача про те, що згідно наданих документів, підтверджено перебування на лікуванні після тяжкого поранення у період з 04.10.2023р. по 24.10.2023р. та перебування у відпустках за станом здоров`я з 24.10.2023р. та 07.12.2023р. Додаткова винагорода з розрахунку 100 тис. грн. на місяць за період з 01.10.2023р. по 31.10.2023р. виплачена на особистий картковий рахунок 25.11.2023р. Враховуючи зазначене, очікується внесення змін та доповнень до відповідних наказів командира військової частини НОМЕР_1 , після чого буде здійснено нарахування усіх належних коштів за періоди перебування у відпустках.

Також, повідомлено, що відповідно до п.5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018р. №260, військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються за невихід на службу без поважних причин за місяць, у якому здійснено таке порушення. Відповідно до пункту 9.4 рішення Міністра оборони України від 23.06.2022р. №912/3/29 до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 тис. грн або 30 тис. грн не включаються військовослужбовці, які самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника). Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2023р. №337 солдата за призовом ОСОБА_1 , який перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , зараховано на котлове харчування забезпечення (триразове за каталогом) з 25 листопада 2023 року. Не виплачувати грошове забезпечення за 24 листопада 2023 року у зв`язку з несвоєчасним прибуттям.

До цього листа додано довідку про доходи №642/2108 від 03.06.2024р. за період з грудня 2022 року по березень 2024 року.

Згідно довідки про доходи №642/2108 від 03.06.2024р. за спірний період (з 25.10.2023р. по 24.11.2023р., з 08.12.2023р. по 07.01.2024р.) позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду: у жовтні 2023 року 100 000, 00 грн., у листопаді 2023 року 125 460, 93 грн., у грудні 2023 року 0, 00 грн.; у січні 2024 року 12903, 23 грн., у лютому 2024 року 0, 00 грн.

Вважаючи протиправною бездіяльністю відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди з розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за 60 діб, рекомендованих довідками ВЛК від 24.10.2023р. №1856/2 та від 07.12.2023р. №540, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , виходив з того, що за період з 08.12.2023р. по 07.01.2024р. позивачу не виплачено додаткову винагороду в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком ВЛК. При цьому, доказів існування обставин, за якими військовослужбовець позбавляється додаткової винагороди, відповідно до пункту 15 розділу XXXIV Порядку №260, відповідачем не надано та з матеріалів справи судом не встановлено. Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується наявність усіх умов, необхідних для виплати позивачу збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, а також наявний висновок (постанова) військово-лікарської комісії щодо потреби позивача у відпустці для лікування після поранення на 30 (тридцять) календарних днів з 08.12.2023р. по 07.01.2024р. (довідка ВЛК №540 від 07.12.2023р.), суд дійшов висновку, що бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за 30 діб у період 08.12.2023р. по 07.01.2024р., згідно з довідкою ВЛК №540 від 07.12.2023р., є протиправною.

Що стосується виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р., в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за 30 діб, рекомендованої довідкою ВЛК від 24.10.2023р. №1856/2, то суд зазначив про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 у відповідній частині. Зокрема, суд зазначив, що за період з 25.10.2023р. по 31.10.2023р. позивач отримав додаткову винагороду до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, а за період з 01.11.2023р. по 24.11.2023р. він позбавлений такої винагороди, відповідно до пункту 15 розд. XXXIV Порядку №260, як такий, що допустив порушення, що виразилося у несвоєчасному прибутті до в/ч 24.11.2023р.

На підставі ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , тобто в частині відмови в задоволенні його вимог про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на його користь додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за 30 діб, рекомендованій довідкою ВЛК від 24.10.2023р. №1856/2.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції у відповідній частині колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-ХІІ) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно частини 2 статті 1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до частини 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017р. установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 8 Постанови №704 від 30.08.2017р. умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року №44 затверджені Зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260.

Зокрема, доповнено Порядок №260 новим розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», який застосовується з 01 лютого 2023 року.

Так, відповідно до пункту 11 розділу XXXIV Порядку №260 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, зокрема, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку №260, підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Згідно з пунктом 13 розділу XXXIV Порядку №260, військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.

Відповідно до пункту 15 розділу XXXIV Порядку №260, до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, зазначені у пункті 2 цього розділу, які:

самовільно залишили військові частини, місця служби (дезертирували),- за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника);

усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади,- з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника), до дня фактичного завершення усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника);

відмовились виконувати бойові накази (розпорядження),- за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника);

вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння,- за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника);

вчинили інші дії (бездіяльність), за які судом прийнято рішення про притягнення до відповідальності за вчинення кримінального, військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією,- за місяць, у якому така постанова (вирок) надійшла до військової частини;

добровільно здалися в полон,- з дня з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, оголошеного наказом командира (начальника);

навмисно спричинили собі тілесні ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство (крім випадків доведення до самогубства, встановленого судом),- за місяць, у якому здійснено ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство;

відбувають покарання на гауптвахті - за час відбування такого покарання.

Зазначене не стосується військовослужбовців, визначених в абзацах другому-шостому цього пункту, які протягом поточного місяця загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень, контузій, травм та каліцтв, пов`язаних із захистом Батьківщини) або захоплені в полон, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні або отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини.

Згідно пункту 16 розділу XXXIV Порядку №260, підготовка проєктів наказів для здійснення виплати додаткової винагороди покладається на підрозділи, що відповідають за ведення обліку особового складу.

З системного аналізу наведених норм слідує, що необхідними умовами для виплати збільшеної до 100 000 грн. винагороди є пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок такого поранення або перебування у відпустці у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Сторонами у справі не заперечується та матеріалами справи підтверджено, що за довідкою ВЛК №1856/2 від 24.10.2023р. позивачу призначено відпустку для лікування після поранення на 30 (тридцять) календарних днів, тобто з 25.10.2023р. по 24.11.2023р.

Судом встановлено наявність обох умов, необхідних для виплати позивачу збільшеної до 100 000 гривень винагороди за час перебування у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Згідно з довідкою про доходи №642/2108 від 03.06.2024р., виданою в/ч НОМЕР_1 , за спірний період з 25.10.2023р. по 24.11.2023р. позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду, а саме: у листопаді 2023 року 125 460, 93 грн., у грудні 2023 року 0, 00 грн.

Враховуючи, що додаткова винагород виплачується у наступному місяці за попередній, то у листопаді 2023 року позивач отримав виплату за жовтень 2023 року, тобто 125 460, 93 грн., у грудні 2023 року за листопад 2023 року 0, 00 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що за спірний період з 25.10.2023р. по 24.11.2023р. позивач отримав додаткову винагороду лише за період з 25.10.2023р. по 31.10.2023р.

Отже, спірним залишається період з 01.11.2023р. по 24.11.2023р.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції, з посиланням на лист військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2024р. вих. 642/Вих3ВТ/564 зазначив, що ОСОБА_1 правомірно не включено до наказу про виплату додаткової винагороди за листопад 2023 року, як такого, що самовільно залишив військову частину, що узгоджується з положеннями пункту 15 розд. XXXIV Порядку №260 та пункту 9.4 рішення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/3/29.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки військовою частиною НОМЕР_1 , як суб`єктом владних повноважень, на якого частиною другою статті 72 КАС України покладено обов`язок доказування правомірності прийнятих рішень, вчинених дій чи допущеної бездіяльності, не надано суду жодного належного доказу наявності обставин, передбачених пунктом 15 розділу XXXIV Порядку №260, при яких ОСОБА_1 не включено до наказів про виплату додаткової винагороди за листопад 2023 року.

У листі військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2024р. вих. 642/Вих3ВТ/564, на який здійснив посилання суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, зазначено про невиплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за 24 листопада 2023 року у зв`язку з несвоєчасним прибуттям.

Тобто, у вказаному листі не йдеться про самовільне залишення позивачем військової частини, місця служби, як і не зазначено про наявність інших обставин, передбачених пунктом 15 розділу XXXIV Порядку №260, за наявності яких позивача не включено до наказів на виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за листопад 2023 року, зокрема, за період його перебування у відпустці для лікування після поранення, рекомендованій довідкою ВЛК від 24.10.2023р. №1856/2.

Накази про вибуття позивача у відпустку та прибуття з відпустки, у т.ч. наказ в/ч НОМЕР_1 від 25.11.2023р. №337, військова частина НОМЕР_1 ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій не надала.

На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку, що військовою частиною НОМЕР_1 не спростовано тверджень ОСОБА_1 щодо допущення нею протиправної бездіяльності щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану» з розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за 30 діб, рекомендованій довідкою ВЛК від 24.10.2023р. №1856/2.

Висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в цій частині ґрунтуються на не правильному застосуванні норм матеріального права та на не повному з`ясуванні обставин справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З огляду на викладене, керуючись п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції частково задовольняє таку скаргу, скасовує рішення суду від 24.10.2025р. в частині відмови в задоволенні позову з ухваленням в цій частині по справі нового судового рішення.

В іншій частині оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, як таке, що не оскаржено в апеляційному порядку.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року скасувати в частині відмови в задоволенні позову.

Ухвалити в цій частині по справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії згідно з довідкою ВЛК від 24.10.2023р. №1856/2.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, згідно з довідкою ВЛК 24.10.2023р. №1856/2, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 10 грудня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук