Справа № 620/9811/25
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року Чернігів Справа № 620/9811/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Падій В. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Форест Індастрі" до Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Грін Форест Індастрі" звернулось до суду з позовом до Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:

-визнати протиправним та скасувати рішення Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (двадцять п`ята сесія восьмого скликання) від 30 червня 2025 року «Про встановлення додаткових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів» в частині встановлення для Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ» періоду податкової пільги зі сплати місцевих податків та/або зборів у розмірі 100% орендної плати в частині «…з дня прийняття рішення та не більше ніж до кінця поточного календарного року»;

-зобов`язати Ріпкинську селищну раду Чернігівського району Чернігівської області () встановити для Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ» (код 39500175) період податкової пільги зі сплати місцевих податків та/або зборів у розмірі 100 % орендної плати з 01.04.2022 по останнє число місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання, щодо земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: - :02:001:0005, загальною площею 1,1518 га; - :02:001:0006, загальною площею 0,04 га; - :02:001:0004, загальною площею 1,1182 га.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує, що Ріпкинською селищною радою, в оскаржуваному рішенні визнано наявність підстав для звільнення ТОВ «ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ» від сплати орендної плати, у розмірі 100%, за земельні ділянки, а тому даний факт не потребує доказування і не доводиться в даному позові. Натомість, позивач не погоджується зі встановленим періодом, вважає, що такий період мав бути встановлений з 01.04.2022 по останнє число місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 11.09.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі та повідомили, що 30 червня 2025 року на сесії Ріпкинської селищної ради прийнято рішення «Про встановлення додаткових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів» яким було встановлено позивачу податкові пільги зі сплати місцевих податків та/або зборів у розмірі 100% орендної плати з дня прийняття рішення та не більше ніж до кінця поточного календарного року, у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами на земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: 424481200:02:001:0005, загальною площею 1,1518 га; :02:001:0006, загальною площею 0,04 га; :02:001:0004, загальною площею 1,1182 га. Зазначають, що по місцевим податкам та зборам (загалом), згідно з пп. 12.3.7 п. 12.3 ст.12 Податкового кодексу України може прийматися рішення про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами. Рішення про встановлення таких пільг повинні прийматися на кожний календарний рік окремо, за умови наявності відповідних заяв платників податків, та на період не більше ніж до кінця поточного календарного року. У рішенні сесії Ріпкинської селищної ради від 30.06.2025 року посилання на вимоги Податкового

кодексу України зазначені.

Позивачем подана відповідь на відзив, в якій вказує, що норма п.288.8 ст. 288 ПК України визначає, що період звільнення від сплати орендної плати починається з першого числа місяця, що настає за місяцем в якому завершена тимчасова окупація (в нашому випадку з 01 квітня 2022 року) земельних ділянок та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання і саме на такий період органом місцевого самоврядування має бути прийнято рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів. Таким чином, саме норма п. 288.8 ст. 288 ПК України має пріоритет над нормою пп. 12.3.7 п. 12.3 ст. 12 ПК України, а тому посилання відповідача на застосування норми пп. 12.3.7 п. 12.3 ст. 12 ПК України є неправомірним, в даному випадку має застосовуватися саме п. 288.8 ст. 288 ПК України, яка дозволяє (передбачає) звільнення від сплати орендної плати незалежно від строків прийняття такого рішення органом місцевого самоврядування.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ» 19.03.2024 звернулось до Вишнівської сільської ради з заявою про потенційне забруднення вибухонебезпечними предметами земельних ділянок: :02:001:0005, загальною площею 1,1518 га; :02:001:0006, загальною площею 0,04 га; :02:001:0004, загальною площею 1,1182 га та просило прийняти рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів щодо зазначених земельних ділянок.

Листом від 07.05.2024 № 970/03-09 Ріпкинська селищна рада повідомила позивачу, що вищевказана заява буде винесена на розгляд на чергове засідання Ріпкинської селищної ради.

Також листом від 12.06.2024 № 1200/03-09 Ріпкинська селищна рада повідомила позивачу, що вищевказана заява розглядалась 03.06.2024 на постійній комісії селищної ради з питань комунальної власності, земельних відносин, охорони природи та містобудівної діяльності. Підготовлено проект рішення «Про встановлення додаткових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів» в тому числі ТОВ «ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ» та винесено на розгляд двадцятої сесії восьмого скликання 06.06.2024. На сесії зазначений проект рішення не прийнятий у зв`язку з тим, що не набрав необхідної кількості голосів депутатів.

Не погоджуючись з діями відповідача позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 у справі №620/10308/24 позов задоволено повністю: визнано протиправною бездіяльність Ріпкинської селищної ради, що полягає у неприйнятті рішення за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ» від 19.03.2024 «Про потенційне забруднення земельних ділянок, що розташовані на територіях, на яких велися активні бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, вибухонебезпечними предметами (щодо рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів)»; зобов`язано Ріпкинську селищну раду розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ» від 19.03.2024 «Про потенційне забруднення земельних ділянок, що розташовані на територіях, на яких велися активні бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, вибухонебезпечними предметами (щодо рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів)» та прийняти відповідне рішення згідно вимог чинного законодавства.

30.06.2025 на сесії Ріпкинської селищної ради прийнято рішення «Про встановлення додаткових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів», яким було встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ» податкові пільги зі сплати місцевих податків та/або зборів, у розмірі 100% орендної плати, з дня прийняття рішення та не більше ніж до кінця поточного календарного року, у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами на земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: 424481200:02:001:0005, загальною площею 1,1518 га; :02:001:0006, загальною площею 0,04 га; :02:001:0004, загальною площею 1,1182 га.

Проте позивач не погоджується зі встановленим періодом, вважає, що такий період мав бути встановлений з 01.04.2022 по останнє число місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними та звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

В силу вимог частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Положенням підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

За змістом пункту 30.1 статті 30 ПК України податкова пільга передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 статті 30 ПК України.

Відповідно до пункту 30.5 статті 30 ПК України податкові пільги, порядок та підстави їх надання встановлюються з урахуванням вимог законодавства України про захист економічної конкуренції виключно цим Кодексом, рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування, прийнятими відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками плати за землю є платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Згідно підпункту 270.1.2. пункту 270.1. статті 270 Податкового кодексу України об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

Пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно з пунктом 288.4. статті 288 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами).

Пунктом 283.2 статті 283 Податкового кодексу України встановлено, що не сплачується податок за земельні ділянки, непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, у випадку прийняття сільськими, селищними, міськими радами, військовими адміністраціями та військово-цивільними адміністраціями рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно пункту 283-1.3. статті 283-1 Податкового кодексу України підставою для ненарахування земельного податку відповідно до пункту 283.2 статті 283 цього Кодексу у частині земельних ділянок, непридатних для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, є інформація, зазначена у підпункті 12.4.6 пункту 12.4 статті 12 цього Кодексу.

Ненарахування земельного податку за земельні ділянки, непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, здійснюється протягом періоду, що починається з першого числа місяця, на який припадає дата прийняття сільською, селищною, міською радою, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією рішення про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяви платника податків, та завершується останнім числом місяця, на який припадає дата, що настає раніше, - або останній день строку, на який надано пільгу зі сплати місцевих податків та/або зборів відповідно до прийнятого рішення (у тому числі з урахуванням змін, внесених до такого рішення), або дата скасування відповідного рішення, або дата початку обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності чи визнання земельної ділянки придатною для використання.

У відповідності до абзацу 5 пункту 288.8 статті 288 Податкового кодексу України не нараховується орендна плата за договорами оренди земельних ділянок державної і комунальної власності, які непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, протягом періоду, що починається з першого числа місяця, на який припадає дата прийняття рішення сільською, селищною, міською радою, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяви платника податків, та завершується останнім числом місяця, на який припадає дата, що настає раніше, - або останній день строку, на який надано пільгу зі сплати місцевих податків та зборів відповідно до прийнятого рішення (у тому числі з урахуванням змін, внесених до такого рішення), або дата скасування відповідного рішення, або дата початку обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності чи визнання земельної ділянки придатною для використання.

Згідно абзацу 10 пункту 292-1.1 статті 292-1 Податкового кодексу України період, коли земельні ділянки визнаються потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається з першого числа місяця, на який припадає дата прийняття сільською, селищною, міською радою, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією рішення про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та зборів на підставі заяви платника податків, та завершується останнім числом місяця, на який припадає дата, що настає раніше, - або останній день строку, на який надано пільгу зі сплати місцевих податків та зборів відповідно до прийнятого рішення (у тому числі з урахуванням змін, внесених до такого рішення), або дата скасування відповідного рішення, або дата початку обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності, або дата визнання земельної ділянки придатною для використання.

При цьому підпунктом 12.3.7. пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України не дозволяється сільським, селищним, міським радам встановлювати індивідуальні пільгові ставки місцевих податків та зборів для окремих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і фізичних осіб або звільняти їх від сплати таких податків та зборів.

Дія абзацу першого цього підпункту не поширюється на прийняття сільськими, селищними, міськими радами, військовими адміністраціями та військово-цивільними адміністраціями рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами (з обов`язковим зазначенням кадастрових номерів таких земельних ділянок), а також про внесення змін до таких рішень.

Рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами повинні прийматися на кожний календарний рік окремо, за умови наявності відповідних заяв платників податків, та на період не більше ніж до кінця поточного календарного року.

Відповідно до підпункту 12.4.6 пункту 12.4 статті 12 Податкового кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад, військових адміністрацій та військово-цивільних адміністрацій щодо податків та зборів належать надання інформації контролюючим органам за місцезнаходженням земельних ділянок щодо рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів, прийнятих на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами. Така інформація надається в електронному вигляді у порядку та за формою, затвердженими Кабінетом Міністрів України, протягом 10 календарних днів з дня прийняття відповідного рішення з обов`язковим зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок, щодо яких прийнято відповідне рішення.

Судом встановлено, що спору щодо того факту що земельні ділянки за кадастровими номерами: 424481200:02:001:0005, загальною площею 1,1518 га; :02:001:0006, загальною площею 0,04 га; :02:001:0004, загальною площею 1,1182 га непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами у даній справі не існує.

Натомість позивач не погоджується, що податкові пільги зі сплати орендної плати за спірні земельні ділянки надані лише з дня прийняття рішення, тобто з 30.06.2025 та не більше ніж до кінця поточного календарного року, а саме 31.12.2025, у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, оскільки вважає, що такий період мав бути встановлений з 01.04.2022 по останнє число місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними та звернувся до суду з цим позовом.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ» на праві користування має земельні ділянки, розміщені за адресою: Чернігівська область, Ріпкинський район, с. Вишневе, вул. Центральна, 1, а саме:

:02:001:0005, загальною площею 1,1518 га; :02:001:0006, загальною площею 0,04 га; :02:001:0004, загальною площею 1, 1182 га. На зазначених земельних ділянках здійснювалась господарська діяльність, зокрема було розміщено виробниче приміщення (пилорама), сушильні цехи, тощо.

Протоколом огляду місця події від 12.05.2022, складеного слідчим слідчого відділу УСБУ в Чернігівській області старшим лейтенантом юстиції Шовкун А.О., а також Експертним висновком № ЧК-235 від 30.08.2022 Чернігівської регіональної торгово- промислової палати підтверджується, що територія пилорами ТОВ «ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ» була зайнята збройними силами рф під свою базу і ними використовувалась в період з 24.02.2022 по 02.04.2022.

Після відступу збройних сил російської федерації вищезазначені земельні ділянки, які знаходяться в оренді у ТОВ «ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ» не перевірялися відповідними органами на наявність вибухонебезпечних предметів, що підтверджується відповіддю Чернігівської обласної державної адміністрації вих. № 01-01-21/11062-вих від 16.07.2024 на заяву ТОВ «ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ» від 19.06.2024.

З листа Департаменту з питань цивільного захисту та оборонної роботи Чернігівської обласної державної адміністрації № 07-01-02/962 від 14.03.2025 «Про інформацію щодо розмінування земельних ділянок» слідує, що «За даними «Системи управління інформацією для протимінної діяльності» ділянка, кадастровий № :02:001:0006 площею 0,0400 га ідентифікована оператором протимінної діяльності, як імовірно забруднена територія вибухонебезпечними предметами та включена до другої черги Переліку завдань для здійснення процесів гуманітарного розмінування (очищення) ІЗТ/ЗТ від мін та вибухонебезпечних залишків війни Плану виконання заходів гуманітарного розмінування деокупованих територій України на 2025 рік. Ділянка, кадастровий № :02:001:0004 площею 1,1182 га ідентифікована оператором протимінної діяльності, як імовірно забруднена територія вибухонебезпечними предметами та включена до третьої черги Переліку завдань для здійснення процесів гуманітарного розмінування (очищення) ІЗТ/ЗТ від мін та вибухонебезпечних залишків війни Плану виконання заходів гуманітарного розмінування деокупованих територій України на 2025 рік. Щодо ділянки, кадастровий № :02:001:0005 площею 1,1518 га інформація відсутня».

Крім того на офіційному сайті ДСНС «Сервіс протимінної діяльності ДСНС» розміщено Інтерактивну мапу територій, які потенційно можуть бути забруднені вибухонебезпечними

предметами (https://mine.dsns.gov.ua/), відповідно до якої вся територія населеного пункту Вишневе Ріпкинського району Чернігівської області відноситься до територій, які потенційно можуть бути забруднені вибухонебезпечними предметами.

Відповідно до положень абзацу 4 пункту 288.8 статті 288 ПК України у частині земельних ділянок, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, період, коли земельні ділянки визнаються забрудненими вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території (у тому числі коли дата початку обстеження небезпечної території операторами протимінної діяльності настає після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації на відповідній території), за умови подання платником плати за землю заяви до органу місцевого самоврядування, військової адміністрації та військово-цивільної адміністрації про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами та прийняття таким органом місцевого самоврядування, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів щодо земельної ділянки, зазначеної в такій заяві, та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

Згідно з положеннями абзацу 8 пункту 292-1 статті 292-1 ПК України для земельних ділянок, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, період, коли земельні ділянки визнаються забрудненими вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території (у тому числі коли дата початку обстеження небезпечної території операторами протимінної діяльності настає після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації на відповідній території), за умови подання платником податку заяви до органу місцевого самоврядування, військової адміністрації та військово-цивільної адміністрації про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами та прийняття таким органом місцевого самоврядування, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та зборів щодо земельної ділянки, зазначеної у такій заяві, та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

За таких обставин, вказаними нормами вказано, що за умови подання платником податку заяви про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами та прийняття органом рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та зборів щодо земельної ділянки, період, коли земельні ділянки визнаються забрудненими вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території, для земельних ділянок, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004 території Ріпкинської територіальної громади було визнано територіями активних бойових дій по 30.03.2022.

В матеріалах справи відсутні докази обстеження земельних ділянок операторами протимінної діяльності або визнання земельних ділянок придатними для використання, а тому позивач має підстави для надання пільг по сплаті земельного податку.

Таким чином, відповідачем позивачу повинні були бути встановлені пільги з 01.04.2022 до моменту визнання земельних ділянок придатними для використання.

Проте відповідачем у спірних правовідносинах застосовано норми абзацу 5 пункту 288.8 статті 288 ПКУ та абзацу 10 пункту 292-1.1 статті 292-1 Податкового кодексу України, якими передбачено надання пільги з першого числа місяця, на який припадає дата прийняття рішення про надання податкових пільг.

Так, відповідач застосовуючи вказані норми, виходив з того, що позивачем подано заяви про потенційне забруднення земельних ділянок вибухонебезпечними предметами.

При цьому, відповідачем, не враховано, що спеціальними нормами, якими встановлено період надання пільги для земельних ділянок що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, є положення абзацу 4 п. 288.8 ст. 288 та абзацу 8 п. 292-1 ст. 292-1 Податкового кодексу України, якими також передбачено подання заяви про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами.

Застосування норм абзацу 10 пункту 292-1.1. статті 292-1 Податкового кодексу України при визначенні періоду надання податкової пільги зі сплати місцевих податків та зборів позивачеві не є правомірним для територій, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Статус таких територій визначений спеціальною нормою, а саме абзацем 8 пункту 292-1.1 статті 292-1 Податкового кодексу України.

Оскільки норми Податкового кодексу України містять імперативний припис щодо поведінки суб`єкта владних повноважень, то він зобов`язаний чітко слідувати закону при ухваленні рішення про встановлення податкових пільг.

Суд зауважує, що відповідач не може на власний розсуд встановлювати період, протягом якого земельні ділянки визнаються забрудненими вибухонебезпечними предметами, а платник податків звільняється від сплати місцевих податків та зборів, оскільки тривалість такого періоду встановлюється виключно нормами чинного законодавства, а саме абзацем 8 пункту 292-1.1 статті 292-1 Податкового кодексу України.

Таким чином, податкові пільги для земельних ділянок, що знаходяться у власності позивача, мають бути надані на період, що починається 01.04.2022 по останнє число місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

За таких обставин оскаржуване рішення в частині визначення періоду, на який ТОВ « Грін Форест Індастрі» надається податкова пільга зі сплати місцевих податків та зборів, а саме з дня прийняття рішення та не більше ніж до кінця поточного календарного року є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на те, що відповідачем під час розгляду заяви позивача не було враховано приписів абзацу 4 п. 288.8 ст. 288 та абзацу 8 п. 292-1.1 ст. 292-1 Податкового кодексу України, суд приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Ріпкинську селищну раду Чернігівського району Чернігівської області встановити для Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ» період податкової пільги зі сплати місцевих податків та/або зборів, у розмірі 100 % орендної плати, з 01.04.2022 по останнє число місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: - :02:001:0005, загальною площею 1,1518 га; - :02:001:0006, загальною площею 0,04 га; - :02:001:0004, загальною площею 1,1182 га.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов має бути задоволений повністю.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Щодо позовних вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 17000,00 грн, на підтвердження яких позивачем були надані відповідні документи, суд зазначає таке.

За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною чи третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, установлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути сумірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті Кодексу суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву заявлено клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу у зв`язку з неспівмірністю.

Відповідно до частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд звертає увагу, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду справи, не є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на те, що предметом розглядуваного спору є справа незначної складності, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами, які заявлені у позовній заяві, суд вважає, що розмір вказаних витрат має бути зменшений до 5000,00 грн.

Також згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення двадцять п`ятої сесії восьмого скликання Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 30 червня 2025 року «Про встановлення додаткових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів» в частині встановлення для Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ» періоду податкової пільги зі сплати місцевих податків та/або зборів, у розмірі 100% орендної плати «…з дня прийняття рішення та не більше ніж до кінця поточного календарного року».

Зобов`язати Ріпкинську селищну раду Чернігівського району Чернігівської області встановити для Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ» період податкової пільги зі сплати місцевих податків та/або зборів, у розмірі 100 % орендної плати, з 01.04.2022 по останнє число місяця, в якому земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:001:0005, загальною площею 1,1518 га; :02:001:0006, загальною площею 0,04 га; :02:001:0004, загальною площею 1,1182 га визнані придатними для використання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ» судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та витрати на правничу допомогу 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Грін Форест Індастрі" (вул. Шевченка, буд. 5, офіс 318, м. Чернігів, Чернігівський район, Чернігівська область, 14000, код ЄДРПОУ - 39500175).

Відповідач: Ріпкинська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області (вул. Святомиколаївська, буд. 85, смт Ріпки, Чернігівська область, 15000, код ЄДРПОУ - 04412583).

Суддя В.В. Падій