Справа № 380/17637/25
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 р. № 380/17637/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням ухвали від 05.11.2025, просить суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 94 (дев`яносто чотири) дні при звільненні;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному розмірі грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 94 (дев`яносто чотири) дні при звільненні;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 154 (сто п`ятдесят чотири) дні при звільненні;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному розмірі грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 154 (сто п`ятдесят чотири) дні при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог позивач про протиправність дій військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати йому в повному розмірі грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки - 94 дні та за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій - 154 дні при звільненні. Позивач уважає свої права порушеними, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 02.09.2025 передано матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії на розгляд Харківського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2025 справа передана в провадження судді.

Ухвалою судді від 07.10.2025 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів. Витребувано у Військової частини НОМЕР_1 : відомості щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій; дані щодо кількості днів невикористаної ОСОБА_1 щорічної основної відпустки та додаткової відпустки, наданої як учаснику бойових дій. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 подати до суду витребувані документи протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії даної ухвали.

Копія ухвали про відкриття провадження доставлена позивачу та відповідачу до їх електронних кабінетів через систему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку до електронного кабінету ЄСІТС.

Ухвалою від 05.11.2025 позовну заяву залишено без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні та зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні.

Відповідач подав до суду пояснення, згідно яких зазначив, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 із 30.11.2024 по 05.06.2025. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.06.2025 № 159 позивачу було визначено до виплати: грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки в 2022 році за 45 днів, в 2023 році за 15 днів, в 2024 році за 30 днів, в 2025 році за 04 днів; виплатити грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій за 154 днів.

Також, відповідач подав до суду витребувані судом документи.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом установлено таке.

Позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 30.11.2024 по 05.06.2025, що підтверджується матеріалами справи та визначається сторонами.

Позивач з 05.06.2025 виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення Військової частини НОМЕР_1 , що вбачається з витягу з наказу № 159 від 05.06.2025. (а.с. 12)

Згідно наявного в матеріалах справи посвідчення серії НОМЕР_2 від 08.07.2015 позивач є учасником бойових дій. (а.с. 7)

Згідно витягу з наказу № 159 від 05.06.2025 було установлено виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки в 2022 році за 45 днів, у 2023 році за 15 днів, у 2024 році за 30 днів, у 2025 році за 04 дні, що в загальному становить 94 дні невикористаної відпустки, а також виплатити грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій за 154 дні.

Позивач звертався до відповідача з приводу виплати належної йому компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки.

Листом від 20.07.2025 № 894 відповідач повідомив позивачу, що на дату звільнення проведено нарахування грошового забезпечення у безспірному розмірі, а саме: грошове забезпечення з 01.06.2025 по 05.06.2025 - 2 458,10 грн; грошова допомога на оздоровлення за 2025 рік - 23 265,90 грн; грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки в 2022 році за 40 днів, в 2023 році за 10 днів, в 2024 році за 25 днів та в 2025 році за 04 днів, а всього 79 днів; грошова компенсація за невикористану додаткову відпустку за 2022-2025 роки в розмірі 14 календарних днів на рік як учаснику бойових дій, а всього 56 днів. Разом нараховано грошове забезпечення та компенсації за невикористані дні основної щорічної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій у сумі 131 840,10 грн, зараховано на картковий рахунок 15.07.2025 - 129 862,50 грн. (а.с. 13-14)

Позивач вважає протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати йому в повному розмірі грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 94 дні та за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 154 дні при звільненні, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, а також надання гарантій військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі за текстом також - Закон № 2011-ХІІ) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 1-2 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (ст. 2 Закону № 2011-ХІІ).

За правилами ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Право на відпочинок, зокрема на щорічну оплачувану відпустку, є фундаментальною соціальною гарантією, закріпленою для військовослужбовців Законом № 2011-XII.

Пункт 14 статті 10-1 Закону № 2011-XII встановлює, що У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, та додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України "Про відпустки".

Згідно зі статтею 16-2 Закону України "Про відпустки" учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Крім того, відповідно до п. 3 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що затверджений наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197) у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Отже, у випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, в тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, що передбачена ст. 16-2 Закону України «Про відпустки». Виплата грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється на підставі наказу.

Грошова компенсація за невикористані дні відпустки проводиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства на день виключення зі списків особового складу.

Судом встановлено, що згідно витягу з наказу № 159 від 05.06.2025 було визначено виплатити позивачу при звільненні грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки, а саме: в 2022 році за 45 днів, у 2023 році за 15 днів, у 2024 році за 30 днів, у 2025 році за 04 дні, що в загальному становить 94 дні невикористаної відпустки, а також виплатити грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, за 154 дні.

Згідно листа Військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2025 № 894 вбачається, що на дату звільнення позивачу проведено нарахування грошового забезпечення та виплачено на картковий рахунок, зокрема, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки в 2022 році за 40 днів, в 2023 році за 10 днів, в 2024 році за 25 днів та в 2025 році за 04 днів, а всього 79 днів, та грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку за 2022-2025 роки в розмірі 14 календарних днів на рік як учаснику бойових дій, а всього 56 днів.

Зазначені відомості підтверджуються копією грошового атестата позивача, наявного в матеріалах справи.

Позивачем зазначених обставин щодо виплати йому при звільненні грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, а саме: в 2022 році за 40 днів, в 2023 році за 10 днів, в 2024 році за 25 днів та в 2025 році за 04 днів, а всього за 79 днів, та грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку за 2022-2025 роки в розмірі 14 календарних днів на рік як учаснику бойових дій, а всього за 56 днів, не спростовано.

Разом з тим, суд звертає увагу на відомості, наявні у витязі з наказу від 05.06.2025 №159 про виключення позивача щодо права позивача на отримання при звільненні грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за наступну кількість днів: у 2022 році за 45 днів, у 2023 році за 15 днів, у 2024 році за 30 днів, у 2025 році за 04 дні, що в загальному становить 94 дні невикористаної відпустки, а також грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій за 154 дні.

Згідно поданих до суду додаткових пояснень відповідач підтвердив зазначені у витязі з наказу від 05.06.2025 №159 відомості про кількість днів невикористаної позивачем щорічної основної відпустки та невикористаної додаткової відпустки, наданої як учаснику бойових дій.

Зазначене свідчить про виплату відповідачем при звільненні позивачу компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій не в повному обсязі та не у відповідності до кількості днів такої відпустки, визначеної у витязі з наказу від 05.06.2025 №159 про виключення позивача зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

Відповідних пояснень щодо виплати позивачу компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій в меншому розмірі (за меншу кількість днів), аніж зазначено у витязі з наказу від 05.06.2025 №159 про виключення позивача зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 відповідачем до суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Наявні в матеріалах справи документи на момент розгляду справи не містять відомостей про виплату позивачу компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки в повному обсязі, а саме в 2022 році за 45 днів, у 2023 році за 15 днів, у 2024 році за 30 днів, у 2025 році за 04 дні, що в загальному становить 94 дні невикористаної відпустки, а також грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій за 154 дні.

Отже, судом встановлено, що відповідачем не донараховано та не виплачено при звільненні позивачу грошову компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, а саме: за 2022 рік - за 5 днів (45 днів - 40 днів), за 2023 рік - за 5 днів (15 днів - 10 днів), за 2024 рік - за 5 днів (30 днів - 25 днів), а в загальному розмірі за 15 (п`ятнадцять) днів (94 дні - 79 днів), та грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 98 (дев`яносто вісім) днів (154 дні - 56 днів).

Отже, суд уважає, що, з метою ефективного захисту прав позивача, слід частково задовольнити позов шляхом визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 при звільненні грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, а саме: за 2022 рік - за 5 днів, за 2023 рік - за 5 днів, за 2024 рік - за 5 днів, а в загальному розмірі за 15 (п`ятнадцять) днів, та грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 98 (дев`яносто вісім) днів та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки, а саме: за 2022 рік - за 5 днів, за 2023 рік - за 5 днів, за 2024 рік - за 5 днів, а в загальному розмірі за 15 (п`ятнадцять) днів, та грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 98 (дев`яносто вісім) днів.

При цьому, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог позивача в іншій частині, зважаючи на наявність у матеріалах справи доказів часткової виплати відповідачем позивачу компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 при звільненні грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, а саме: за 2022 рік - за 5 днів, за 2023 рік - за 5 днів, за 2024 рік - за 5 днів, а в загальному розмірі за 15 (п`ятнадцять) днів, та грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 98 (дев`яносто вісім) днів.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки, а саме: за 2022 рік - за 5 днів, за 2023 рік - за 5 днів, за 2024 рік - за 5 днів, а в загальному розмірі за 15 (п`ятнадцять) днів, та грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 98 (дев`яносто вісім) днів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН