Справа № 160/19048/24
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
16.07.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 01.01.2021 року перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня календарного року, відповідно до ч. 3 с. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
В обгрунтування позовних вимог позивач вказав про протиправність спірного рішення, а також про його необгрунтованість та безпідставність. Відповідачем відмовлено у перерахунку пенсії позивача, зважаючи на відсутність довідки про заробітну плату, яка видається особам, що виконували роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження. Позивач вказує, що приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 07.05.1986 року по 10.05.1986 року, тобто є військовослужбовцем у розумінні ст. 10 Закону. Згідно з інформацією, вказаною у військовому квитку, позивач виконував урядове завдання по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Позивач зауважує, що він як особа, яка брала участь у ліквідації наслідків ЧАЕС як військовослужбовець, відноситься до категорії осіб, яка має право на отримання пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Тож, рішення пенсійного органу суперечить вищевказаним нормам законодавства та порушує право позивача на перерахунок пенсії на підставі п. 9-1 Порядку №1210 з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року.
Ухвалою від 19.07.2024 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суддею Захарчук-Борисенко Н.В., одноособово.
Цією ж ухвалою витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області належним чином посвідчені копії пенсійної справи ОСОБА_1 .
31.07.2024 року від ГУ ПФУ в Запорізькій області надійшов відзив на позовну заяву, яким заперечується проти задоволення позовних вимог. Наказом Міністерства соціальної політики Україні від 12.10.2012 №644 «Про затвердження форми Довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках», затверджено форму довідки, яка видається особам, що виконували роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження. При цьому обов`язковою умовою для проведення перерахунку пенсії є підтвердження заробітної плати, одержаної в зоні відчуження, первинними документами: про час та тривалість робочого дня табеля робочого часу, довідки про відпрацьований час, які були складені і завірені під час виконання роботи в зоні відчуження; про підтвердження населеного пункту виконання робіт довідка про виконання робіт у зоні відчуження із зазначенням населеного пункту, відрядні посвідчення; документи, що підтверджують оплату праці за фактично відпрацьовані періоди в зоні відчуження особового рахунка, розрахунково-платіжної відомості, табуляграми з планом рахунків (розшифрованими кодами)або довідки підприємства про фактично виплачену у 1986-1990 роках заробітну плату в зоні відчуження, у тому числі за її складовими, із зазначенням суми та дати виплати; положення про преміювання за виконання основних результатів роботи для підтвердження преміальної оплати за період роботи в зоні. Згідно з чинним законодавством, довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження видають підприємства, установи, організації за основним місцем роботи особи або їх правонаступники. Оскільки згідно з інформації електронної пенсійної справи, позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 07.05.1986 по 10.05.1986 р., для проведення перерахунку по заробітній платі за період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС необхідно надати довідку за формою, затвердженою наказом Міністерства соціальної політики від 12.10.2012 №644 з вказанням заробітку з 07.05.1986 по 10.05.1986 р. Таким чином, виходячи з вищезазначеного, дії відповідача не суперечать чинному законодавству України, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
Згідно з військовим квитком позивача серії НОМЕР_1 від 25.10.1976 року позивач у період з 01.05.1986 року по 15.05.1986 року приймав участь у ліквідації наслідків на ЧАЕС.
Як встановлено з матеріалів справи позивач отримує пенсію з 16.01.2020 року по інвалідності.
08.12.2023 року позивач подав заяву про перерахунок пенсії на підставі довідки по заробітній платі.
Рішенням №10 від 12.12.2023 року Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області відмовлено у перерахунку пенсії ОСОБА_1 «зміна надбавки по заробітній платі» за довідкою про заробітну плату, виданою Трастом «Дніпробудмеханізація» №47 від 17.02.1993 року.

У даному рішенні зазначено, що оскільки згідно з інформації електронної пенсійної справи, позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 07.05.1986 по 10.05.1986 р., для проведення перерахунку по заробітній платі за період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС необхідно надати довідку за формою, затвердженою наказом Міністерства соціальної політики від 12.10.2012 №644 з вказанням заробітку з 07.05.1986 по 10.05.1986 р.

Зі змісту листа ГУ ПФУ в Дніпропетровській області листом №35048-23667/Ш-01/8-0400/24 від 14.06.2024 року встановлено таке.

Позивач отримує пенсію по ІІ групі інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у розмірі відшкодування фактичних збитків (80%), категорії 1 відповідно до ст. 54 Закону №796-ХІІ.

У листі також вказано, що позивач 08.12.2023 року подав заяву про перерахунок пенсії по заробітній платі за даними, зазначеними у довідці №47 від 17.02.1993 року про заробітну плату, яка враховується при обчисленні пенсії за період з січня 1986 року по грудень 1986 року, виданій Управлінням механізації будівництва №5 Траста «Дніпробудмеханізація».

У даному листі повідомлено позивача про прийняте рішення №10 від 12.12.2023 року, яким відмовлено у перерахунку пенсії ОСОБА_1 «зміна надбавки по заробітній платі».

У довідці №47 від 17.02.1993 року зазначено: травень 1986 року ЧАЕС 95-11 за 11 днів.

Вважаючи протиправним та безпідставним оскаржуване рішення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Спеціальним законом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, є Закон України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-XII).

Статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт в зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 54 Закону №796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Статтею 57 Закону № 796-XII визначено, що обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань (ч. 3 ст. 54 Закону №796-ХІІ, чинної на час виникнення спірних правовідносин). Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі по тексту - Порядок №1210), який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, призначення пенсії та її розмір ставиться у залежність від заробітної плати, яка фактично отримана працівником у період роботи у зоні відчуження.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами). Відповідно до пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Відповідно до п.2 Постанови КМУ №1210 постановлено Пенсійному фонду України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.

При цьому, відповідачем не заперечується, що позивач звернувся із відповідною заявою про здійснення такого перерахунку.

Суд зазначає, що постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Порядок № 22-1).

Відповідно до розділів ІІІ, ІV Порядку № 22-1, відповідач наділений повноваженнями самостійно отримати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і націлено на забезпечення органами Пенсійного фонду України реалізації громадянами їх конституційного права на пенсійне забезпечення.

Згідно зі статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

У спірному випадку відповідач не надав суду жодних доказів правомірності неврахування довідки №47 від 17.02.1993 року та не заперечив, що така довідка відсутня в матеріалах пенсійної справи позивача.

Слід зазначити, що ця довідка містить обов`язкові відомості та підстави для її видачі з посиланням на первинні документи та містить інформацію, що підтверджує нараховану заробітну плату позивача в зоні відчуження.

Таким чином, суд вважає, що вказана довідка повинна бути врахована відповідачем при розгляді заяви позивача.

Щодо самого права на перерахунок пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 1, 2 Порядку №1210 пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків. Заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Порядку № 1210 у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється, виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження. Підпунктом 4 пункту 3 Порядку № 1210 встановлено, що у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження: менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Таким чином, призначення пенсії та її розмір ставляться в залежність від заробітку, фактично отриманого працівником у період його роботи в зоні відчуження.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 10 липня 2019 року по справі №539/2726/16-а.

Згідно з пунктом 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії, затвердженого Правлінням Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року (зі змінами, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-10), довідки про заробітну плату видаються на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою, організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Як встановлено судом, форма довідки виданої позивачу відповідає вимогам наказу Міністерства соціальної політики України від 12.10.2012 № 644 «Про затвердження форми Довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках», яка обчислена на підставі первинних документів про нараховану та виплачену заробітну плату, про тривалість робочого дня та місця виконання роботи.

Середній заробіток, із розрахунку якого провадилися виплати, передбачені Інструкцією про порядок матеріального забезпечення громадян СРСР при призові на дійсну військову службу і проходження служби у запасі (п. 4), затвердженої постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 22.04.1982 №95/4-132, обчислювався із розрахунку останніх двох календарних місяців роботи. Відповідний порядок розрахунку визначений також і п. 5 Листа Міністерства праці та соціальної політики України №03-3/1652-018-2 від 13.04.2001р.

Як зазначено у листі Міністерства праці та соціальної політики від 31.10.1997р. №09-3751, нарахована чи донарахована в даний час заробітна плата не індексується і не виплачується, враховується тільки для розрахунку пенсії.

Відповідна норма міститься також і в п.5 Листа Міністерства праці та соціальної політики України №03-3/1652-018-2 від 13.04.2001р.

Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії.

Даного висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 21.11.2018 року у справі №672/914/16-а.

Таким чином, дії відповідача щодо відмови позивачеві у проведенні перерахунку пенсії на підставі заяви позивача від 08.12.2023 року є протиправними.

Водночас, суд зауважує, що позивачем оскаржується рішення від 12.12.2023 року, яке прийняте за результатами розгляду заяви позивача від 08.12.2023 року, про перерахунок пенсії на підставі довідки по заробітній платі.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач 17.05.2024 року звертався до ПФУ щодо перерахунку його пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Проте, зі змісту спірного рішення таке порушення не встановлено.

Вимогу позивача про здійснення такого перерахунку з 01.01.2021 року суд залишає без задоволення за відсутності доказів та/або обґрунтування того, що саме з цієї дати такий перерахунок має бути проведений.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Розподіл судових витрат у вигляді судового збору не здійснюється, так як позивач звільнений від сплати судового збору.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158б, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №10 від 12.12.2023 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати, зазначеної у довідці №47 від 17.02.1993, виданої Управлінням механізації будівництва №5 Траста «Дніпробудмеханізація», з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко