Справа № 494/2097/25
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 494/2097/25

Головуючий в 1 інстанції: Римар І. А. Місце ухвалення рішення: смт.Березівка
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А.І.

Ступакової І.Г.

при секретарі Потомському А. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Березівського районного суду Одеської області від 11 листопада 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Березівського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №05656276 від 06.09.2025 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Березівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №05656276 від 06.09.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 06.09.2025 року співробітниками Березівського РВП ГУНП в Одеській області винесено постанову серії ЕНА №5656276 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190.00 грн. ОСОБА_1 вважає вищевказану постанову незаконною, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення проводилось за умов упередженої, наперед сформованої думки про винуватість, що призвело до недотримання принципів законності. Під час розгляду справи позивач повідомив, що не перебував за кермом, однак його пояснення не врахували, не роз`яснили права та не надали примірник складеної постанови, розглядаючи справу, поліцейський не з`ясував всі обставини, не пред`явлено жодного доказу скоєння правопорушення. У зв`язку з вищевказаним позивач просить визнати протиправною та скасувати вищевказану постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 11 листопада 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Березівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №05656276 від 06.09.2025 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що зупинка і складання оскаржуваної постанови проводилося під час оголошеної повітряної тривоги біля під`їзду будинку, в якому проживає ОСОБА_1 , у зв`язку з цим поліцейські повинні були зупинити проведення будь-яких дій та продовжити лише після закінчення повітряної тривоги, що співробітниками не було дотримано.

Вказує, що оскаржувана постанови винесена працівниками поліції порушенням його прав на захист та правових гарантій, постанову винесено на місці вчинення правопорушення та відразу після того як правопорушення нібито було вчинено та за таких умов він не мав фізичної можливості скористатися всіма своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою.

Зазначає, що несправність лампи під номерним знаком виникла в дорозі та ОСОБА_1 про це не було відомо. Вважаємо, що така подія не є адміністративним порушенням, а тільки приводом для її усунення, при цьому стягнення накладається за умови умислу водія в такому стані, тобто після попереднього попередження.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою серії ЕНА №5656276 від 06.09.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, як особу, яка керувала автомобілем, на якому в темну пору доби не підсвічувався державний номерний знак, чим порушено п.п.2.9.в ПДР України та скоєно правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121-3 КУпАП та як особу, яка не пред`явила для перевірки на вимогу поліцейського посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п.2.1г та п.п.2.1.а ПДР України, а отже за скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190.00 грн.

Не погодившись з вищезазначеною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що згідно наданих доказів, позивач дійсно керував автомобілем на якому в темну пору доби не підсвічувався номерний знак, а також не пред`явив для перевірки на вимогу поліцейських посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, та чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що має ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126 та ч.1 ст. 121-3 КУпАП, а тому прийшов до висновку про правомірність спірної постанови.

Колегія суддів надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апелянта виходить з наступного.

Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі та розглядає справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух».

За нормами п.1.1.ПДР України вказані Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно до п.1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі. Це має бути гарантією передбачуваності розвитку ситуації на дорозі. Будь-яке відхилення від вимог та положень Правил може призвести до порушення встановленого порядку руху дорогами України і створення аварійної ситуації.

Згідно з п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, 06.09.2025 року о 00:00 год. в м. Березівка по вул. Молодіжній, 50 Березівського району Одеської області ОСОБА_1 керував ТЗ DACIA LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не підсвічувався державний номерний знак. При цьому не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, та чинний страховий поліс ОСЦПВВНТЗ, чим порушив п.п.2.1а; п.п.2.1.б; п.п.2.1.г ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Порушення об`єднано згідно ч.2 ст.36 КУпАП з порушенням п.2.9.в ПДР України керування водієм ТЗ з номерним знаком, перевернутим чи неосвітленим, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 121-3 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1190.00 грн.

Так, пунктом 2.1«а» ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з пунктом 2.1«б» ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони технічний талон);

Пунктом 2.1«ґ» ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат "Зелена картка" (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка".

Пунктом 2.9.в ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Так, згідно ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положенням ч. 1 ст.126 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення, зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно із ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому з урахуванням вищезазначених норм позивача спірною постановою притягнуто до відповідальності за порушення норм ч.1 ст. 121-3 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1190.00 грн.

Так, ДСТУ 3649:2010 вимагає мінімум один ліхтар підсвітки номера; у більшості авто їх два. Ліхтар має вмикатися разом із габаритами та надійно освітлювати площину номера.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції досліджено відео, яке зазначено у додатках до оскаржуваної постанови (пункт 7) та є належним та допустимим доказом та встановлено, що позивач дійсно керував автомобілем на якому в темну пору доби не підсвічувався номерний знак, а також не пред`явив для перевірки на вимогу поліцейських посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, та чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що має ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126 та ч.1 ст. 121-3 КУпАП.

Апелянтом будь-яких доводів на спростування таких висновків суду не зазначено.

Апелянт не заперечуючи, що номерний знак не підсвічувався, вказує, що несправність лампи під номерним знаком виникла в дорозі та ОСОБА_1 про це не було відомо, однак з матеріалів справи не вбачається, що позивач під час зупинки поліцією за несправну підсвітку номерного знака, пояснив інспектору, що він не був обізнаний про несправність, про намір усунути таку несправність на місці чи будь-яких пояснень з цього приводу не надано та постанова таких записів (відміток) не містить.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач в ході розгляду справи у здійсненні своїх процесуальних прав не обмежувався, йому роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП (зокрема що при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи), та строк оскарження постанови за ст. 289 КУпАП, про що міститься відмітка в оскаржуваній постанові а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

При цьому апелянтом жодних доводів в частині відмови від надання на вимогу поліцейських документів не зазначено.

Натомість позивач відмовився від підпису та отримання оскаржуваної постанови.

За таких обставин суд вважає, що під час розгляду справи судом досліджено достатньо доказів, які у своїй сукупності та взаємозв`язку доводять, що позивач вчинив адміністративне правопорушення та був притягнутий до адміністративної відповідальності на законних підставах.

Щодо посилання, що постанова винесена під час дії повітряної тривоги, то судом першої інстанції правомірно зазначено, що на недопустимість проведення будь-яких процесуальних дій з боку поліцейського під час оголошення повітряної тривоги, оскільки такі дії можуть наражати особу на потенційну загрозу життю та здоров`ю, та суперечать вимогам Кодексу цивільного захисту України, однак правомірно звернув з увагу, що постанова винесена та складена 06.09.2025 року о 00:49:05 год, а повітряна тривога за різними джерелами оповіщення - оголошена о 00:48- 00:49 06.09.2025 року, тобто фактично поліцейським закінчено розгляд даної справи саме на початку її оголошення, а апелянтом такі висновки не спростовано.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. В той же час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121-3 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.308, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Березівського районного суду Одеської області від 11 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України

Повний текст постанови складено та підписано 09 грудня 2025 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова