Справа № 300/5903/25
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" грудня 2025 р. справа № 300/5903/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення певних дій,
Кузів Володимир Миколайович (далі представник позивача), який діє в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) 20.08.2025 звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області (далі відповідач, ГУ НПУ в Івано-Франківській області), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по грудень 2015 року, з січня 2016 року по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року, з січня 2023 року по грудень 2023 року, з січня 2024 року по липень 2024 року, з січня 2025 року по травень 2025 року, та нарахування не повному обсязі індексації грошового забезпечення з серпня 2024 року по грудень 2024 року;
- зобов?язати Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по грудень 2015 року, з січня 2016 року по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року, з січня 2023 року по грудень 2023 року, з січня 2024 року по липень 2024 року, з січня 2025 року по травень 2025 року та перерахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення з серпня 2024 року по грудень 2024 року в повному обсязі.
Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 30.05.2025 за №247о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) з 31.05.2025. За доводами позивача, ГУ НП в Івано-Франківській області всупереч вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за №1078 протиправно не виплачено індексацію за період служби з листопада 2015 року по грудень 2015 року, з січня 2016 року по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року, з січня 2023 по грудень 2023 року, з січня 2024 року по липень 2024 року, за січень 2025 року та не в повному розмірі виплачено індексацію за період з серпня по грудень 2024 року.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.27,28). Пунктом 5 цієї ухвали витребувано у відповідача належним чином оформлену довідку-розрахунок про розмір нарахованої та виплаченої позивачу індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по грудень 2015 року, з січня 2016 року по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року, з січня 2023 року по грудень 2023 року, з січня 2024 року по липень 2024 року, з серпня 2024 року по грудень 2024 року, з січня 2025 року по травень 2025 року.
Головне управління Національної поліції України в Івано-Франківській області скористалося правом на подання відзиву на позовну заяву, який сформовано в системі «Електронний суд» 02.09.2025 (а.с.33-36). Так, Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області у поданому відзиві заперечило проти мотивів та доводів ОСОБА_1 , викладених у позовній заяві, вказало на їх безпідставність та необґрунтованість, з огляду на таке.
Щодо визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по грудень 2015 року, з січня 2016 по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року вказує на те, що самі лише посилання на загальні періоди часу без їх деталізації та без відповідного документального підтвердження є недостатніми. Таким чином, по суті, те, що позивач зазначає у позові про наявність певних періодів заборгованості, однак без належного посилання на докази, які б підтверджували такі обставини, свідчить про їх вісутність. Щодо подальших періодів, а саме січень 2023 по грудень 2023 року, Управління зазначило, що дію Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 за №1282-XII (далі Закон №1282-XII, Закон України "Про індексацію грошових доходів населення") зупинено на 2023 рік згідно із пунктом 3 прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік" №2710-IX від 03.11.2022. Отже, починаючи з 01.01.2023 до кінця 2023 року в ГУНП в Івано-Франківській області був відсутній обов`язок нараховувати індексацію заробітної плати працівникам, незалежно від того, коли у працівника виникне чи виникло право на індексацію. Відповідно до статті 39 Закону України від 09.11.2023 за №3460-IX "Про Державний бюджет України на 2024 рік" обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2024 року. Разом з тим, пунктом 5 Порядку №1078 визначено механізм нарахування індексації у разі підвищення грошового доходу, згідно з яким, значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків, у місяці, в якому відбувається підвищення тарифних ставок (посадових окладів). Оскільки, підвищення посадових окладів у січні 2024 року не відбулося, то обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з січня 2024 року. Окрім того, індексація за період з січня 2024 року по грудень 2024 року, не проводилась до серпня 2024 року, оскільки ІСЦ не перевищив поріг 103%. Індексація грошового забезпечення у 2025 році проводиться з урахуванням вимог статті 34 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік" Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" і Порядку №1078. Працівник має право на індексацію лише коли величина індексу споживчих цін (ІСЦ) перевищує поріг індексації - 103%. Відповідно величина приросту ІСЦ більше трьох відсотків. Для нарахування індексації зарплати 2025 року ІСЦ обчислюємо наростаючим підсумком, починаючи з січня 2025 року. При цьому у статті 34 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік" визначено, що ІСЦ з січня 2025 року дорівнює 1 або 100%. Тобто, поріг у 103% у 2025 році також не перевищено, за доводами Управління індексувати заробітну плату ОСОБА_1 не було підстав.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов, відзив на позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив такі обставини.
Підполковника поліції ОСОБА_1 , начальника відділу режиму та технічного захисту інформації, наказом від 30.05.2025 за №247 о/с (по особовому складу) згідно з частиною 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" за пунктом 7 (за власним бажанням) звільнено зі служби в поліції з 31.05.2025 (а.с.9).
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду, з метою захисту своїх порушених прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом, що визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України є Закон України "Про Національну поліцію України" від 02.07.2015 за №580-VIII (далі - Закон України "Про Національну поліцію України", Закон №580-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону №580-VIII Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (частина 1 статті 3 Закону №580-VIII).
За змістом частини 1 статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Поліцейські проходять службу в поліції: на посадах у центральному органі управління поліції, територіальних органах, закладах, установах поліції; під час перебування в розпорядженні згідно з положеннями статті 67 цього Закону; під час навчання на денній формі навчання за державним замовленням у закладі вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських; під час прикомандирування до Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування згідно з положеннями статті 20 Закону України "Про статус народного депутата України", статті 29 Закону України "Про статус депутата Верховної Ради Автономної Республіки Крим" та статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад"; під час відрядження до державних органів, установ та організацій згідно з положеннями статті 71 цього Закону.
Згідно з пунктом 4 частини 10 статті 62 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Пунктом 3 Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року за №260 (далі Порядок №260), визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); премії; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною 5 статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 за №1282-XII (далі Закон №1282-XII, Закон України "Про індексацію грошових доходів населення").
За змістом абзацу 2 статті 1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів та послуг, а поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.
Згідно з абзацом 4 частини 1 статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Приписи частини 6 статті 2 Закону №1282-XII визначають, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
За правилами частини 1 статті 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (з 1 січня 2016 року - 103 відсотка).
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 6 Закону №1282-XII).
В даному випадку такими правилами є Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за № 1078 (далі - Порядок №1078).
Пунктом 2 Порядку №1078, з урахуванням змін внесених постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року №782, визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Суд зазначає, що Порядок №1078 у редакції до змін внесених постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року №782 (24.10.2017), не передбачав можливості індексації грошового забезпечення поліцейських.
За змістом пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.
Пунктом 11 Порядку №1078 встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Відтак, індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (до 1 січня 2016 року - 101 відсоток).
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - з місяця введення в дію (опублікування) Закону України від 06 лютого 2003 року за №491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації зазначений в абзаці другому цього пункту (абзац 5 пункту 11 Порядку №1078).
Відповідно до пункту 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Конституційний Суд України в рішенні від 15 жовтня 2013 року у справі №9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначив, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.
Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи із служби в поліції жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.
При цьому, обмежене фінансування державного органу чи установи, де особа проходила службу, жодним чином не впливає на право особи отримати індексацію грошового забезпечення.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
За доводами ОСОБА_1 , в період з листопада 2015 року по грудень 2015 року, з січня 2016 року по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року, з січня 2023 по грудень 2023 року, з січня 2024 року по липень 2024 року, з січня 2025 року по травень 2025 року, а в період з серпня 2024 по грудень 2024 року така нараховувалась та виплачувалась не в повному обсязі.
Як слідує зі змісту архівних відомостей та розрахункових листів за період:
- з листопада по грудень 2015 року не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення (а.с.11);
- з січня по грудень 2016 року не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення (а.с.12);
- з січня по жовтень 2017 року не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, в листопаді нараховано та виплачено в розмірі 373,85 грн., в грудні 2017 року нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення в розмірі 458,12 грн. (а.с.13);
- з січня по грудень 2023 року не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення (а.с.19);
- з січня по липень 2024 року не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, а з серпня по листопад 2024 року нараховано та виплачено 130,20 грн. індексації грошового забезпечення помісячно, за грудень 2024 року нараховано та виплачено 254,35 грн. індексації грошового забезпечення (а.с.20);
- за січень 2025 року не нараховувалась і не виплачувалась індексація грошового забезпечення (а.с.21).
Суд відхиляє доводи відповідача про відсутність підстав для нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за періоди з листопада по грудень 2015 року, з січня по грудень 2016 року, з січня по жовтень 2017 року, з підстав необґрунтованості та надуманості.
Суд зазначає, що відповідно до частини 5 статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону. Закон №580-VIII має вищу юридичну силу ніж Порядок №1078 (в якому, у редакції чинній до 18.10.2017, не передбачалося індексації грошового забезпечення поліцейських).
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.01.2021 у справі №160/35/20, від 16.07.2020 у справі №2140/1763/18.
Таким чином, є протиправною бездіяльність ГУ НП в Івано-Франківській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з листопада по грудень 2015 року, з січня по грудень 2016 року, з січня по жовтень 2017 року.
Що стосується доводів позивача про протиправну бездіяльність Управління в розрізі не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з січня по грудень 2023 року, то суд вказує таке.
Пунктом 3 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" зупинено на 2023 рік дію, зокрема, Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".
Вказане положення Закону, як станом на момент виникнення спірних правовідносин, так станом на момент вирішення цього спору, є чинним та неконституційним не визнавалося.
Водночас, оскільки дію Закону України №1282-XII було зупинено на 2023 рік, то підзаконний нормативно-правовий акт Порядок №1078, який прийнятий на виконання вимог частини 2 статті 6 Закону України №1282-XII, також не діяв протягом 2023 року.
За таких підстав, за період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року у відповідача відсутній обов`язок у нарахуванні та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення, та, як наслідок у перерахунку одноразових видів грошового забезпечення за 2023 рік, з урахуванням індексації, а позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Досліджуючи питання індексації грошового забезпечення позивача за 2024 рік, слід зазначити, що статтею 39 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2024 року.
При цьому, за змістом статті 4 Закону України №1281-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Індекс росту споживчих цін у січні 2024 року становив 100,4%, у лютому 2024 року 100,3%, у березні 2024 року 100,5%, у квітні 2024 року 100,2%, у травні 2024 року 100,6%, у червні 2024 року 102, 2%, у липні 2024 року 100,00%, у серпні 2024 року 100,6%.
Як слідує зі змісту архівних відомостей з січня по липень 2024 року не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, а з серпня по листопад 2024 року нараховано та виплачено 130,20 грн, індексації грошового забезпечення помісячно, за грудень 2024 року нараховано та виплачено 254,35 грн. індексації грошового забезпечення (а.с.20).
Слід зазначити, що ГУ НП в Івано-Франківській області, з огляду на вказані вище висновки суду, правомірно не нараховано та не виплачено ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з січня по липень 2024 року.
Також є безпідставними доводи позивача про заниження суми індексації грошового забезпечення за період з серпня по листопад 2024 року, з огляду на таке.
За змістом абзаців 1, 4, 5 пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Таким чином, індексація у сумі 130,20 гривень (за період з серпня по листопад 2024 року помісячно) та за грудень 2024 року в розмірі 254,35 гривень розрахована згідно з Порядком №1078, із застосуванням прожиткового мінімуму 3028 гривень (установленого законом про Державний бюджет України на 2024 рік) та відповідного індексу споживчих цін, визначеного Держстатом.
Водночас, вказуючи на не правильний розрахунок відповідачем індексації грошового забезпечення позивача, ОСОБА_1 не наводить будь-яких аргументів чи математичних (калькуляційних) розрахунків, з яких суд міг би зрозуміти логіку обрахунку заявника та перевірити її на предмет правильності.
Статтею 34 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" установлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з січня 2025 року, який приймається за 1 або 100 відсотків. Сума індексації, яка склалася у грудні 2024 року, у січні 2025 року не нараховується.
Таким чином, у січні 2025 року індекс росту споживчих цін не міг перетнути поріг у розмірі 103 відсотка, що свідчить про відсутність підстав для нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення та безпідставності позовних вимог у цій частині.
Зі змісту частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд, за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, зважаючи на встановлення у справі часткового не виконання відповідачем власних повноважень в належному і повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволення позовних вимог.
Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", а доказів понесення ним будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, судові витрати розподілу не підлягають.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по грудень 2015 року, з січня 2016 року по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року.
Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по грудень 2015 року, з січня 2016 року по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

відповідач - Головне управління Національної поліції України в Івано-Франківській області, адреса: вул. Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 40108798.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.