Справа № 420/14661/25
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , у якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу матеріальної допомоги ОСОБА_1 для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в зв`язку зі смертю батька у розмірі місячного грошового забезпечення; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в зв`язку зі смертю батька у розмірі місячного грошового забезпечення.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що 26.09.2024 у позивача помер батько, у зв`язку із чим позивач подав рапорт про виплату матеріальної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення. На даному рапорті командиром військової частини накладено візу про виплату матеріальної допомоги, проте фактично допомога нарахована та виплачена не була. З відповіді на адвокатський запит позивач дізнався, що причина невиплати полягала у технічній помилці, через яку рапорт позивача не був внесений до наказу та не була здійснена виплата. При цьому, в зв`язку з закінченням бюджетного року, військова частина відмовилась провести вказану виплату. Такі дії відповідача, з огляду на законодавчі приписи позивач вважає протиправними.

Ухвалою суду від 16.05.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідачем було подано відзив на позов, в якому він просить відмовити в задоволенні позову.

В своїх доводах відповідач вказує, що виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань передбачена постановою Кабміну №704 та наказом Міністерства оборони України № 260. Порядок її виплати щорічно визначає Міністр оборони України. На 2025 рік виплата передбачається окремим дорученням Міністра оборони від 9 січня 2025 № 156/уд. Відповідно до окремого доручення Міністра оборони від 09 січня 2025 № 156/уд, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачувати військовослужбовцям один раз у 2025 році в розмірі місячного грошового забезпечення, виключно за наявності таких підстав: 6.3 внаслідок події, яка настала у 2025 році або у грудні 2024 року, та за умови, що право на отримання зазначеної допомоги не було реалізовано у рік настання події, а саме: 6.3.1 смерть військовослужбовця, його дружини (чоловіка), дітей та батьків військовослужбовця.

Відповідач зауважує, що у зв`язку із смертю батька позивача, останній 03.10.2024 подав рапорт про виплату йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, відповідно до вищезазначених керівних документів. Втім, дана виплата військовою частиною НОМЕР_1 проведена не була. Надалі, 17.04.2025 за вх. №8661 на адресу військової частини НОМЕР_1 надійшов адвокатський запит від адвоката Безушка Олега Ігоровича від 01.04.2025, із вимогою надання документів та причин невиплати матеріальної допомоги Позивачу. На що, військовою частиною НОМЕР_1 було надано відповідь від 18.04.2025 за вих. №0666/35/4656, відповідно до якої було повідомлено, що рапорт ОСОБА_1 про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань у зв`язку зі смертю батька, через технічну помилку не був внесений до проєкту наказу командира військової частини НОМЕР_1 , щодо призначення відповідної виплати. Дана обставина також була повідомлена позивачу в усному порядку в межах 2024 року. Надалі, ОСОБА_1 до закінчення 2024 року до посадових осіб військової частини НОМЕР_1 з метою виправлення виниклої помилки, не звертався. Зазначає, що повторно позивач звернувся із даним питанням до військової частини НОМЕР_1 лише 17.04.2025 через вищезазначений адвокатський запит. Відтак, за доводами відповідача, саме через пасивну поведінку самого позивача ОСОБА_1 , право на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у зв`язку зі смертю батька не було реалізовано у рік настання події, а саме у 2024 році. Станом на момент звернення до суду із даним адміністративним позовом, а саме, 12.05.2025, враховуючи приписи окремого доручення Міністра оборони від 09 січня 2025 № 156/уд, ОСОБА_1 , із огляду на правову позицію, втратив можливість на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

У зв`язку із смертю батька ОСОБА_2 , позивач у жовтні 2024 року звернувся до командира танкового батальйону із рапортом, в якому просив клопотання перед командуванням частини про виплати йому, майору ОСОБА_1 тимчасово виконуючому обов`язки начальника штабу заступника командира танкового батальйону, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, відповідно Порядку №260, окремого доручення Міністра оборони України №183/уд від 16.01.2024, у зв`язку зі смертю батька.

Вказаний рапорт, з клопотанням командира танкового батальйону було скеровано командиру військової частини, та зареєстровано 03.10.2024 у В/ч НОМЕР_2 (вх.№35881).

Судом також встановлено, що на зазначеному вище рапорті позивача міститься резолюція «Погоджено; п/п-к» та «НШ Бр; в наказ; НВП Бр; встановленим порядком; КБр п-к; підпис; 03.10.2024».

Втім, виплату матеріальної допомоги позивач не отримав у 2024 року, у зв`язку із чим на адресу військової частини НОМЕР_1 адвокатом позивача було направлено адвокатський запит від 01.04.2025, з проханням повідомити причини невиплати матеріальної допомоги військовослужбовцю ОСОБА_1 , у відповідь на який листом від 18.04.2025 №0666/35/4656 відповідач повідомив, що рапорт ОСОБА_1 через технічну помилку не був внесений до проекту наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), щодо призначення відповідної виплати. ОСОБА_1 до закінчення 2024 року до посадових осіб військової частини НОМЕР_1 з метою виправлення помилки не звертався. Відповідно до окремого доручення Міністерства оборони України №156/уд від 09.01.2025, зазначену виплату за подію, що трапилась до грудня 2024 року, в 2025 році провести неможливо.

Вважаючи таку поведінку відповідача у спірних правовідносинах протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України вимогам.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).

Як передбачено у ст.9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) та одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

При цьому, порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені у відповідності до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 за №704 визначено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (п.2).

Додатком 1 до Постанови №704 встановлено тарифну сітку розрядів та коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців із числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 5 вказаної вище Постанови було надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, і допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає «Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі Порядок №260).

У відповідності до положень п.1 розділу ХХІV Порядку №260, військовослужбовцям, окрім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

За п.7 розділу ХХІV Порядку №260, розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, який передбачений в кошторисі Міністерства оборони України.

До місячного грошового забезпечення, з якого й визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (окрім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Як передбачено п.9 розділу XXIV Порядку №260, виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Аналізуючи викладене, варто зазначити, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців і входить до його складу. Цей вид грошового забезпечення надається військовослужбовцям у межах асигнувань, за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника).

При цьому, Законом №2011-XII не визначено порядку та розміру виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а згідно ч.4 ст.9 цього Закону, Міністру оборони України надано повноваження стосовно визначення порядку виплати грошового забезпечення, в тому числі й матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Постановою №704 і Порядком №260 встановлено лише граничний розмір виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, який повинен не перевищувати місячного грошового забезпечення, а право керівників державних органів надавати військовослужбовцям матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань обмежене розміром асигнувань, що виділяються на утримання таких державних органів.

Таким чином, Законом №2011-XII делеговано Міністру оборони України повноваження щодо визначення порядку виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які обмежені лише граничним розміром такої виплати та розміром виділених асигнувань на утримання військовослужбовців.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік не виплачувалась.

16.01.2024 Міністром оборони України прийнято рішення 183/уд, відповідно до вимог якого, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у 2024 році виплачується військовослужбовцям в розмірі місячного грошового забезпечення, виключно за наявності таких підстав:

смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків;

поранення військовослужбовця, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану;

у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;

порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія); захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В, С;

безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль), внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів;

сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтернованим в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.

Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується один раз у 2024 році за однією з вищезазначених підстав внаслідок події, яка настала у 2024 році або у 2023 році, та за умови, що право на отримання зазначеної допомоги не було реалізовано у рік настання події (крім підстав зазначених в абзацах четвертому та дев`ятому).

З матеріалів справи встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 28.09.2024 Шосткинським відділом ДРАЦС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , про що 28.09.2024 складено відповідний актовий запис №1171, місце державної реєстрації: Шосткинський відділ ДРАЦС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Саме у зв`язку із настанням вказаної події, позивач звертався до відповідача із рапортом про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. До рапорту позивачем також надавалась копія свідоцтва про смерть та копія свідоцтва про народження.

Отже, позивачем доведено наявність у нього права на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2024 році, у зв`язку із смертю батька.

З матеріалів справи також встановлено, що рапорт позивача було зареєстровано у В/ч НОМЕР_1 та накладено резолюцію про виплату матеріальної допомоги. Втім, фактично таку допомогу позивач не отримав, у зв`язку із технічною помилкою, як зазначив у листі від 18.04.2025 відповідач.

На думку суду, з огляду на викладене вище, така поведінка відповідача у спірних правовідносинах не є правомірною, позаяк, позивачем підтверджено, що він мав передбачені законом підстави для отримання у 2024 році матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових-питань та звернувшись до відповідача із відповідним рапортом. На наданій до суду копії рапорту позивача, яку він отримав від військової частини НОМЕР_1 на адвокатський запит наявна резолюція щодо виплати матеріальної допомоги, а відтак, невиплата такої не узгоджується з вимогами чинного законодавства.

Суд вважає, що технічна помилка, про яку вказує відповідач у своєму листі від 18.04.2025 та у відзиві на позовну заяву, жодним чином не може слугувати підставою для виправдання протиправної поведінки щодо військової частини щодо невиплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, за якою він звернувся у жовтні 2024 року у зв`язку із передбачених чинним законодавством підстав у зв`язку із смертю батька.

Відповідачем у відзиві не наведено обґрунтованих доводів, які б спростовували заявлені позивачем позовні вимоги.

Твердження відповідача про те, що невиплата позивачу матеріальної допомоги пов`язане із виключно пасивною поведінкою позивача оцінюються судом критично, позаяк відповідачем не надано жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що відповідач бодай якимсь чином повідомляв позивача про наявність технічних помилок, через які рапорт позивача не було включено до наказу на виплату матеріальної допомоги у 2024 році, до складення листа від 18.04.2025 за результатами розгляду адвокатського запиту.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши викладене у сукупності, дослідивши всі обставини справи та надані сторонами докази на їх підтвердження, суд приходить висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів суду правомірності невиплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік у зв`язку із смертю батька, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Отже, підсумовуючи вищевикладені висновки, з метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд, з урахуванням вимог ст.9 КАС України, розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог, вважає наявними підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати не розподіляються.

На підставі викладеного, керуючись ст.242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в зв`язку зі смертю батька у розмірі місячного грошового забезпечення.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в зв`язку зі смертю батька у розмірі місячного грошового забезпечення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА