Справа № 520/29476/25
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10 грудня 2025 року Справа № 520/29476/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Садова М.І., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Халєєва Тараса, яка полягає у невчиненні дій щодо закінчення виконавчого провадження № 61999378, зняття арешту та виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників;

- зобов`язати відповідача: закінчити виконавче провадження № 61999378; зняти арешт, накладений постановою від 19.05.2020; виключити відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

Ухвалою судді від 11.11.2025 адміністративний позов позивача залишено без руху. Надано позивачу термін десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду: заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази на підтвердження поважності пропуску строку звернення з адміністративним позовом.

17.11.2025 позивача подано до суду заяву про поновлення процесуального строку. Заява вмотивована тим, що 17.03.2025 позивач отримала відмову державного виконавця щодо закінчення провадження № 61999378, зняття арешту та виключення з реєстру боржників, що свідчило про порушення прав позивача. З березня по липень 2025 року позивач неодноразово зверталась до судів загальної юрисдикції (справи №639/2817/25, № 642/3563/25), але скарги позивача поверталися без розгляду з формальних причин, при цьому суди посилалися на норми ЦПК і не вказували на неналежність юрисдикції. Лише ухвалою від 19.08.2025 у справі № 639/6000/25 позивачу роз`яснено, що такі скарги мають розглядатися в адміністративному суді. 06.11.2025 позивач подала адміністративний позов до Харківського окружного адміністративного суду (справа № 520/29476/25). Таким чином, упродовж березнялистопада 2025 року позивач послідовно захищала свої права, діючи добросовісно та у спосіб, який підтверджувався самими судами.

Покликання сторони позивача на розумний строк, не змінює момент з якого позивач міг дізнатися про порушення свого права, а саме 19.08.2025. У зв`язку із наведеним суд прийшов до переконання про те, що причини, які названі позивачем в заяві про поновлення строку звернення до суду, необхідно визнати неповажними через не наведення та неподання належних та допустимих даних.

Ухвалою судді від 24.11.2025 адміністративний позов позивача залишено без руху. Надано позивачу термін десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду: заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази на підтвердження поважності пропуску строку звернення з адміністративним позовом саме 19.08.2025.

04.12.2025 позивач подав заяву про усунення недоліків, в якій просить поновити строк звернення до адміністративного суду, посилаючись на поважні причини пропуску, зокрема: масовані обстріли м. Харкова у липнісерпні 2025 року, що змусило позивача евакуюватися з дитиною 10 серпня 2025 року до м. Яремче; подальший виїзд за кордон 29 вересня 2025 року; повернення до України 13 жовтня 2025 року та до м. Харкова наприкінці жовтня 2025 року. Позивач стверджує, що у цей період подання позову було фізично неможливим через відсутність доступу до документів, засобів зв`язку та сервісів. До заяви додано докази: фото квитків на поїзд від 10 серпня 2025 року та відмітки у закордонних паспортах. Просить поновити строк звернення у справі та визнати позов поданим вчасно.

Вважаю, що цей адміністративний позов необхідно повернути позивачу, виходячи з наступних мотивів.

19.05.2020 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відкрито виконавче провадження № 61999378 на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.12.2019 у справі № 639/6835/19 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 10 200 грн.

16.08.2021 державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пункту 5 частини 1 статті 37 Закону України Про виконавче провадження у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернене стягнення.

Так, за приписами статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб

Позовну заяву може бути подано до суду, зокрема у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

У цій справі позивач отримала відповідь державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження 17.03.2025, з цього моменту розпочався перебіг десятиденного строку для звернення до адміністративного суду. Однак позивач спочатку зверталася до судів загальної юрисдикції, і лише ухвалою Новобаварського районного суду м. Харкова від 19.08.2025 їй було роз`яснено про необхідність звернення до адміністративного суду.

Навіть якщо вважати, що перебіг строку звернення до адміністративного суду розпочався з моменту отримання позивачем ухвали від 19.08.2025 (коли їй стало відомо про належну юрисдикцію), то строк звернення закінчився 29.08.2025. На цей момент позивач вже евакуювалася з м. Харкова 10.08.2025 до м. Яремче (Івано-Франківська область, Україна), де перебувала до 29.09.2025. Перебування у іншому регіоні України не є обставиною, що унеможливлює подання позовної заяви, оскільки позивач мала можливість скористатися системою "Електронний суд" або надіслати документи поштою. Доказів повної відсутності доступу до засобів зв`язку чи сервісів у цей період не надано. Таким чином, позивач пропустила десятиденний строк з 19.08.2025 до 29.08.2025 без поважних причин.

Далі, 29.09.2025 позивач виїхала за кордон, повернулася до України 13.10.2025, а до м. Харкова наприкінці жовтня 2025 року. Навіть якщо гіпотетично вважати, що перебіг строку поновлюється з моменту повернення до України (13.10.2025), то строк звернення закінчився б 23.10.2025. Однак позивач звернулася з позовною заявою до суду лише 06.11.2025, тобто з пропуском ще десятиденного строку без обґрунтування поважних причин такого пропуску після повернення.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики. Не реалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

Суд враховує, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президентом України Указом № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який згодом було продовжено.

Велика Палата Верховного Суду у п. 47 постанови у справі №990/115/22 зазначила, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Посилання позивача на судову практику Верховного Суду (постанови від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22, від 19.05.2022 у справі № 240/10995/20, від 14.02.2023 у справі № 240/141/21, постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/12/19) щодо недопустимості надмірного формалізму під час воєнного стану є слушними, однак у цій справі пропуск строку не є наслідком виключно воєнного стану чи непереборних обставин. Позивач мала реальну можливість звернутися до суду вчасно після отримання роз`яснення про юрисдикцію, а також після повернення до України. Надані докази (квитки, відмітки в паспортах) підтверджують евакуацію, але не доводять повну неможливість подання позову у встановлені строки.

Насамперед слід відмітити, що заяву може бути подано до суду, зокрема у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Отже на спірні правовідносини поширюється дія ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

У зв`язку із наведеним суд прийшов до переконання про те, що причини, які названі позивачем в заяві про поновлення строку звернення до суду, необхідно визнати неповажними через не наведення та неподання належних та допустимих даних.

З огляду на викладене суд прийшов до переконання про те, що доказів на підтвердження того, що існували будь-які обставини, які створили об`єктивні перешкоди та заважали позивачу вчасно звернутися до суду за захистом прав, позивачем не надано.

У рішенні Європейського суду з прав людини Чуйкіна проти України ((CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) 13 січня 2011 року ОСТАТОЧНЕ) вказано, що стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), пп. 28-36, Series A № 18).

Доступ до правосуддя включає не лише можливість подати заяву до суду. На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема, задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.

Наведене у сукупності дозволяє суду дійти висновку, що можливість звернення до суду з даним позовом за спірний період, залежала виключно від волевиявлення самого позивача.

Інших поважних та об`єктивних причин для поновлення строку звернення до суду позивачем не зазначено, доказів на їх підтвердження не надано, тому суд дійшов висновку про неповажність наведених позивачем підстав для поновлення строку звернення до суду, внаслідок чого у задоволенні заяви про поновлення такого строку слід відмовити.

Отже, позивачем недоліки не усунено, так як причини пропуску строку звернення до суду за вищевказаний період, вказані в заяві позивача, суд визнає не поважними.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу

За наведених обставин, позовну заяву необхідно повернути позивачу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 122, 123, 165, 169, 186, 293-295 КАС України,

п о с т а н о в и в:

У заяві позивача про поновлення строку звернення до суду із адміністративним позовом відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала складена та підписана суддею 10.12.2025.

Суддя М. І. Садова