Справа № 380/7060/24
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/7060/24 пров. № А/857/27042/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Гепфель А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року про заміну сторони виконавчого листа (суддя Гулик А.Г., м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у квітні 2024 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Військової частини НОМЕР_1 про відмову у задоволенні прохання про звільнення його з військової служби за сімейними обставинами на підставі п.п."г" п.3 ч.5 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", оформлене листом № 2086 від 07 березня 2024 року; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 прийняти відповідне рішення у формі наказу про його звільнення з військової служби на підставі п.п."г" п.3 ч.5 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року, з урахування ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року про виправлення описки у судовому рішенні, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Військової частини НОМЕР_1 , яким відмовлено у звільненні з військової служби ОСОБА_1 на підставі абзацу 3 підпункту "г" пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII, оформлене листом № 2086 від 07 березня 2024 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби за сімейними обставинами на підставі абзацу 3 підпункту "г" пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року у справі №380/7060/24 без змін.

25.04.2025 позивачем до суду першої інстанції подано заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, яка мотивована тим, що в зв`язку травмою плечового суглобу правої руки, рішенням Харківського ВЛК, позивача визнано обмежено придатним до військової служби, та в жовтні 2024 року переведено для проходження служби до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де позивач проходить службу з травмою плечового суглоба.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року заяву позивача про заміну сторони виконавчого провадження задоволено частково. Замінено боржника у виконавчому листі, виданого 24.04.2025 Львівським окружним адміністративним судом у справі № 380/7060/24, Військову частину НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 його правонаступником ІНФОРМАЦІЯ_3 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 . У задоволенні решти заяви відмовлено повністю.

Не погодившись з постановленою ухвалою, її оскаржив ІНФОРМАЦІЯ_4 , який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, і відмовити в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого листа. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом винесено ухвалу про заміну сторони виконавчого листа без належних доказів про повідомлення учасників судового процесу.

Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити таку без задоволення, у хвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Частина перша статті 379 КАС України визначає, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частиною четвертою цієї ж статті передбачено, що її положення застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З аналізу вищезазначених норм права випливає, що заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа і відбувається виключно за відповідним судовим рішенням, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений виконавчий лист до примусового виконання.

Як слідує з матеріалів справи, Військову частину НОМЕР_1 рішенням суду було зобов`язано звільнити ОСОБА_1 з військової служби за сімейними обставинами на підставі абзацу 3 підпункту "г" пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII

Однак, згідно з довідкою від 02.04.2025 №4266 позивач перебуває на військовій службі ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року, яке набрало законної сили, Військова частина НОМЕР_1 не виконала.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 є правонаступником прав та обов`язків Військової частини НОМЕР_1 у зв`язку зі зміною місця проходження військової служби позивача.

Разом з тим, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 24.04.2025 Львівським окружним адміністративним судом, не було відкрите, тому підстави для заміни сторони виконавчого провадження відсутні.

Відтак застосуванню підлягало положення частини четвертої статті 379 КАС України, а саме необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Апелянт покликається в апеляційній скарзі на наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції через порушення судом під час розгляду справи норм процесуального права, а саме не повідомлено ІНФОРМАЦІЯ_5 у Львівській області

Підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення передбачені ст. 317 КАС України, зокрема, п. 4 вказаної статті визначено таку підставу як неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч.2 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Разом з тим, враховуючи норми ч.2 ст. 317 КАС України, апелянт не наводить які самі порушення призвели до неправильного вирішення справи.

Апеляційний суд резюмує, що в даній справі у виконавчому листі підлягає заміні боржник, а саме Військова частина НОМЕР_1 стосовно зобов`язання звільнити ОСОБА_1 з військової служби за сімейними обставинами на підставі абзацу 3 підпункту "г" пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII.

Таким чином, наведені представником позивача в апеляційній скарзі порушення судом першої інстанції норми процесуального права не призвели до неправильного вирішення справи та не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Апеляційний суд резюмує, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність на підставі частини четвертої статті 379 КАС України замінити боржника у виконавчому листі.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року про заміну сторони виконавчого листа в справі № 380/7060/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 10.12.25