Справа № 520/5210/25
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 р. Справа № 520/5210/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: П`янової Я.В. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 (головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І.) у справі №520/5210/25

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Харківської міської ради третя особа Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харків

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 24.02.2025 р. №84 в частині відмови виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 , згідно клопотання Харківського квартирно - експлуатаціного управління від 02.07.2024 р. за вих. №583/3278;

- зобов`язати Виконавчий комітет Харківської міської ради виключити з числа службових квартиру АДРЕСА_1 , згідно клопотання Харківського квартирно-експлуатаційного управління від 02.07.2024 р. за вих. №583/3278, для забезпечення сім`ї ОСОБА_1 постійним житлом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 24.02.2025 р. №84 в частині відмови у виключенні з числа службових квартири АДРЕСА_1 , за зверненням Харківського квартирно-експлуатаційного управління від 02.07.2024 р. за вих. №583/3278.

Зобов`язано Виконавчий комітет Харківської міської ради повторно розглянути звернення Харківського квартирно-експлуатаційного управління від 02.07.2024 р. за вих. № 583/3278, з врахуванням висновків суду у даній справі.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Харківської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Виконавчий комітет Харківської міської ради, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права; не відповідність висновків суду обставинам справи, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати таке рішення в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що відповідачем не оспорюється право позивача на виключення житла, яке він займає, з числа службового, проте таке право може бути реалізоване лише за умови дотримання, зокрема, п. п.7, 10 розділу VII Інструкції №38, при направленні Харківським квартирно-експлуатаційним управлінням відповідного клопотання, а також витягу зі Списків надання постійного житла у Збройних Силах України, затвердженого заступником Міністра оборони України.

Не відповідають обставинам справи висновки суду першої інстанції про те, що відповідачем не досліджено у повному обсязі доданих до звернення Харківського квартирно-експлуатаційного управління від 02.07.2024 р. за вих.№583/3278 документів, та щодо неврахування всіх обставин, що мають значення для прийняття оскаржуваного рішення.

При ухваленні оскаржуваного рішення відповідач діяв виключно на підставі та з врахуванням вимог законодавства.

Окрім того, зазначає, що судом першої інстанції стягнуто судовий збір з Харківської міської ради, яка не сучасником цієї справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: Русанова В.Б. - головуючий суддя, судді: Бегунц А.О., Калиновський В.А.

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 на підставі заяви про відставку, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: Русанова В.Б. - головуючий суддя, судді: Бегунц А.О., П`янова Я.В.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, заперечуючи проти доводів та вимог скарги, вважаючи їх необґрунтованими, просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ч.1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач є ветераном війни - учасником бойових дій, разом з сім`єю проживає та зареєстрований в службовій квартирі АДРЕСА_1 житловою площею 55,9 м. кв.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2024 у справі №520/1075/24 (залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2024 року) визнано протиправною бездіяльність Харківського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України щодо не підготовки та не направлення до Виконавчого комітету Харківської міської ради клопотання про виключення квартири з числа службових.

Зобов`язано Квартирно-експлуатаційне управління м. Харкова підготувати та направити до Виконавчого комітету Харківської міської ради клопотання про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_2 .

Харківське квартирно-експлуатаційного управління, на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2024 та на підставі ст. 125 Житлового кодексу України, направило звернення №583/3278 від 02.07.2024 до Харківської міської ради, в якому просило виключити з числа службової Міністерства оборони України житлову площу за адресою: АДРЕСА_3 (3-х кімн., житлова площа 55,9 м2), яку займає ОСОБА_1 .

За наслідками розгляду звернення, Виконавчим комітетом Харківської міської ради прийнято рішення від 24.02.2025 №84, яким відмовлено у виключенні з числа службових квартири АДРЕСА_1 , за зверненням Харківського квартирно-експлуатаційного управління від 02.07.2024 р. за вих.№583/3278, у зв`язку з відсутністю затвердженого заступником Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків) списку.

Позивач, вважаючи протиправним та таким, що підлягає скасуванню вищевказане рішення відповідача, звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не досліджено у повному обсязі доданих до звернення документів, що свідчить про не урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття оскаржуваного рішення, а тому скасував оспорюване рішення та зобов`язав відповідача повторно розглянути звернення Харківського квартирно-експлуатаційного управління від 02.07.2024 р. за вих.№583/3278, з врахуванням висновків суду у даній справі.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз цієї норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом. Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, які потребують додаткових гарантій держави, зокрема, гарантії соціального захисту. До них, насамперед, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах СБУ, податковій, міліції, прокуратурі, тощо (рішення КСУ від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 р. № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій, гарантій).

У відповідності до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Згідно зі ст.1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі по тексту - Закон №2011-XII), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана з захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ст.2 Закону №2011-XII ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законами України.

У відповідності до ч.1 ст.12 Закону №2011-XII, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом, іншими законами, в порядку, визначеному КМ України. Військовослужбовцям, які мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.

Приписами ст.118 Житлового кодексу України (далі по тексту - ЖК України) визначено, що службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Відповідно до ст.125 ЖК України осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років, не може бути виселено із службового житла без надання іншого жилого приміщення.

Наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі по тексту - Інструкція №380).

Відповідно до пп.3-7 розділу VII Інструкції №380 для прийняття рішення про надання жилих приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) протягом одного місяця з дня затвердження командиром військової частини протоколу з питань, вказаних у пункті 7 розділу ІІІ цієї Інструкції, розглядає документи облікових справ військовослужбовців.

Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання.

Затверджений у встановленому законодавством порядку протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) є підставою для підготовки наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, який видається протягом трьох робочих днів з дня затвердження протоколу.

Протягом трьох робочих днів з дня видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання облікова справа військовослужбовця разом з витягом із затвердженого у встановленому законодавством порядку протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) та зазначеного наказу направляються військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району.

На підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району протягом п`яти робочих днів з дня їх надходження готує список надання жилої площі для постійного проживання (додаток 23) (далі - список надання постійного житла), який затверджується командиром військової частини.

Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) невідкладно в межах строку, визначеного абзацом першим цього пункту, направляються до ЦУІІЗ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.

Для розгляду Списку надання постійного житла Комісією з контролю на її засідання можуть запрошуватися голови житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій).

За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про:

погодження надання постійного житла;

відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови.

Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом.

У разі прийняття Комісією з контролю рішення щодо відмови в погодженні надання постійного житла воно підлягає новому розподілу у встановленому цією Інструкцією порядку протягом одного місяця та є підставою для скасування наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

Рішення Комісії з контролю є обов`язковим для виконання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, ТЦК та СП та військовими частинами.

ЦУІІЗ на підставі рішення Комісії з контролю протягом п`яти робочих днів з дня проведення засідання Комісії з контролю готує список надання постійного житла у Збройних Силах України та надає його до ГУКВ.

ГУКВ протягом одного дня подає список надання постійного житла заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків), який затверджує цей список протягом десяти робочих днів з дня його надходження.

Затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.

До виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району надає облікову справу військовослужбовця разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

Згідно з п.10 розділу VII Інструкції №380 військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.

Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.

Відповідно до п.11 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081 житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень.

Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.

Відповідно до п.6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 №37 (далі по тексту - Положення №37) жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Приписами ст.30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (далі по тексту - Закон України №280/97-ВР) визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження: зокрема, облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності або яке отримано в оренду, користування (у тому числі комунальними підприємствами, установами, організаціями); б) делеговані повноваження: зокрема, облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням; видача ордерів на заселення жилої площі в будинках державних та комунальних організацій;

Відповідно до ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Судом встановлено, що позивач є ветераном війни - учасником бойових дій, разом з сім`єю проживає та зареєстрований в службовій квартирі АДРЕСА_1 житловою площею 55,9 м. кв.

02.07.2024 Харківське квартирно-експлуатаційного управління, направило звернення до Харківської міської ради з проханням виключити з числа службової Міністерства оборони України житлову площу за адресою: АДРЕСА_3 (3-х кімн., житлова площа 55,9 м2), яку займає позивач (т.1, а.с.23). До вказаного звернення додано копію постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2024 з електронного реєстру та облікову (квартирну) справу позивача.

За наслідками розгляду вищевказаного звернення (клопотання), відповідачем прийнято оспорюване рішення, яким відмовлено у виключенні з числа службових вказаної квартири.

Підставою такої відмови слугувало відсутність затвердженого заступником Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків) списку (т.1, а.с.24).

Колегія суддів зазначає, що відмова виконавчого органу місцевого самоврядування в задоволенні клопотання квартирно-експлуатаційного органу про виключення квартир (житлового приміщення) з числа службових для забезпечення ним для постійного проживання військовослужбовця та членів його сімей може відбуватися лише у визначених законодавством випадках.

Аналізуючи наведені вище приписи Закону України №280/97-ВР, ЖК України, Положення №37, Інструкції №380, якими відповідач мотивував оспорюване рішення, колегія суддів зазначає, що останні не містять такої підстави для відмови у виключенні з числа службових квартири (житлове приміщення), як відсутність разом з поданим квартирно-експлуатаційним органом клопотанням затвердженого заступником Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків) списку.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 31 березня 2015 року № 1-рп/2015 вказав, що складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005)

Практика Верховного Суду вказує на те, що рішення суб`єкта владних повноважень, що прийняте без належних правових підстав, всупереч встановленій процедурі або без дотримання вимог Конституції та законів, визнається протиправним, оскільки це суперечить принципу верховенства права, що вимагає юридичної визначеності та правової передбачуваності.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо визнання протиправності та скасування рішення відповідача, як прийняте не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Доводи апелянта щодо не надання Харківським квартирно - експлуатаційним управлінням відповідачу повного пакету документів, передбаченого Інструкцією №380, колегія суддів вважає такими, що не спростовують наведених вище висновків суду.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено (доказано) правомірність оспорюваного рішення, що є предметом оскарження у даній справі.

Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 24.02.2025 р. №84 в частині відмови у виключенні з числа службових квартири АДРЕСА_1 , за зверненням Харківського квартирно- експлуатаційного управління від 02.07.2024 р. за вих. №583/3278 та зобов`язання відповідача повторно розглянути звернення Харківського квартирно - експлуатаційного управління від 02.07.2024 р. за вих. № 583/3278, з врахуванням висновків суду у даній справі.

Доводи апелянта щодо стягнення судом першої інстанції судового збору з Харківської міської ради, яка не сучасником цієї справи, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в розумінні приписів Бюджетного кодексу України Харківська міська рада є розпорядником коштів місцевого бюджету, яка, у свою чергу, є засновником Виконавчого комітету Харківської міської ради, який є відповідачем у даній справі, а відтак саме за рахунок бюджетних асигнувань Харківської міської ради мають бути відшкодовані позивачу сплачений судовий збір у даній справі.

З урахуванням наведеного вище, посилання скаржника на приписи п.4 ч.3 ст.317 КАС України, в якості обов`язкової підстави для скасування рішення суду, є необґрунтованими.

Інші доводи у справі не впливають на вирішення даної справи та на правильність висновків суду.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення в частині задоволення позову без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Харківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 у справі №520/5210/25 в частині задоволення позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Я.В. П`янова А.О. Бегунц