Справа № 420/26411/25
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні за період з 21.02.2025 року по 07.05.2025 року; зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, за період з 21.02.2025 року по 07.05.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , військовослужбовець ОСОБА_1 приймав безпосередню участь в бойових діях, де під час безпосередній участі у бойових діях 22.02.2025 року отримав поранення. У зв`язку з цим ОСОБА_1 перебував тривалий період на лікуванні, але до його грошового забезпечення не було включено всі необхідні виплати в тому числі додаткову винагороду у розмірі до 100 000 грн. пропорційно кожному дню лікування. ОСОБА_1 перебував на лікуванні в зв`язку із захистом Батьківщини в період з 21.02.2025 року по 07.05.2025 року. Відтак, у зв`язку з отриманням поранення у зв`язку із Захистом Батьківщини, Позивач набув право на отримання додаткової винагороди, у розмірі до 100 000 грн, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 р., за періоди стаціонарного лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я. Але, ОСОБА_1 не здійснювали виплату додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 25.02.022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу , поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Ухвалою судді від 08.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін згідно з ст. 262 КАС України.

27.08.2025 до суду від в/ч НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що протягом спірного періоду з 21.02.2025 по 07.05.2025 законодавством вимагалось для включення до наказів командира про виплату до додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень у разі поранення першочергово наступні фактори: - перебування на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням пов`язаним із захистом Батьківщини; - перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії. У довідках ВЛК від 26.02.2025 № 316, ВЛК від 07.04.2025 № 3928 відсутні будь-які приписи стосовно того, що поранення ОСОБА_1 було пов`язане із захистом Батьківщини. А тому, відповідно до вищезазначеного, ОСОБА_1 не належить до виплати додаткова винагорода у підвищеному розмірі до 100 000 грн. за період перебування у відпустці для лікування після поранення відповідно до довідки ВЛК від 26.02.2025 № 316.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Солдат ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , військовослужбовець ОСОБА_1 приймав безпосередню участь в бойових діях, де під час безпосередній участі у бойових діях 22.02.2025 року отримав поранення.

Відповідно до Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №594 від 22.02.2025, солдат ОСОБА_1 21.02.2025 отримав травмування при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконання обов`язків військової служби із захисту Батьківщини.

В довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) військової частини НОМЕР_1 №594 від 22.02.2025 р., зазначено: 21.02.2025 року одержав травмування, Вибухова травма. Забій правої ступні.

За обставин: 21.02.2025 під час виконання бойового завдання АДРЕСА_1 броньована машина медичного пункту на маршруті руху здійснила наїзд на невстановлений вибуховий пристрій.

Травмування отримано при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини. Військовослужбовець перебував у засобах індивідуального захисту.

Травмування не являється наслідком вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

Підстава: Наказ про отримання поранення / бойового травмування, спричиненого діями противника №501 від 21.02.205 року.

Відповідно до первинної медичної картки Форма 100 військовослужбовець ОСОБА_1 , 22.02.2025 р., отримав поранення в зв`язку з чим йому було надано первину медичну допомогу та встановлено діагноз.

Відповідно до Виписки із медичної картки хворого №2147, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні з 22.02.2025 по 26.02.2025 в КНП Міська лікарня №9 Запорізької міської ради з діагнозом: Закритий перелом правої п`яткової кістки із задовільним стоянням. ВТ (21.02.25) АБТ без перформації б/п. Тінітус. Згідно наказу МОЗ України № 370 від 04.07.07. травма тяжкого ступеню.

Відповідно до Довідки військово-лікарської комісії №316 від 26.02.2025 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав травму тяжкого ступеню. На підставі статті 81 графи 2 розладу хвороб: - потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів.

Відповідно до направлення військової частини НОМЕР_1 від 28.03.2025 № 809, солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , направити на стаціонарне лікування.

Відповідно до консультаційного висновку Полікліники військової частини НОМЕР_3 від 29.03.2025, скерувати на ВЛК ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою надання відпустки у зв`язку з травмою на 30 днів.

Відповідно до Довідки військово-лікарської комісії №2025-0407-1458-2232-7 від 07.04.2025 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав травму тяжкого ступеню на підставі статті 81 графи 2 розладу хвороб: - потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів.

23.05.2025 адвокатом Кодь Василем Олександровичем в інтересах ОСОБА_1 направлено адвокатський запит до військової частини НОМЕР_1 з вимогою, зокрема: 1) Надати обґрунтовану відповідь щодо підстави і причини не нарахування грошового забезпечення та не виплати, щомісячної доплати у вигляді додаткової винагороди, передбаченою Постановою КМУ №168 від 28.02.2022р., військовослужбовцю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час його безпосередньої участі у бойових діях за за січень, лютий 2025р. 1.1) Надати інформацію щодо підстави і причини ненарахування та невиплати грошового забезпечення та щомісячної доплати у вигляді додаткової винагороди, передбаченою Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 р., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за весь період лікування з 21.02.2025 року по 07.05.2025 року. 1.3) У разі якщо такі не нарахування та не виплати відбулися через службове розслідування або накладене стягнення судом за порушення (вживання алкоголю або інше) військового порядку та несення військової служби військовослужбовцем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надати копії таких документів, які стали підставою для позбавлення такого виду грошового забезпечення. 2. Надати довідку про грошове забезпечення (додаткові виплати, компенсації) здійсненні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, за весь період несення служби. 3. Надати довідку командира військової частини про безпосередню участь військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в бойових діях. Якщо довідки немає, то надати документи, які підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.

Відповідно до трекінгу (шляху відправлення листа) з офіційного сайту Укрпошти за номером накладної № 100, військова частина НОМЕР_1 , 29.05.2025 р. отримала адвокатський запит, проте відповіді не надала.

Зважаючи на протиправну бездіяльність відповідача щодо ненарахування позивачу 100 000 грн додаткової винагороди за періоди перебування на лікуванні та у відпустці для лікування після поранення, починаючи з 21.02.2025 року по 07.05.2025 року включно, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За приписами частини четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 (далі - Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 8 Постанови №704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Отже, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, підлягають включенню особи, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, в тому числі:

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;

- перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Тобто, виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, тоді як виплата такої додаткової винагороди особам, які перебувають у відпустці, здійснюється за умови, якщо така відпустка надана для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Військовослужбовець, який дістав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, за весь час стаціонарного лікування отримує винагороду 100000 грн.

При цьому, таку винагороду зберігають за час відпустки після лікування, якщо поранення було важким, а ступінь важкості поранення визначають ВЛК. Під час лікування після поранення (без прив`язки до тяжкого), але обов`язково пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці отримують і грошове забезпечення, і додаткову винагороду 100000 грн, а під час відпустки за станом здоров`я (під час реабілітації) додаткову винагороду 100000 грн отримують лише ті військовослужбовці, в кого поранення визнано тяжким за висновком ВЛК.

Також у період дії воєнного стану додаткова винагорода до 100000 грн на місяць виплачується за час перебування вказаних військовослужбовців на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), за формою, наведеною у додатку 5 Положення №402, яка видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, що обов`язково містить:

військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини;

інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста;

обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва);

підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).

Отже, додаткова винагорода у розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. Підставою для її виплати є відповідна довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва). Умовою її виплати є отримання військовослужбовцем порання, пов`язаного із захистом Батьківщини, під час виконання бойових завдань і цей факт має бути підтверджено наказом командира про отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), який містить об`єктивні дані та висновки службового розслідування, які це підтверджують (постанова КАС ВП від 05.06.2025 року у справі №520/16421/23)

Згідно із пунктом 1 глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі Положення №402), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно із підпунктом «а» пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення № 402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Нарахування та здійснення виплат додаткової винагороди здійснюється лише на підставі медичних документів, які надаються безпосередньо військовослужбовцями.

Заперечуючи проти адміністративного позову, представник в/ч НОМЕР_1 зазначає, що у довідках ВЛК від 26.02.2025 №316 та ВЛК від 07.04.2025 №3928 відсутні будь-які приписи, стосовно того, що поранення ОСОБА_1 було пов`язане із захистом Батьківщини.

Водночас, за змістом цих довідок травма тяжкого ступеню «ТАК, пов`язана з проходженням військової служби».

З огляду на матеріали справи, факт травмування позивача безпосередньо під час виконання бойового завдання та участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони підтверджується довідкою про обставини травми № 594 від 22.02.2025, у якій прямо зазначено, що травмування отримано при безпосередній участі у бойових діях, пов`язаних з відсіччю збройної агресії та виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини. Довідка видана на підставі наказу командира про отримання поранення / бойового травмування, спричиненого діями противника № 501 від 21.02.2025.

Довідки ВЛК, на які посилається відповідач, визначають насамперед ступінь тяжкості поранення та необхідність надання відпустки для лікування, а не правовий статус поранення щодо його причинного зв`язку із бойовими діями. Вказані документи містять формулювання «травма тяжкого ступеню, так, пов`язана з проходженням військової служби», що лише підтверджує факт отримання поранення під час виконання службових обов`язків у районі бойових дій.

Суд зазначає, що формулювання «пов`язана з проходженням військової служби» не суперечить і не виключає формулювання «пов`язана із захистом Батьківщини». Навпаки, отримання травми під час виконання бойового завдання в районі активних бойових дій свідчить про очевидний та беззаперечний причинний зв`язок травмування із захистом Батьківщини. Обставини поранення, зафіксовані командуванням військової частини у довідці №594, є безпосереднім підтвердженням цього факту.

Відсутність у довідках ВЛК буквального формулювання «пов`язане із захистом Батьківщини» не може нівелювати право позивача на додаткову винагороду, оскільки: - причинний зв`язок поранення із захистом Батьківщини підтверджений довідкою про обставини травми №594 та наказом командира; - медичні документи ВЛК підтверджують факт поранення та його тяжкість, що є достатнім для надання відпустки для лікування, але не є документами, які визначають правову кваліфікацію поранення у контексті Постанови №168; - вимоги Постанови КМУ №168 виконані у повному обсязі, а обставини отримання поранення дають позивачу безумовне право на виплату додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн за увесь період стаціонарного лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення.

Таким чином, суд доходить висновку, що посилання відповідача на відсутність у довідках ВЛК формулювання «пов`язане із захистом Батьківщини» є безпідставними, не ґрунтуються на положеннях Постанови КМУ №168 та не можуть бути підставою для невиплати позивачу додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд також враховує встановлений ст.3 Конституції України, ст. 6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд акцентує увагу на приписах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ; ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні за період з 21.02.2025 року по 07.05.2025 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, за період з 21.02.2025 року по 07.05.2025 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк