Справа № 320/44255/23
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Ганечко О.М.,

Кузьменка В.В.,

При секретарі: Долинської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Асвіо банк» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Асвіо банк» до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство «Асвіо банк» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати постанову №213-ДУ про накладення санкцій за правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринках від 10 жовтня 2023 року, винесену уповноваженими особами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку - членом Комісії - Шаповал Ю.І., членом Комісії - Шляхов Я.М., членом Комісії - Ільін А.В.;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження №292-ДУ про усунення порушень законодавства на ринках капіталу та організованих товарних ринках від 10 жовтня 2023 року, винесеного уповноваженими особами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку - членом Комісії - Шаповал Ю.І., членом Комісії - Шляхов Я.М., членом Комісії - Ільін А.В.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що винесені уповноваженими особами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку постанову і розпорядження такими, що не відповідають вимогам законодавства і фактичним обставинам та порушують права та інтереси позивача.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги - задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскільки запити на отримання інформації були підписані не особисто ОСОБА_1 , а підписані представником Слостіним А.Г., якому не надано згідно вимог законодавства письмового дозволу ОСОБА_1 на отримання зазначеної інформації, відтак позивачем правомірно було направлено відповідь (лист вих. №1678 від 09.06.2023 року) представнику ОСОБА_2., вказавши останньому на відсутність у представника письмового дозволу та зазначивши той факт, що довіреність не є письмовим дозволом на отримання запитуваної інформації.

При цьому, скаржник звертає увагу на те, що правомірність відмови АТ «Асвіо Банк» у виконанні запитів представника ОСОБА_2., який діяв на підставі довіреності від 18.05.2023 року, зареєстрованої в реєстрі за №281, яка не містила вказівки на уповноваження особи на підписання запиту (дозволу) у відповідності до вимог законодавства щодо розкриття таємниці, було встановлено судовим рішенням по справі №750/10695/23.

Оскільки положення Закону України «Про депозитарну систему України», Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» та Закону України «Про банки і банківську діяльність» містять абсолютно ідентичні вимоги як щодо порядку отримання в депозитарній установі професійної таємниці так і в банківській установі - банківської таємниці, а саме виключно на запит безпосередньо фізичної особи (власника інформації) або представника за умови письмового дозволу власника інформації, тому оскаржувані рішення є неправомірними та такими, що підлягають скасуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено про те, що депозитарна установа АТ «Асвіо Банк» вчинила порушення пункту 1 глави 1 розділу II Ліцензійних умов №114 в частині невиконання вимог частини шостої статті 25 Закону України «Про депозитарну систему України», а саме: ненадання депозитарною установою наявної у неї інформації, яка повинна зберігатися у неї відповідно до вимог законодавства, у порядку та строки, встановлені відповідно до частини четвертої цієї статті на відповідний запит уповноваженої особи депонента, а тому постанова про накладення санкції за правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринках від 10.10.2023 №213-ДУ та розпорядження про усунення порушень законодавства на ринках капіталу та організованих товарних ринках від 10.10.2023 №292-ДУ є обґрунтованими та такими, що прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 06.09.2023 порушено справу про правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринків у відношенні АТ «Асвіо Банк», викликано керівника для підписання акта про порушення на ринках капіталу та організованих товарних ринків у відношенні і надання письмових пояснень.

У свою чергу, AT «Асвіо Банк» подано письмові пояснення від 19.09.2023 (вх. №15026 від 19.09.2023).

При цьому, відповідачем складено акт про правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринків від 19.09.2023 №235-ДУ, відповідно до якого зафіксовано, що Слостіним А.Г., на підставі довіреності від 18.05.2023 №281, який діяв в інтересах ОСОБА_2 , подано запити до AT «Асвіо Банк», зокрема, щодо отримання інформації (документів), які відповідно до статті 134 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» є професійною таємницею на ринках капіталу та організованих товарних ринках.

Втім, листом від 09.06.2023 за вих. №1678, AT «Асвіо Банк», відмовлено Слостіну А.Г. у наданні запитуваної інформації, посилаючись на статей 61, 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», статей 134, 136 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», а саме у зв`язку із відсутністю письмового дозволу власника рахунку, зазначаючи, що подана довіреність не є письмовим дозволом власника інформації для отримання відповідної інформації, а є документом, що підтверджує виключно представництво Слостіна А.Г. інтересів ОСОБА_2 .

За результатами розгляду справи про правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринків Комісією встановлено порушення АТ «Асвіо Банк» пункту 1 глави 1 розділу II Ліцензійних умов №114 в частині невиконання вимог частини шостої статті 25 Закону України «Про депозитарну систему України», а саме: ненадання депозитарною установою наявної у неї інформації, яка повинна зберігатися у неї відповідно до вимог законодавства, у порядку та строки, встановлені відповідно до частини четвертої цієї статті на відповідний запит уповноваженої особи депонента та прийнято постанову від 10.10.2023 № 213-ДУ, якою застосовано у відношенні АТ «Асвіо Банк» санкцію у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 гривень.

Крім того, відповідачем прийнято розпорядження №292-ДУ від 10.10.2023, відповідно до якого АТ «Асвіо Банк» необхідно у термін до 03 листопада 2023 року усунути вищезазначене порушення законодавства шляхом надання інформації на запити уповноваженої особи депонента Слостіна А.Г., який діяв в інтересах ОСОБА_1 , які були подані згідно довіреності від 18.05.2023 №281, та у термін до 03 листопада 2023 року письмово проінформувати з наданням підтверджуючих документів уповноважених осіб Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та Департамент фінансового моніторингу та проведення інспекції виконання цього розпорядження.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки депозитарна установа АТ «Асвіо Банк» вчинила порушення пункту 1 глави 1 розділу II Ліцензійних умов №114 в частині невиконання вимог частини шостої статті 25 Закону України «Про депозитарну систему України», а саме: ненадання депозитарною установою наявної у неї інформації, яка повинна зберігатися у неї відповідно до вимог законодавства, у порядку та строки, встановлені відповідно до частини четвертої цієї статті на відповідний запит уповноваженої особи депонента, а тому постанова про накладення санкції за правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринках від 10.10.2023 №213-ДУ та розпорядження про усунення порушень законодавства на ринках капіталу та організованих товарних ринках від 10.10.2023 №292-ДУ є обґрунтованими та такими, що прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні визначено Законом України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» від 30.10.1996 № 448/96-ВР (далі - Закон № 448/96-ВР).

Так, згідно з частини першої статті 5 вказаного Закону № 448/96-ВР державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку. Інші державні органи здійснюють контроль за діяльністю учасників ринку цінних паперів у межах своїх повноважень, визначених чинним законодавством.

Основними завданнями Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, серед іншого, є захист прав інвесторів шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень (пункт 4 частини першої статті 7 Закону № 448/96-ВР).

Відповідно до пункту 37-1 частини другої статті 7 Закону № 448/96-ВР, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку встановлює наявність ознак маніпулювання на фондовому ринку.

Аналогічні правові норми закріплені у пункті 29 частини 3 Положення про Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку, затвердженим Указом Президента України від 23.11.2011 №1063/2011.

Згідно із пунктом 11 частини першої статті 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку застосовує до юридичних осіб фінансові санкції за умисні дії, що мають ознаки маніпулювання на фондовому ринку, визначені цим Законом у розмірі від десяти до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або в розмірі до ста п`ятдесяти відсотків прибутку (надходжень), одержаних в результаті цих дій.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що Комісія є контролюючим органом, на який покладено завдання здійснювати регулювання ринку цінних паперів та забезпечувати захист прав інвесторів і держави, для виконання якого законодавством регламентовано повноваження Комісії здійснювати контроль за діяльністю учасників фондового ринку та застосовувати до них санкції в разі виявлення порушень Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні».

Порядок та строки розгляду Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку справ про порушення громадянами, посадовими особами та юридичними особами вимог законодавства про захист прав споживачів фінансових послуг, про ринки капіталу та організовані товарні ринки, у тому числі про систему накопичувального пенсійного забезпечення та порядку оприлюднення фінансової звітності разом з аудиторським звітом було врегульовано Правилами розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринках капіталу та застосування санкцій або інших заходів впливу, затвердженихрішенням НКЦПФР від 28.07.2020 №405 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.10.2020 за №966/35249 (далі Правила №405), чинними на час винесення відповідачем оскаржуваної постанови.

Метою цих Правил №405 є забезпечення дотримання учасниками ринків капіталу та організованих товарних ринків, суб`єктами системи накопичувального пенсійного забезпечення вимог законодавства про ринки капіталу та організовані товарні ринки, захисту прав інвесторів у фінансові інструменти (у тому числі споживачів фінансових послуг), учасників ринків капіталу та організованих товарних ринків (п. 2 розділу І Правил).

Згідно п. 3 розділу І Правил №405 розгляд справ про порушення вимог законодавства про ринки капіталу та організовані товарні ринки (далі - правопорушення, порушення законодавства), вчинені на території України, здійснюється згідно з цими Правилами.

Завданням провадження у справах про правопорушення є своєчасне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законодавством, забезпечення виконання винесеного рішення, а також виявлення причин та умов, що сприяють учиненню правопорушень, і запобігання правопорушенням (п. 4 розділу І Правил №405).

У відповідності до п.п. 7, 9, 10 розділу І Правил №405 розгляд справ про правопорушення здійснюється виключно уповноваженими особами у межах наданих повноважень. Адміністративне стягнення на громадянина чи посадову особу може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення. Справи про правопорушення розглядаються уповноваженими особами, на підвідомчій території яких було виявлено порушення або перебуває особа, щодо якої порушено справу про правопорушення. Справи про адміністративні правопорушення розглядаються відповідно до законодавства.

Згідно п. 1 розділу IV Правил №405 Уповноважена особа при виявленні правопорушення виносить постанову про порушення справи про правопорушення. Справа про правопорушення порушується з дати винесення постанови про порушення справи про правопорушення. Якщо після винесення постанови про порушення справи про правопорушення, але до моменту складання акта про правопорушення виявлено підстави, передбачені пунктом 2 розділу III цих Правил, то уповноважена особа виносить постанову про закриття провадження у справі. Якщо під час провадження у справі про правопорушення, яке було зупинено до підписання акта про правопорушення, були встановлені підстави, передбачені пунктом 2 розділу III цих Правил, то уповноважена особа виносить постанову про закриття провадження у справі одночасно з постановою про відновлення провадження у справі про правопорушення, які надсилаються особі, щодо якої їх винесено. У випадку виявлення правопорушення під час проведення перевірки справа про правопорушення порушується не пізніше десяти робочих днів після підписання акта перевірки.

Як визначено п.п. 2-4 розділу IV Правил №405 уповноваженою особою про вчинення правопорушення складається акт про правопорушення. Про дату, час та місце складання акта про правопорушення особа, щодо якої порушено справу про правопорушення, повідомляється не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати складання акта. Акт про правопорушення складається та підписується не пізніше двадцяти робочих днів з дати винесення постанови про порушення справи про правопорушення. Якщо вчинено декілька правопорушень, то справи про правопорушення порушуються, а акти про правопорушення складаються уповноваженою особою окремо по кожному учаснику ринків капіталу та організованих товарних ринків, суб`єкту системи накопичувального пенсійного забезпечення. Акти про правопорушення у межах наданих повноважень мають право складати: Голова НКЦПФР, члени НКЦПФР, уповноважені НКЦПФР посадові особи.

Акт про правопорушення після його складання протягом п`яти робочих днів разом з поясненнями та іншими документами справи направляється уповноваженій особі, яка правомочна розглядати справу про правопорушення, для підготовки справи до розгляду. За умови присутності керівника або представника юридичної особи та за його письмовим клопотанням уповноважена особа, якій надані повноваження розглядати справу про правопорушення, може розглянути справу про правопорушення відразу після складання акта про правопорушення (п.п. 9, 10 розділу IV Правил №405).

Пунктами 1, 2 розділу VII Правил №405 визначено, що розглянувши справу про правопорушення, уповноважена особа приймає рішення у справі. Рішення уповноваженої особи у справі оформлюється у вигляді постанови.

Постанова у справі про правопорушення повинна містити вказівку про порядок та строк її оскарження. Постанова про накладення санкції, якою застосовано захід впливу у вигляді штрафу, додатково повинна містити інформацію про дату набрання чинності та порядок примусового виконання.

У справі про правопорушення уповноважена особа приймає одне з таких рішень: 1) про застосування санкції або іншого заходу впливу за правопорушення; 2) про закриття справи. Уповноважена особа приймає рішення про застосування санкції або іншого заходу впливу після отримання документів, що підтверджують факт правопорушення протягом строку визначеного чинним законодавством (п.п. 3, 4 розділу VII Правил №405).

У відповідності до абз. 2 п. 6 розділу VII Правил №405 постанова про накладення санкції, якою застосовано захід впливу у вигляді штрафу, набирає чинності з робочого дня, наступного за днем її прийняття.

За правилами п.п. 1-5 розділу VIII Правил №405 розпорядження про усунення порушень законодавства виноситься уповноваженою особою за наслідками розгляду справи про правопорушення одночасно з прийнятим рішенням у разі, якщо на момент розгляду справи порушення може бути усунуто. Розпорядження про усунення порушень законодавства може бути винесено без порушення справи про правопорушення. Розпорядження про усунення порушень законодавства можуть виносити Голова НКЦПФР, члени НКЦПФР, уповноважені НКЦПФР посадові особи.

Контроль за виконанням розпорядження про усунення порушень законодавства здійснює структурний підрозділ НКЦПФР, про що зазначається у цьому розпорядженні. У разі невиконання або несвоєчасного виконання розпорядження про усунення порушень законодавства уповноважена особа застосовує відповідну санкцію або інший захід впливу та у разі необхідності виносить нове розпорядження (п.п. 7, 8 розділу VIII Правил №405).

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що чинним законодавством визначено чіткий порядок розгляду Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку справ про порушення юридичними особами вимог законодавства про захист прав споживачів фінансових послуг, про ринки капіталу та організовані товарні ринки.

Як свідчать матеріали справи, до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку 04.07.2023 надійшла скарга громадянина Слостіна Андрія Геннадійовича , який діє на підставі ордера на надання правничої допомоги громадянину ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 (свідоцтво про право надання адвокатської діяльності № 1822 від 08.08.2017), в якій він повідомив, що ОСОБА_1 заснував Закрите акціонерне товариство «Інвестиційна група «Регіон-Капітал» (в подальшому, змінено на Приватне акціонерне товариство, згодом - Товариство з обмеженою відповідальністю), . Акції ПАТ «Інвестиційна група «Регіон-Капітал» у розмірі 100%, належні ОСОБА_1 були відчужені за договором купівлі-продажу цінних паперів №БВ-13/15-1 від 16.03.2015, укладеним начебто між ОСОБА_1 та Новаліс Груп Лімітед. 16.03.2015 ОСОБА_1 начебто уклав з ПAT «Асвіо Банк» (Повірений) договір доручення №БД-13/15 про продаж цінних паперів, належних ОСОБА_1 , а саме акцій ПАТ «Інвестиційна група «Регіон-Капітал».

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань єдиним учасником ТОВ «Інвестиційна група «Регіон-Капітал» є Новаліс Груп Лімітед.

Однак, за твердженням ОСОБА_1 йому не було сплачено грошову суму за цінні папери.

Як наслідок, Слостін А.Г. , діючи на підставі довіреності від 18.05.2023 №281 в інтересах ОСОБА_1 звернувся із трьома запитами до AT «Асвіо Банк» про надання інформації.

Відповідно до запиту від 23.05.2023 (вх. №649 від 30.05.2023) представник ОСОБА_1 просив надати:

1) інформацію по всі відкриті банківські рахунки в AT «Асвіо Банк», що належать ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 );

2) інформацію по всі закриті банківські рахунки в AT «Асвіо Банк», що належать ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 );

3) інформацію про залишок коштів по всіх рахунках, що належать ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 );

4) інформацію про залишок коштів на рахунку 2620-, що належать ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 );

5) виписку про рух коштів по рахунку 2620-, що належать ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

У відповідності до запиту від 23.05.2023 (вх. №650 від 30.05.2023) представник ОСОБА_1 просив надати:

1) документи про продаж у 2011 році ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) належних йому на праві власності акцій Приватного акціонерного товариства «Інвестиційна група «Регіон-Капітал» () Кангала Трейдінг Лімітед, СYP;

2) копію договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-73/11-1 з додатками та доповненнями, що є невід 'ємними частинами договору;

3) копію договору-доручення про продаж цінних паперів за договором купівлі-продажу цінних паперів №БВ- 73/11-1;

4) копію акту прийому-передачі цінних паперів до договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-73/11-1.

Згідно запиту від 23.05.2023 (вх. №651 від 30.05.2023) представник ОСОБА_2. просив надати:

1) виписку про операції з цінними паперами по рахунку в цінних паперах № НОМЕР_3 депонента ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) в депозитарній установі Акціонерному товаристві «Асвіо Банк» () за період з 01.10.2011 по 16.03.2018;

2) витяг з реєстру власників іменних цінних паперів депонента - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), емітент - Приватне акціонерне товариство «Інвестиційна група «Регіон-Капітал» () в депозитарній установі Акціонерному товаристві «Асвіо Банк» () за період з 01.10.2011 по 31.12.2011;

3) витяг з реєстру власників іменних цінних паперів депонента - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), емітент - Приватне акціонерне товариство «Інвестиційна група «Регіон-Капітал» () в депозитарній установі Акціонерному товаристві «Асвіо Банк» () за період з 19.03.2015 по 19.03.2015.

4) інформацію по всі рахунки в цінних паперах, що належать та належали ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Разом з тим, листом № 1678 від 09.06.2023 AT «Асвіо Банк» відмовлено у наданні інформації, посилаючись на те, що відповідно до частини першої ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. У відповідності до ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, на письмовий запит або з письмового дозволу власника такої інформації. Враховуючи, що подана Слостіним А.Г. довіреність від 18.05.2023 №281 не є письмовим дозволом власника інформації для отримання відповідної інформації, а є документом, що підтверджує виключно представництво Слостіним А.Г. інтересів ОСОБА_1 , тому підстави для надання інформації - відсутні.

У свою чергу, Закон України «Про депозитарну систему України» від 06 липня 2012 року № 5178-VI (далі - Закон № 5178-VI) визначає правові засади функціонування депозитарної системи України, встановлює порядок реєстрації та підтвердження прав на емісійні цінні папери та прав за ними у системі депозитарного обліку цінних паперів, а також порядок проведення розрахунків за правочинами щодо емісійних цінних паперів.

За змістом частини першої статті 4 Закону № 5178-VI система депозитарного обліку цінних паперів - сукупність інформації, записів про емісійні цінні папери (вид із зазначенням типу, номінальна вартість і кількість, обмеження обігу тощо) на рахунках у цінних паперах власників таких рахунків, про емітентів, власників цінних паперів, що мають права за цінними паперами та права на цінні папери, обмежень прав на цінні папери, уповноважених ними осіб, управителів, заставодержателів, інших осіб, наділених відповідними правами щодо цінних паперів, яка містить дані, що дають змогу ідентифікувати емісійні цінні папери і зазначених осіб, реєстр кодів цінних паперів (міжнародних ідентифікаційних номерів цінних паперів), а також інша передбачена законодавством інформація.

Частиною першою статті 14 Закону № 5178-VI визначено, що депозитарною установою є юридична особа, що утворюється та функціонує у формі акціонерного товариства або товариства з обмеженою відповідальністю і яка в установленому порядку отримала ліцензію на провадження депозитарної діяльності депозитарної установи.

У свою чергу, рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №114 від 10.02.2022 затверджено Ліцензійні умови провадження професійної діяльності на ринках капіталу - депозитарної діяльності, у відповідності до пункту 1 глави 1 розділу II яких ліцензіат при провадженні депозитарної діяльності зобов`язаний дотримуватись вимог законодавства України та внутрішніх документів ліцензіата.

За приписами статті 25 Закону № 5178-VI інформація, що міститься у системі депозитарного обліку, надається депозитарними установами в порядку, встановленому статтею 136 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки».

Зокрема, згідно з пункту 1 частини першої статті 136 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» інформація, що становить професійну таємницю, надається особами, зазначеними у пунктах 1-3 частини першої статті 134 цього Закону, за відповідним рішенням суду або на письмовий запит, отриманий від: 1) відповідної юридичної чи фізичної особи, якої стосується інформація, що становить професійну таємницю, або з письмового дозволу такої особи.

Відповідно, AT «Асвіо Банк» у даних правовідносинах виступає як депозитарна установа та професійний учасник фондового ринку, внаслідок чого застосуванню підлягають саме норми Закону України «Про депозитарну систему України» та Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні».

Як вбачається з матеріалів справи, Слостіним А.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , при зверненні до AT «Асвіо Банк» із письмовими запитами про надання інформації, було надано копію довіреності від 18.05.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 уповноважив цією довіреністю Слостіна Андрія Геннадійовича, окрім іншого, представляти його інтереси в будь-яких банківських та фінансових установах України з правом, зокрема: запитувати/отримувати документи про виконання мною депозитарних операцій по рахунках у цінних паперах; отримувати довідки про операції з цінними паперами на рахунках, інші довідки, розпорядження; запитувати/отримувати інші документи щодо рахунків у цінних паперах Довірителя.

Згідно з частиною шостою статі 25 Закону № 5178-VI у разі отримання депозитарною установою від особи, яка відповідно до статті 136 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» має право на отримання доступу до професійної таємниці, оформленого відповідно до вимог закону запиту щодо надання інформації про власників цінних паперів та/або належних їм цінних паперів, та/або операцій з цінними паперами, права на які обліковуються на рахунку номінального утримувача, депозитарна установа зобов`язана надати наявну у неї інформацію або інформацію, яка повинна зберігатися у неї відповідно до вимог законодавства, у порядку та строки, встановлені відповідно до частини четвертої цієї статті.

У свою чергу, апелянт на підтвердження правомірності відмови у задоволенні запитів ОСОБА_1 звертає увагу на судові рішення, винесені в межах справи №750/10695/23 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, заінтересована особа Акціонерне товариство «Асвіо Банк».

Згідно зі статтею 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

У статті 61 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банки та Національний банк України зобов`язані забезпечувати збереження банківської таємниці шляхом: обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю; організації спеціального діловодства з документами, що містять банківську таємницю; застосування технічних засобів для запобігання несанкціонованому доступу до електронних та інших носіїв інформації; застосування застережень щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її розголошення у договорах і угодах між банком і клієнтом.

У відповідності до Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 № 267 (у редакції на час виникнення правовідносин), банк розкриває інформацію, що становить банківську таємницю, зокрема: на письмовий запит власника, або з його письмового дозволу в обсязі, визначеному в такому письмовому запиті або дозволі; на письмовий запит бенефіціара інформація щодо рахунку умовного зберігання (ескроу) та операцій за ним розкривається банками; іншим банкам та НБУ в обсягах, потрібних у разі надання кредитів, банківських гарантій, а також під час здійснення валютного нагляду, у разі запровадження НБУ заходів захисту відповідно до Закону про валюту і валютні операції; за рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду; за запитом уповноважених державних органів та осіб, визначених у частині першій ст. 62 Закону про банки, інформацію щодо банківських рахунків клієнтів в та операцій, проведених на користь чи за дорученням клієнта, серед яких операції без відкриття рахунків, а саме: відомості на конкретно визначену дату або за конкретний проміжок часу та стосовно конкретної юридичної або фізичної особи, фізичної особи -підприємця.

Письмовий запит та/або дозвіл клієнта до банку про розкриття інформації, що становить банківську таємницю і власником якої є такий клієнт, як і раніше складається за довільною формою, але не лише в паперовому, а може й в електронному вигляді.

Уповноважена особа під час надання запиту (дозволу), обов`язково додає документ (належним чином засвідчена копія документа), який підтверджує повноваження цієї особи на підписання запиту (дозволу).

Запит та/або дозвіл клієнта може бути включений до договору про надання банківських послуг, що укладається між клієнтом і банком. У договорі також можуть бути визначені підстави та межі розкриття банком інформації, що становить банківську таємницю клієнта.

Згідно з положеннями статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи, або за рішенням суду.

Банк має право надавати інформацію, яка містить банківську таємницю, приватним особам та організаціям для забезпечення виконання ними своїх функцій або надання послуг банку відповідно до укладених між такими особами (організаціями) та банком договорів, у тому числі, про відступлення права вимоги до клієнта, за умови, що передбачені договорами функції та/або послуги стосуються діяльності банку, яку він здійснює відповідно до статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

У відповідності до вимог частини першої статті 237 Цивільною кодексу України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Частиною третьою статті 244 ЦК України визначено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Так, рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 08 серпня 2023 року у справі №750/10695/23, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 29.09.2023, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, заінтересована особа Акціонерне товариство «Асвіо Банк» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви, суди у справі №750/10695/23 виходити з того, що у даному випадку представник за довіреністю ОСОБА_1 - Слостін А.Г. не належить до кола суб`єктів, які мають право вимагати від банку розкриття інформації, що становить банківську таємницю, та не є особою, щодо якої така інформація на письмовий запит або з письмового дозволу може надаватися, за відсутності вказівки уповноваженої особи на підписання запиту (дозволу) у відповідності до вимог чинного законодавства щодо розкриття банківської таємниці.

Крім того, судами встановлено, що довіреність від 18.05.2023, зареєстрована в реєстрі за № 281, яка дана заявником, не містить вказівки на уповноваженої особи на підписання запиту (дозволу) у відповідності до вищевказаних вимог законодавства щодо розкриття банківської таємниці, тому довіреність не є письмовим дозволом/запитом власника інформації для отримання відповідної інформації (банківської таємниці).

Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Главою 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених Постановою Правління Національного банку України 14.07.2006 № 267, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 3 серпня 2006 року за № 935/12809 (далі - Правила № 267), встановлено, що банк розкриває інформацію, що становить банківську таємницю, на письмовий запит власника або з його письмового дозволу в обсязі, визначеному в такому письмовому запиті або дозволі.

Письмовий запит (дозвіл) фізичної особи - клієнта банку, письмовий запит фізичної особи-бенефіціара та/або обтяжувача підписується:

1) у паперовому вигляді цією особою. Її власноручний підпис засвідчується підписом керівника банку чи уповноваженою ним особою або нотаріально;

2) в електронному вигляді в порядку, передбаченому нормативно-правовими актами Національного банку з питань застосування цифрового власноручного підпису, електронного підпису в банківській системі України.

Уповноважена особа під час надання запиту (дозволу), обов`язково додає документ (належним чином засвідчена копія документа), який підтверджує повноваження цієї особи на підписання запиту (дозволу).

Запит та/або дозвіл клієнта може бути включений до договору про надання банківських послуг, що укладається між клієнтом і банком. У договорі також можуть бути визначені підстави та межі розкриття банком інформації, що становить банківську таємницю клієнта.

У даному випадку, колегія суддів враховує, що надання банком інформації щодо клієнта, що містить банківську таємницю, його представнику можливе в разі дотримання вимог Правил № 267.

З урахуванням встановлених преюдиційних фактів у межах справи №750/10695/23 стосовно того, що довіреність від 18.05.2023 №281, подана Слостіним А.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 не є письмовим дозволом у розумінні норм діючого законодавства, тому депозитарною установою правомірно відмовлено у наданні інформації, яка повинна зберігатися у неї відповідно до вимог законодавства, на відповідний запит уповноваженої особи депонента.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання про неправомірність оскаржуваних рішень та наявність підстав для їх скасування.

У силу вимог частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Асвіо банк» - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Акціонерного товариства «Асвіо банк» до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №213-ДУ про накладення санкції за правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринках від 10 жовтня 2023 року.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження №292-ДУ про усунення порушень законодавства на ринках капіталу та організованих товарних ринках від 10 жовтня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді О.М. Ганечко

В.В. Кузьменко