Справа № 420/27012/24
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/27012/24

Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

Дата і місце ухвалення 28.04.2025, 22.05.2025р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року, а також апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Одеській області та ОСОБА_1 на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення невиплаченого грошового забезпечення,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 29.07.2024 року № 1967 Про заходи дисциплінарного впливу в частині застосування до майора поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора-чергового чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області, дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення, невиплачене ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування та у зв`язку з прийняттям наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 29.07.2024 року № 1967 Про заходи дисциплінарного впливу в частині застосування до майора поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора-чергового чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області, дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму невиплаченої під час проведення службового розслідування та у зв`язку з прийняттям наказу від 29.07.2024 року № 1967 про застосування дисциплінарного стягнення премії та додаткової винагороди за період з 01.07.2024 року по 14.07.2024 року в загальному розмірі 11 145,81 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2025 року задоволено частково заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

В іншій частині заяви - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 28.04.2025 року Головне управління Національної поліції в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилалось на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

У поданій апеляційній скарзі апелянт вказав на те, що встановлені в ході службового розслідування порушення, які виразились у свідомому невиконанні на належному рівні своїх службових обов`язків, зокрема заступанні на добове чергування протягом квітня, травня і червня 2024 року за відсутності можливості роботи в ІКС ІПНП, не інформуванні безпосереднього керівника про відсутність можливості виконати наказ про заступання на добове чергування з обґрунтуванням причин його невиконання, невжитті заходів до подолання перешкод у виконанні розпорядчих документів, свідчать про вчинення старшим інспектором-черговим чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, у зв`язку з чим до нього відповідно до пункту 4 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту поліції України, були застосовані заходи дисциплінарного впливу у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Апелянт вважає, що при проведенні службового розслідування та формуванні дисциплінарної комісії не було допущено порушення ч. 4 ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Щодо тверджень позивача стосовно того, що він не був забезпечений робочим місцем обладнаним програмно-технічним засобом комп`ютером, апелянт вказує, що позивач не надає до суду жодних доказів цього.

Апелянт вважає, що єдиним доказом про звернення позивача до керівника щодо відсутності робочого місця та комп`ютеру повинен був бути складений та поданий належним чином рапорт, який не був складений та поданий позивачем до керівника.

На думку апелянта, черговий, в якого відсутній доступ до системи ІПНП (Інформаційно-пошукової системи Національної поліції), повинен доповісти про це своєму керівництву в установленому порядку, зазвичай через рапорт або інший офіційний канал зв`язку. При цьому, як вказує апелянт, процедура звернення зазвичай включає такі кроки: складання рапорту-черговий повинен написати офіційний рапорт, в якому детально викласти суть проблеми: вказати час, коли була виявлена відсутність доступу, обставини, а також вжиті дії для вирішення ситуації (наприклад, спроби відновити доступ самостійно або через технічну підтримку); звернення до технічної підтримки, черговий повинен звернутися до технічної підтримки або відповідального за ІПНП для усунення технічних проблем.

В апеляційній скарзі апелянт зазначив, що службове розслідування відносно ОСОБА_1 було проведено об`єктивно та не упереджено, а тому при накладенні дисциплінарного стягнення на позивача було враховано, тяжкість вчиненого проступку, обставини за яких його скоєно, та прийняте рішення про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді неповної службової відповідності.

З огляду на зазначене апелянт просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області відмовити в повному обсязі.

Крім того Головним управлінням Національної поліції в Одеській області та ОСОБА_1 були подані апеляційні скарги на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2025 року, яким стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

У поданій апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Одеській області посилалось неспівмірність розміру стягнутих на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката. Головне управління вказувало на те, що позовні вимоги позивача взагалі не підлягали задоволенню, а тому правнича допомога адвоката та судовий збір не підлягали стягненню з відповідача.

Апелянт вважає, що зазначена категорія справ є типовою та не може бути віднесена до справ з підвищеною складністю, а тому ціна правничої допомоги, яку стягнув суд першої інстанції є значно завищеною.

Також, апелянт посилався на те, що як вбачається з Додаткової угоди від 05.05.2025 року до Договору № 25/08-2024 від 25.08.2024 року, час витрачений на надання адвокатських послуг по кожному процесуальному документу є невеликим, що свідчить про нескладність зазначеної роботи.

Апелянт вважає, що участь адвоката в судовому засіданні за ціною гонорару, що встановлений в Додатковій угоді між позивачем та представником заявника ОСОБА_1 , є завищеною, не відповідає розумним витратам, а тому в задоволенні вимог щодо стягнення витрат на оплату правничої допомоги адвоката суд мав відмовити повністю.

З огляду на зазначене апелянт просив суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2025 року в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області судових витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити в повному обсязі.

ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі вказував на те, що згідно Додаткової угоди від 05.05.2025 року, Сторони погодили, що гонорар Адвоката згідно даної Додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги № 25/08- 2024 від 25.08.2024 року у судовій справі № 420/27012/24 в суді першої інстанції (Одеський окружний адміністративний суд) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 29.07.2024 року № 1967 «Про заходи дисциплінарного впливу» в частині застосування до майора поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора-чергового чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області, дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність, стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення, невиплаченого ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування та у зв`язку з прийняттям наказу про застосування дисциплінарного стягнення становить фіксовану суму 12 000 (дванадцять тисяч) гривень.

Таким чином, як зазначив апелянт, у даному випадку розмір гонорару визначений у фіксованому розмірі та становить 12000 грн.

Апелянт також посилався на те, що у Додатковій угоді та акті приймання-передачі наданої правової допомоги визначено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, за які і підлягає сплаті наведена сума гонорару адвоката.

Враховуючи зазначене апелянт вважає, що з боку позивача підтверджені належними доказами понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12000 грн., розмір яких, з урахуванням складності справи, обсягу матеріалів справи, строку перебування справи в суді, обсягу необхідних послуг, наданих адвокатом, часу, витраченого адвокатом на надання відповідних послуг, значення справи для позивача, відповідає критеріям дійсності, обґрунтованості, розумності і співмірності, а тому, ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Також апелянт зазначив, що відповідачем у справі не подавалось клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні клопотання позивача про стягнення судових витрат, однак не навів жодні мотиви для взагалі не відшкодування позивачу витрат на правову допомогу.

Апелянт вважає необґрунтованими доводи відповідача про відсутність розрахунку розміру витрат на надання правничої допомоги, посилаючись на те, що розмір гонорару визначений в даному випадку у фіксованому розмірі та становить 12000 грн.

З огляду на викладене апелянт просив скасувати додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року у справі № 420/27012/24 та ухвалити нове рішення, яким стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 13 грудня 2021 року проходить службу в поліції на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі - УОАЗОР ГУНП в Одеській області).

У позовній заяві позивач зазначив, що протягом 2022-2024 р.р. він перебував у складі сил і засобів оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та виконував бойові (службові) завдання.

Згідно витягу з наказу командувача оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 81 від 19.03.2024 року, майор поліції ОСОБА_1 , старший інспектор-черговий чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області, з 19.03.2024 року вибув зі складу сил і засобів оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Суд встановив, що на підставі доповідної записки від 28.06.2024 року заступника начальника управління начальника ВДС УОАЗОР ГУНП в Одеській області полковника поліції Євгена Рудковського щодо порушень службової дисципліни старшим інспектором майором поліції ОСОБА_2 , пов`язаних з невиконанням у повному обсязі своїх службових обов`язків під час добового чергування з 26 на 27 червня 2024 року, з метою перевірки відомостей щодо можливих порушень з боку працівників УОАЗОР ГУНП в області, зокрема, посадових інструкцій, начальником Головного управління Національної поліції в Одеській області 29.06.2024 року прийнято наказ № 1663 «Про призначення службового розслідування».

Крім того начальником ГУНП в Одеській області прийнято наказ від 29.06.2024 року № 986 о/с, згідно з яким старшого інспектора-чергового чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування.

За результатами службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни працівниками чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області був складений висновок від 12.07.2024 року, затверджений начальником ГУНП в Одеській області.

Згідно висновку службового розслідування, відомості, які стали причиною призначення службового розслідування, зокрема, відомості щодо неналежного виконання своїх посадових обов`язків старшим інспектором-черговим чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_2 під час добового чергування 26.06.2024 року, підтвердились.

Пунктом 3 Висновку запропоновано за порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 5 ч. 3 ст.1, ч. 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилося у свідомому невиконанні на належному рівні своїх службових обов`язків, зокрема заступанні на добове чергування протягом квітня, травня і червня 2024 року за відсутності можливості роботи в ІКС ІПНП, неінформування безпосереднього керівника про відсутність можливості виконати наказ про заступання на добове чергування з обґрунтуванням причин його невиконання, невжитті заходів до подолання перешкод у виконанні розпорядчих документів, майора поліції ОСОБА_3 відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту поліції України попередити про неповну службову відповідність.

Згідно п. 1 наказу ГУНП в Одеській області від 29.07.2024 року № 1967 «Про заходи дисциплінарного впливу» за порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 5 ч. 3 ст.1, ч. 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилося у свідомому невиконанні на належному рівні своїх службових обов`язків, зокрема, заступанні на добове чергування протягом квітня, травня і червня 2024 року за відсутності можливості роботи в ІКС ІПНП, неінформування безпосереднього керівника про відсутність можливості виконати наказ про заступання на добове чергування з обґрунтуванням причин його невиконання, невжитті заходів до подолання перешкод у виконанні розпорядчих документів, майора поліції ОСОБА_3 відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту поліції України попереджено про неповну службову відповідність.

Вважаючи вказаний наказ протиправним, позивач оскаржив його до суду першої інстанції.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне:

У змісті висновку зазначено, що 28.06.2024 року до ГУНП надійшла доповідна записка заступника начальника управління начальника ВДС УОАЗОР ГУНП полковника поліції Є. Рудковського № 5/1-1368 щодо порушень службової дисципліни старшим інспектором-черговим чергової частини УОАЗОР ГУНП майором поліції ОСОБА_2 , пов`язаних з невиконанням у повному обсязі своїх службових обов`язків під час добового чергування з 26 на 27 червня 2024 року. Так під час перевірки роботи чергової служби УОАЗОР ГУНП встановлений факт відсутності у старшого інспектора-чергового ЧЧ УОАЗОР ГУНП майора поліції С.Приходька логіну та паролю для роботи в ІКС ІПНП, про що останнім не було своєчасно поінформовано керівництво УОАЗОР.

У висновку вказано, що розслідування засвідчило, що 26.06.2024 року на добове чергування у складі наряду чергової служби заступили старший інспектор з особливих доручень чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області майор поліції ОСОБА_4 , старший інспектор-черговий чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області майор поліції ОСОБА_1 , старший інспектор-черговий чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області капітан поліції ОСОБА_5 , інспектор-черговий чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області підполковник поліції ОСОБА_6 . Майор поліції ОСОБА_7 під час добового чергування 26.06.2024 року не мав доступу до інформаційної комунікаційної системи ІПНП. Так згідно листа начальника УІАП ГУНП полковника поліції С.Небесного від 08.07.2024 № 13/2633 майору поліції ОСОБА_8 доступ до інформаційної підсистеми ІПНП було автоматично заблоковано 24.08.2022 і лише 01.07.2024 він його поновив.

Також у висновку зазначено, що під час перевірки службової документації чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області, а саме книг служби нарядів ЧЧ УОАЗОР ГУНП в області встановлено, що старший інспектор-черговий ЧЧ УОАЗОР ГУНП в області майор поліції ОСОБА_7 у якості члена добового наряду Головного управління разом з майором поліції ОСОБА_9 залучався: 12.04.2024; 15.04.2024; 18.04.2024; 21.04.2024; 24.04.2024; 27.04.2024; 30.04.2024; 03.05.2024; 06.05.2024; 09.05.2024; 12.05.2024; 15.05.2024; 27.05.2025 4 18.05.2024; 21.05.2024; 24.05.2024; 27.05.2024; 30.05.2024; 11.06.2024; 26.06.2024; 29.06.2024, відповідно щотижневих графіків цілодобових чергувань відповідальних від керівництва, їх заступників, членів добового наряду та СОГ Головного управління підписаними начальником УОАЗОР ГУНП в області полковником поліції О. Вдовиченко і затвердженими начальником ГУНП в області полковником поліції І. Жуком, а також копій Книги нарядів ГУНП в Одеській області інв. №№ 2570 від 08.03.2024 і 2619 від 11.05.2024 за вищезазначені дні з особистими підписами про заступання на службу.

Як зазначено у висновку, згідно абзацу четвертому пункту 2 розділу 1 Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року № 100, уповноваженою службовою особою, якого уповноважено на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події є працівник чергової служби.

Таким чином під час несення служби у складі чергової зміни УОАЗОР ГУНП майор поліції С.Приходько, як уповноважена службова особа, не міг виконувати вимоги п. 1 розділу ІІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України 08.02.2019 № 100, яким передбачено, що заяви (повідомлення), які надійшли до чергових служб головних управлінь Національної поліції телефоном чи під час особистого звернення громадян, уповноважені службові особи реєструють в ІКС ІПНП та невідкладно передають до органів (підрозділів) поліції нижчого рівня, на території обслуговування яких сталася подія, із зазначенням в ІКС ІПНП номера реєстрації в ЄО відповідного органу (підрозділу) поліції. Про відсутність доступу до інформаційної комунікаційної системи ІПНП ОСОБА_7 нікого з керівництва УОАЗОР ГУНП в області, або поліцейських чергової служби УОАЗОР ГУНП в області не інформував. Як зазначено у висновку, про це свідчать у письмових поясненнях начальник чергової частини УОАЗОР ГУНП в області полковник поліції ОСОБА_10 , його заступниця капітана поліції ОСОБА_11 , працівники чергової частини УОАЗОР ГУНП старший інспектор-черговий капітан поліції ОСОБА_12 , інспектор-черговий підполковник поліції ОСОБА_13 .

Дисциплінарна комісія вказала на те, що майор поліції ОСОБА_7 у своєму письмовому поясненні зазначає, що неодноразово в усній формі звертався до полковника поліції ОСОБА_14 з приводу відсутності доступу до бази ІКС ІПНП, але ніяких документальних підтверджень цього не представив. Також майор поліції ОСОБА_7 в письмовому поясненні вказав, що на добових чергування виконував обов`язки не пов`язані з роботою з базою даних ІПНП.

Також зазначено, що старший інспектор з особливих доручень - черговий чергової частини ГУНП майор поліції ОСОБА_15 , як старший чергової зміни та добового наряду чергової служби ГУНП, знав про те, що майор поліції ОСОБА_7 не має доступу до роботи з ІКС ІПНП, але не доповідав при прийманні-здаванні чергування керівнику ГУНП про неможливість професійного виконання своїх службових обов`язків майором поліції ОСОБА_2 , про що свідчить Акт від 11.07.2024 №5/1-1455 перегляду книги приймання-здавання чергування ГУНП в Одеській області інв. № 2519 від 91.01.2024, чим порушив підпункту 18 пункту 3 розділу ІІІ Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 № 440.

З огляду на викладене дисциплінарна комісія дійшла висновку, що майор поліції ОСОБА_7 під час чергувань у квітні, травні і червні 2024 року у складі чергової служби УОАЗОР ГУНП свідомо не виконував професійно свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, чим порушив вимоги п. 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію». Під час отримання наказів про несення служби у добовому наряді чергової частини УОАЗОР ГУНП, відповідно графіків цілодобових чергувань відповідальних від керівництва, їх заступників, членів добового наряду та СОГ Головного управління підписаними начальником УОАЗОР ГУНП в області полковником поліції ОСОБА_16 і затвердженими начальником ГУНП в області полковником поліції ОСОБА_17 , майор поліції ОСОБА_7 не повідомляв безпосереднього керівника про відсутність можливості виконати наказ з обґрунтуванням причин його невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу, чим порушив вимоги частини другої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII.

В ході службового розслідування дисциплінарною комісією не встановлено обставин, регламентованих частиною четвертою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, які пом`якшують відповідальність майора поліції ОСОБА_18 , як і не встановлено обставин, регламентованих частиною шостою статті 19 зазначеного Статуту, що обтяжують відповідальність.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, службовим розслідуванням встановлено наявність складу дисциплінарного проступку в діях полковника поліції ОСОБА_14 , майора поліції ОСОБА_9 і майора поліції ОСОБА_18 .

За результатами проведення службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку про порушення ОСОБА_2 вимог п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 5 ч. 3 ст.1, ч. 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію №580-VIII від 02.07.2015 року (надалі - Закон №580-VIII).

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 19 Закону №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України (надалі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

За приписами частин 1-2 статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника.

Пунктом 2 частини 6 статті 1 Дисциплінарного статуту також передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський має право вимагати письмового оформлення обсягу посадових (функціональних) обов`язків за відповідною посадою та створення умов, необхідних для їх виконання.

Відповідно до ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За положеннями ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно зі ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Статтею 18 Дисциплінарного статуту визначено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначений статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Так, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Дисциплінарним статутом визначено обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського та обставини, що обтяжують відповідальність поліцейського.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Згідно ст. 26 Дисциплінарного статуту, у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Статтею 29 Дисциплінарного статуту визначені особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану. Так, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Таким чином, підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і Законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів чи Присяги.

Судом встановлено, що підставою для проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП від 29.06.2024 року № 1663 стала, зокрема, необхідність перевірки відомостей щодо можливих порушень з боку працівників УОАЗОР ГУНП в області, зокрема, посадових інструкцій.

За наслідками проведеного службового розслідування, на підставі зібраних матеріалів, дисциплінарна комісія дійшла висновку про доведеність факту вчинення майором поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що виразився у свідомому невиконанні на належному рівні своїх службових обов`язків, зокрема, заступанні на добове чергування протягом квітня, травня і червня 2024 року за відсутності можливості роботи в ІКС ІПНП, неінформування безпосереднього керівника про відсутність можливості виконати наказ про заступання на добове чергування з обґрунтуванням причин його невиконання, невжитті заходів до подолання перешкод у виконанні розпорядчих документів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Підставою для застосування видів дисциплінарних стягнень, визначених у статті 13 Дисциплінарного статуту, є вчинення дисциплінарних проступків (дій, що порушують службову дисципліну), а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі.

Адміністративний суд у силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Правова оцінка судом правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати, насамперед, в тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є ознаки дисциплінарного проступку та установлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення, чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) з учиненим діянням.

Вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 02 червня 2021 року, від 22 вересня 2022 року та від 25 листопада 2022 року у справах № 815/2705/16, № 420/4977/20 та № 600/1167/22-а відповідно.

Заперечуючи правомірність оскаржуваного наказу, позивач вказував на те, що в його діях позивача відсутній склад дисциплінарного проступку та встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення відсутні.

У поданому позові позивач вказував на те, що після його прибуття з тривалого відрядження, з ним, як зі старшим інспектором-черговим чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області, не було проведено інструктажу/заняття/стажування щодо роботи в ІПНП та ІП «ЄО» з урахуванням змін, які внесені за час його перебування у відрядженні, яке було пов`язано із введенням в Україні воєнного стану та виконанням, зокрема і бойових завдань.

Також позивач вказував на те, що його не було забезпечено робочим місцем та обладнаним програмно-технічним засобом - комп`ютером, про що було відомо начальнику чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області ОСОБА_19 , який і мав забезпечити його обладнаним робочим місцем.

Крім того, позивач зазначив, що начальника чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області ОСОБА_19 неодноразово додатково було повідомлено про відсутність у нього взагалі робочого місця, а тим більше робочого місця, яке обладнано програмно-технічним засобом - комп`ютером.

Як вказував позивач, про ці обставини, які підтвердив у своїх поясненнях і старший інспектор з особливих доручень чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_4 , ним також було повідомлено дисциплінарну комісію, однак, дисциплінарною комісією не було надано ним належну правову оцінку.

Також позивач наголосив, що ним, як старшим інспектором-черговим чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області, у повному обсязі виконуються службові обов`язки з урахуванням тих доручень, які йому надавались начальником чергової частини та оперативним черговим, з урахуванням розподілу обов`язків між складом чергової зміни та з урахуванням технічної можливості, якою він був забезпечений.

Судом встановлено, що в ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією були відібрані пояснення у майора поліції ОСОБА_18 , старшого інспектора з особливих доручень чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області майора поліції ОСОБА_9 , начальника чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування (УОАЗОР) Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_19 , заступниці начальника чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_11 , інспектора-чергового чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_6 , старшого-інспектора-чергового чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 .

В ході опитування майор поліції ОСОБА_7 пояснив дисциплінарній комісії, що заступав в добові наряди у складі чергової служби УОАЗОР ГУНП впродовж квітня, травня, червня 2024 року без доступу до роботи в ІКС ІПНП. Як зазначено у висновку службового розслідування, ОСОБА_7 вказував на те, що про відсутність доступу до ІКС ІПНП він неодноразово доповідав начальнику чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області полковнику поліції ОСОБА_20 , але ніяких заходів ужито не було. Також він доповідав полковнику поліції ОСОБА_20 про відсутність свого робочого місця, ПЕОМ та навичок у роботі теж без результату. Свої доповіді ОСОБА_20 ОСОБА_7 здійснював в усній формі, документів які б підтверджували зазначені факти представлено не було.

В ході опитування майор поліції ОСОБА_15 пояснив, що ОСОБА_7 неодноразово звертався до нього та до полковника поліції ОСОБА_14 щодо відсутності стільця та ПЕОМ, стілець йому знайшли, а ПЕОМ він отримав наприкінці червня 2024 р. Також пояснив, що майор поліції ОСОБА_7 неодноразово звертався до полковника поліції ОСОБА_14 про відсутність доступу до ІКС ІПНП. Під час чергувань ОСОБА_7 не здійснював роботу на ПЕОМ.

В ході опитування полковник поліції ОСОБА_10 пояснив, що про факт відсутності допуску до ІКС ІПНП майора поліції ОСОБА_18 йому стало відомо 28.06.2024 року, до цього моменту ні майор поліції ОСОБА_7 , ні інші члени чергової служби йому не доповідали про факт відсутності допуску ОСОБА_18 до ІКС ІПНП. Як зазначив ОСОБА_10 , майор поліції ОСОБА_7 не звертався до нього з приводу відсутності робочого місця або професійних навичок.

В ході опитування капітан поліції ОСОБА_11 , заступниця начальника чергової частини УОАЗОР ГУНП в області, пояснила, що про факт відсутності допуску до ІКС ІПНП майора поліції ОСОБА_18 вона не знала і їй про це стало відомо 28.06.2024 року. До цього моменту ні майор поліції ОСОБА_7 , ні інші члени чергової служби не доповідали про факт відсутності допуску ОСОБА_18 до ІКС ІПНП. Також вказала, що ОСОБА_7 не звертався до неї з приводу відсутності робочого місця або професійних навичок.

В ході опитування підполковник поліції ОСОБА_13 пояснив, що про факт відсутності допуску до ІКС ІПНП майора поліції ОСОБА_18 він не знав. Свій логін ключа для роботи з базою ІПНП він нікому не передавав. Також вказав, що майор поліції ОСОБА_7 не звертався до нього з приводу відсутності робочого місця або професійних навичок.

В ході опитування капітан поліції ОСОБА_12 пояснив, що про факт відсутності допуску до ІКС ІПНП майора поліції ОСОБА_18 він не знав. Повідомив комісії, що майор поліції ОСОБА_7 з приводу відсутності робочого місця або професійних навичок до нього не звертався.

У наданих письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що у зв`язку з ремонтом чергова частина ГУНП дислокується в підвальному приміщенні спортивної зали за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 44. Також ОСОБА_1 вказав, що він неодноразово повідомляв начальнику чергової частини ОСОБА_20 про відсутність у нього повноцінного робочого місця, окремого стола, стільця та ПК, проте вказані звернення були проігноровані. Посилаючись на вказані обставини, позивач у поясненнях зазначив про відсутність технічної можливості навіть здійснити перевірку роботи власного ключа до підсистеми ІПНП. Також ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_21 ставились йому завдання, непов`язані з роботою в підсистемі ІПНП.

У своїх письмових поясненнях старший інспектор з особливих доручень чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_4 вказав на те, що майор поліції ОСОБА_1 періодично звертався до нього, а також до керівництва ЧЧ УОАЗОР ГУНП в Одеській області з приводу відсутності стільця на робочому місці та робочого комп`ютера, на який він міг би заходити до бази ІПНП. Також вказав на те, що стілець йому був наданий, а робочий комп`ютер з`явився в кінці червня 2024 року. У своїх поясненнях майор поліції ОСОБА_22 зазначив, що під час відсутності робочого місця майор поліції ОСОБА_1 виконував службові обов`язки на стільки це було можливо та виконував вказівки керівництва чергової частини.

У письмових поясненнях начальник чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_19 зазначив, що протягом травня-червня 2024 року в усній або письмовій формі скарги на незадовільні умови роботи, які не дозволяють ОСОБА_1 виконувати службові обов`язки у повному обсязі не отримував. Вказав на те, що він намагався постійно забезпечувати і підтримувати роботоспроможність чергової частини УОАЗОР ГУНП в області.

За наслідком відібрання пояснень від зазначених вище осіб, дисциплінарна комісія дійшла висновку про невиконання ОСОБА_1 на належному рівні службових обов`язків.

Однак колегія суддів погоджується з доводами позивача про те, що за наслідком проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією не встановлено, в чому саме полягає невиконання позивачем на належному рівні службових обов`язків, які саме службові обов`язки не виконав позивач. У висновку службового розслідування та наказі про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не зазначено, які конкретно службові обов`язки, передбачені посадовою інструкцією ним, як старшим інспектором-черговим чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області, не виконувались.

Посилання відповідача на порушення позивачем вимог п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VІІІ та п. 5 ч. 3 ст. 1, ч. 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України має загальний характер та не конкретизує, в чому саме полягає порушення позивачем службової дисципліни, тобто вчинення дисциплінарного проступку.

В свою чергу підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків і причинного зв`язку між ним та дією (бездіяльністю) порушника дисципліни, свідоме допущення настання несприятливих наслідків унаслідок вчинення поліцейським певних дій чи бездіяльності.

Отже, службовим розслідуванням має бути встановлено, зокрема, наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) воно було призначено.

Однак зі змісту висновку службового розслідування не вбачається, який склад дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) позивача, що став підставою для застосування до нього такого виду дисциплінарного стягнення як попередження про неповну службову відповідність.

Судом встановлено, що організацію діяльності чергової служби в центральному органі управління поліції та його структурних підрозділах, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції України та їх територіальних (відокремлених) підрозділах, органах поліції охорони як територіальних органах Національної поліції України, головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві (далі - ГУНП), їх структурних підрозділах та територіальних (відокремлених) підрозділах ГУНП (далі - органи (підрозділи) поліції), закладах професійної (професійно-технічної) освіти зі специфічними умовами навчання Національної поліції України (далі - заклади освіти) регламентує Інструкція з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 травня 2017 року № 440 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 08 лютого 2022 року № 103, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 червня 2017 року, далі Інструкція № 440).

Згідно з абз. 8, 9 п. 2, п. 3, п.п. 8-9 р. І Інструкції № 440, чергова служба - сукупність підрозділів поліції та окремих поліцейських (уповноважених службових осіб), визначених цією Інструкцією, які здійснюють невідкладні заходи із забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки та порядку, надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Чергова частина - підрозділ, який у цілодобовому режимі забезпечує прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, координацію та оперативне управління силами і засобами органів (підрозділів) поліції та закладів освіти, перебуває в постійній готовності до реагування на правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, а також здійснює інформування про оперативну обстановку на території обслуговування керівництва органу (підрозділу) поліції чи закладу освіти, чергових частин вищого рівня та інших заінтересованих органів державної влади (місцевого самоврядування);

Організаційну діяльність чергової служби відповідно до компетенції забезпечують: чергова частина ДОАЗОР (далі - чергова частина апарату поліції); чергові частини структурних підрозділів центрального органу управління поліції; чергові частини МТО; чергові частини територіальних органів ПО; чергові частини територіальних (відокремлених) підрозділів МТО; чергові частини УОАЗОР ГУНП (далі - чергова частина ГУНП); чергові частини структурних підрозділів ГУНП; чергові частини підрозділів моніторингу (чергові частини) ТВП; чергові частини закладів освіти; управління оперативного інформування та реагування ДОАЗОР; управління забезпечення діяльності ситуаційного центру ДОАЗОР; ситуаційний центр ГУНП; ситуаційні підрозділи УОАЗОР; підрозділи диспетчерської служби УОАЗОР; підрозділи, на які покладено обов`язок здійснення електронного моніторингу УОАЗОР; підрозділи « 102» УОАЗОР; підрозділи моніторингу ТВП; поліцейські первинної комунікації фронт-офісів ТВП; інспектор (старший інспектор, заступник начальника сектору, начальник сектору, заступник начальника відділу, начальник відділу) дотримання прав людини; інші поліцейські, які залучаються до чергування у складі добового наряду чергової служби.

Основними завданнями чергової служби органів (підрозділів) поліції відповідно до компетенції є: 1) прийняття та реєстрація заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, організація негайного реагування на них; 2) здійснення оперативного управління силами й засобами, які залучаються до забезпечення публічної безпеки і порядку, запобігання, виявлення та припинення правопорушень та інших подій на території обслуговування, взаємодія з іншими органами (підрозділами) поліції, черговими частинами вищого рівня та черговими частинами закладів освіти, органами державної влади та місцевого самоврядування; 3) збирання, опрацювання й доповідь керівництву органу (підрозділу) поліції інформації про оперативну обстановку на території обслуговування, передача її до чергової частини вищого рівня, а також інших органів державної влади та місцевого самоврядування; 4) забезпечення введення ступенів готовності та спеціальних оперативних планів; 5) поміщення (звільнення), утримання осіб у кімнатах для затриманих (далі - КЗ) територіальних (відокремлених) підрозділів поліції ГУНП; 6) дотримання прав і свобод осіб при поміщенні (звільненні), утриманні їх у КЗ; 7) організація та забезпечення обліку, зберігання, видачі й приймання вогнепальної зброї, боєприпасів та іншого озброєння, спеціальних засобів, засобів індивідуального захисту, зв`язку, службової документації та іншого майна, що перебуває на зберіганні в спеціально обладнаних приміщеннях чергової частини в установленому порядку; 8) надання довідкових послуг під час звернень громадян із питань, що належать до компетенції поліції; 9) контроль за здійсненням пропускного режиму та охорони адміністративних будинків поліції; 10) здійснення в нічний час доби контролю за дотриманням правил пожежної безпеки та санітарних норм у службових приміщеннях адміністративного будинку поліції; 11) здійснення в разі відсутності цілодобового чергування в місцевих органах виконавчої влади (органах місцевого самоврядування) запуску місцевої автоматизованої системи централізованого оповіщення та отримання сигналів й інформації з питань цивільного захисту через технічні засоби територіальної автоматизованої системи централізованого оповіщення; 12) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги; 13) здійснення моніторингу інформації, яка надходить із СВВ, використання її для запобігання вчиненню злочинів, їх своєчасного розкриття та забезпечення публічної безпеки та порядку.

Для виконання покладених на чергову службу завдань залежно від її штату призначається чергова зміна у складі чергових (оперативний черговий, старший інспектор - черговий, інспектор-черговий, помічник чергового).

Крім чергової зміни, добовий наряд органу (підрозділу) поліції може включати: диспетчерів; операторів підрозділів служби « 102»; ситуаційних аналітиків; службових осіб підрозділу, на який покладено обов`язок здійснення електронного моніторингу; поліцейських первинної комунікації фронт-офісів - у робочі години; слідчих (дізнавачів); оперативних працівників; інспекторів-криміналістів (техніків-криміналістів); поліцейських, які здійснюють функції з охорони адмінбудинку; поліцейських-кінологів (за потреби); водіїв службового автотранспорту чергової служби; чергових працівників підрозділів інформаційно-аналітичної підтримки; інспекторів (старших інспекторів, заступника начальника сектору, начальника сектору, заступника начальника відділу, начальника відділу) дотримання прав людини.

За наказом керівника органу (підрозділу) поліції чи закладу освіти добовий наряд може посилюватися за рахунок додаткових сил та засобів.

Оперативний черговий є старшим чергової зміни та добового наряду чергової служби й особисто відповідає за їх роботу.

Організація діяльності чергових частин ГУНП та їх структурних підрозділів регулюється розділом ІІІ Інструкції № 440.

Відповідно до вимог пунктів 1-3 розділу III Інструкції № 440, чергові частини ГУНП входять до складу УОАЗОР ГУНП.

Керівником ГУНП установлюється єдиний для всіх підпорядкованих підрозділів поліції час зміни нарядів поліції.

Старший інспектор з особливих доручень - черговий чергової частини ГУНП є старшим чергової зміни та добового наряду чергової служби ГУНП, який:

1) здійснює загальне керівництво роботою чергової зміни чергової частини та добового наряду чергової служби ГУНП;

2) забезпечує координацію та взаємодію із черговими частинами МТО, їх територіальних (відокремлених) підрозділів, територіальних органів ПО, ТВП та закладів освіти, які розташовані на території обслуговування;

3) забезпечує моніторинг стану оперативної обстановки на території обслуговування, організацію реагування на її зміни, збирання й опрацювання інформації про події та правопорушення, своєчасне оперативне інформування чергової частини вищого рівня;

4) відповідає за повноту й об`єктивність формування інформаційних даних, своєчасне надання оперативних зведень та іншої інформації;

5) доповідає в установленому порядку керівнику ГУНП, його заступникам (відповідно до розподілу функціональних обов`язків) та керівнику УОАЗОР, а також інформує керівників органу досудового розслідування та оперативних підрозділів, а за потреби керівників інших підрозділів ГУНП про вчинення на території обслуговування резонансних кримінальних правопорушень чи надзвичайних подій;

6) підтримує зв`язок і здійснює обмін інформацією із черговими частинами центрального органу управління Національної поліції України, структурних підрозділів центрального органу управління поліції, МТО та їх територіальних (відокремлених) підрозділів, територіальних органів (підрозділів) поліції, закладів освіти, органами прокуратури, регіональними органами Служби безпеки України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної прикордонної служби України, оперативно-територіальними об`єднаннями та військовими частинами Національної гвардії України, територіальними управліннями Бюро економічної безпеки України, структурними підрозділами Національного антикорупційного бюро України та Державного бюро розслідувань, підрозділами Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, іншими органами державної влади;

7) забезпечує отримання та зберігання службової кореспонденції, яка надходить до ГУНП у неробочий час, святкові та вихідні дні, для подальшої її передачі до підрозділу документального забезпечення, а за потреби доповідає керівнику ГУНП, його заступникам (відповідно до розподілу функціональних обов`язків) або відповідальному по ГУНП;

Для вхідної кореспонденції від громадян використовується скринька «Для заяв, скарг і пропозицій».

8) здійснює передачу доручень керівника ГУНП та його заступників із службових питань підпорядкованим поліцейським та уповноваженим службовим особам;

9) забезпечує введення ступенів готовності, організовує оповіщення керівників та поліцейських ГУНП;

10) забезпечує в установленому порядку введення в дію поліцейських операцій на території обслуговування, контролює їх виконання;

11) формує добові оперативні зведення та готує проєкти інформаційних довідок про правопорушення або подію;

12) забезпечує прийняття заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, їх реєстрацію в установленому порядку в системі ІПНП або журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, організацію негайного реагування на них;

13) здійснює контроль за дотриманням вимог законодавства щодо своєчасного внесення поліцейськими (службовими особами) чергової частини повної та достовірної інформації до системи ІПНП;

14) забезпечує контроль за організацією реагування на заяви і повідомлення про кримінальні правопорушення та інші події диспетчерами, які несуть службу у складі добового наряду чергової служби;

15) здійснює координацію діяльності нарядів поліції, які виконують на території обслуговування завдання з охорони публічної безпеки і порядку, із запобігання правопорушенням та їх припинення, установлення та затримання осіб, які підозрюються в їх учинені або можуть бути причетними до їх учинення, та контроль за їх роботою;

16) відповідає за зберігання та здійснює облік, видачу й приймання вогнепальної зброї, боєприпасів, спеціальних засобів, засобів індивідуального захисту, службової документації, засобів зв`язку та іншого майна, переданого на зберігання до чергової частини в установленому порядку;

17) здійснює контроль у вечірній та нічний час за несенням служби нарядами з охорони адміністративних будинків ГУНП, забезпечує підтримання порядку в службових приміщеннях і побутових кімнатах чергової частини ГУНП;

18) доповідає при прийманні-здаванні чергування керівнику ГУНП та відповідальному по ГУНП про вчинені резонансні кримінальні правопорушення чи надзвичайні події, виявлені порушення службової дисципліни та вжиті заходи.

Згідно з абзацу першого розділу II Посадової інструкції старшого інспектора-чергового чергової частини, затвердженої начальником УОАЗОР ГУНП в області О. Вдовиченком від 25.08.2023 року № 5/1-1956, старший інспектор-черговий чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснює загальне керівництво роботою оперативної зміни чергової частини УОАЗОР ГУНП; забезпечує робочий контроль та взаємодію з черговими службами територіальних підрозділів поліції; забезпечує безперервне стеження за станом оперативної обстановки на території обслуговування, організацію реагування на її зміни, збір і опрацювання інформації про події та правопорушення; відповідає за повноту й об`єктивність формування інформаційних даних, видачу оперативних зведень та іншої інформації; доповідає керівництву ГУНП, а також інформує керівників оперативних та слідчих підрозділів, а за необхідності керівників інших підрозділів ГУНП про кримінальні правопорушення та інші події, відомості про які надходять до чергової частини УОАЗОР ГУНП.

Суд першої інстанції вірно встановив, що згідно визначених посадовою інструкцією повноважень, позивач, як старший інспектор-черговий чергової частини, відповідальний за організацію роботи оперативної зміни чергової частини. До його обов`язків входить забезпечення робочого контролю та взаємодії з черговими службами.

У висновку зазначено, що під час несення служби у складі чергової зміни УОАЗОР ГУНП майор поліції С. Приходько, як уповноважена службова особа не міг виконувати вимоги п. 1 розділу ІІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України 08.02.2019 № 100.

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ цього Порядку заяви (повідомлення), що надійшли до чергових служб центрального органу управління поліцією, головних управлінь Національної поліції телефоном чи під час особистого звернення громадян, уповноважені службові особи реєструють в ІКС ІПНП (журналі ЄО) та невідкладно передають до органів (підрозділів) поліції нижчого рівня, на території обслуговування яких сталася подія, із зазначенням в ІКС ІПНП (журналі ЄО) номера реєстрації в ЄО відповідного органу (підрозділу) поліції.

Однак, як встановлено судом, в ході службового розслідування не було виявлено факту нереєстрації відповідних заяв та звернень, що могло спричинити відповідні правові наслідки.

Враховуючи все вищевикладене колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено факту неналежного виконання позивачем своїх службових обов`язків, та відповідно, не доведено наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку, визначення якого наведено у Дисциплінарному статуті, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно протиправності оскаржуваного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

У позовній заяві ОСОБА_1 також були заявлені вимоги щодо стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на його користь грошового забезпечення, невиплаченого йому під час проведення службового розслідування та у зв`язку з прийняттям наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

Щодо вказаних позовних вимог, слід зазначити наступне:

Відповідно до ст. 70 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський, щодо якого проводиться службове розслідування, може бути відсторонений від виконання службових обов`язків у порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Національної поліції України.

Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків є тимчасовим недопущенням поліцейського до виконання обов`язків за займаною посадою.

За особою, відстороненою від виконання службових обов`язків (посади), зберігаються всі види грошового забезпечення, які були їй визначені до відсторонення, крім премії.

Поліцейський вважається відстороненим від виконання службових обов`язків з дня видання відповідного наказу до дня видання наказу про допуск до виконання службових обов`язків за займаною посадою.

Згідно ч.ч. 1-3, 8 ст.17 Дисціплінарного статуту Національної поліції України, відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) є тимчасовим заходом на час проведення службового розслідування та може бути застосовано до поліцейського у разі, якщо обставини виявленого дисциплінарного проступку унеможливлюють виконання посадових (функціональних) обов`язків ним або іншим поліцейським, а також якщо виконання поліцейським посадових (функціональних) обов`язків перешкоджає встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку.

Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) оформляється письмовим наказом керівника, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та не може перевищувати строку, передбаченого для проведення службового розслідування або зазначеного в рішенні суду.

Поліцейський має право ознайомитися та отримати копію наказу про відсторонення його від виконання службових обов`язків (посади).

Під час відсторонення від виконання службових обов`язків (посади) поліцейський зобов`язаний перебувати на робочому місці, визначеному керівником, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та сприяти проведенню службового розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Дисціплінарного статуту Національної поліції України, у період дії воєнного стану на час проведення службового розслідування за рішенням керівника, який його призначив, на поліцейського, стосовно якого було прийнято рішення про відсторонення від виконання службових обов`язків (посади), може бути покладено тимчасове виконання обов`язків за іншою посадою.

Рішення про покладення тимчасового виконання обов`язків приймається з обов`язковим урахуванням обставин можливого вчиненого дисциплінарного проступку та його тяжкості, а також можливості відстороненого поліцейського під час тимчасового виконання обов`язків за іншою посадою впливати на хід проведення службового розслідування.

За обставин даної справи, наказом ГУНП в Одеській області від 29.06.2024 року № 986 о/с старшого інспектора-чергового чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 було відсторонено від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування.

В свою чергу матеріалами справи підтверджено, що тимчасовою посадовою інструкцією старшого інспектора-чергового чергової частин № 5/1-1417 від 01.07.2024 року (а.с. 86, т.1) на позивача були покладені завдання та обов`язки старшого інспектора-чергового чергової частини.

З огляду на встановлені обставини суд першої інстанції вірно зазначив, що наявними доказами підтвержено той факт, що позивач продовжував виконувати службові обов`язки за посадою старшого інспектора-чергового чергової частини відповідно до тимчасової посадової інструкції № 5/1-1417 від 01.07.2024 року.

Наказом Головного управління НП в Одеській області від 13.08.2024 року № 1332 о/с «Про допуск до виконання службових обов`язків за займаною посадою» позивача допущено до виконання службових обов`язків з 13.08.2024 року після завершення службового розслідування, завершеного 12.08.2024 року, яке було призначено на підставі наказу ГУНП в Одеській області від 15.07.2024 року № 1113 о/с.

Відповідно до листа Головного управління НП в Одеській області «Щодо запиту про утримання грошового забезпечення ОСОБА_1 », у липні 2024 року позивача було позбавлено премії та відраховано з позивача премію у сумі 1097,23 грн. (за два дні червня 2024 року), а також виплачено додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ № 168 не у сумі 10000 грн., а у сумі 5333,28 грн. за 16 днів червня 2024 року. Також встановлено, що у серпні 2024 року позивач отримав премію за 19 днів серпня 2024 року, а додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ № 168 за липень 2024 року позивачеві не виплачено. У вересні 2024 року позивачу виплачено додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ № 168, у сумі 6129,02 грн. за 19 днів серпня 2024 року.

В свою чергу судом встановлено, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року у справі №420/30034/24, було скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення, невиплаченого йому під час проведення службового розслідування та дії наказу від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» по день винесення судового рішення.

В цій частині судом апеляційної інстанції прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області грошового забезпечення, невиплаченого ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування та дії наказу від 31.08.2024 року №2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» по день винесення судового рішення - задоволено.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення, невиплачене під час проведення службового розслідування та дії наказу від 31.08.2024 року №2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» по день винесення судового рішення, у вигляді премії та додаткової винагороди за період з 15.07.2024 року по 12.08.2024 року у розмірі 24 863,73 грн.

Таким чином постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року у справі №420/30034/24 відновлено право позивача на отримання грошового забезпечення за період з 15.07.2024 року по 12.08.2024 року, а тому вимоги позивача, які стосуються стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області грошового забезпечення, невиплаченого під час проведення службового розслідування за вказаний вище період, які заявлені у даній справі, задоволенню не підлягають.

Отже судом першої інстанції вірно встановлено, що спірним у даному випадку є питання виплати позивачу грошового забезпечення за період з 29 червня 2024 року (дата відсторонення позивача від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування) по 14 липня 2024 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, з огляду на наступне:

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року№ 260 (далі - Порядок № 260) за поліцейським, відстороненим від виконання службових обов`язків (посади) у зв`язку з проведенням щодо нього службового розслідування в порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Національної поліції України, зберігаються всі види грошового забезпечення, які були йому встановлені до відсторонення, крім премії.

Поліцейський вважається відстороненим від виконання службових обов`язків з дати видання відповідного наказу до дня видання наказу про допуск до виконання службових обов`язків за займаною посадою.

У разі допуску до виконання службових обов`язків за займаною посадою (якщо за результатами службового розслідування підстави прийняття рішення про відсторонення не підтвердилися) або до виконання службових повноважень (у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, у зв`язку з відсутністю події або складу адміністративного правопорушення) за період, протягом якого поліцейські не виконували службові обов`язки (службові повноваження), може бути встановлена премія, на отримання якої вони втратили право у зв`язку з усуненням (відстороненням) від виконання службових обов`язків (службових повноважень). Розмір премії зазначається в наказі про скасування та не перевищує розміру, що був установлений у попередньому місяці до відсторонення.

Як встановлено судом, виконання тимчасових обов`язків було покладено на позивача з 01 липня 2024 року відповідно до тимчасової посадової інструкції старшого інспектора чергового чергової частин № 5/1-1417 від 01.07.2024 року.

Таким чином, оскільки з 29.06.2024 року до 01 липня 2024 року позивач був відсторонений від виконання службових обов`язків та не виконував посадові обов`язки, відповідачем правомірно у липні 2024 року відраховано з позивача премію у сумі 1097,23 грн. (за два дні червня 2024 року), тому у цій частині позовні вимоги задоволенню також не підлягають.

Щодо періоду з 01 липня 2024 року по 14 липня 2024 року, з урахуванням приписів п. 5 розділу ІІІ Порядку № 260 та встановленого факту виконання позивачем покладених на нього службових обов`язків, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач за цей період має право на нарахування та виплату премії у розмірі, що не перевищує розміру, що був установлений у попередньому місяці до відсторонення.

Крім того згідно з підпункту 1 пункту 2 Порядку та умов виплати поліцейським додаткової винагороди, одноразової винагороди на період воєнного стану та особливості виплати винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.11.2022 року № 775, на період воєнного стану додаткова винагорода поліцейським виплачується в розмірах: до 10000 гривень - поліцейським, крім тих, що визначені в підпункті 2 цього пункту, пропорційно в розрахунку на місяць.

Відповідно вимог пп. 3 п. 14 Порядку № 775, додаткова винагорода та винагорода за навчання не виплачується за умов, якщо поліцейські: відсторонені від виконання службових обов`язків (посади) відповідно до Дисциплінарного статуту, відсторонені від посади відповідно до Кримінального процесуального кодексу України - з дня відсторонення від виконання службових обов`язків (посади), відсторонення від посади до закінчення застосування таких заходів.

Відповідно до довідки про складові грошового забезпечення за період з березня 2024 року по жовтень 2024 року позивачу у березні-травні 2024 року та у вересні-жовтні 2024 року виплачувалась додаткова винагорода до 10000 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що з урахуванням фактичних обставин справи та положень законодавства, у зв`язку із визнанням протиправним та скасуванням у судовому порядку наказу про дисциплінарне стягнення, встановлення факту допуску позивача з 01.07.2024 року до виконання службових обов`язків за посадою старшого інспектора-чергового чергової частини з урахуванням завдань та обов`язків, які визначені у Тимчасовій посадовій інструкції старшого інспектора-чергового чергової частини, та фактичне виконання ним з 01.07.2024 року по 13.08.2024 року службових обов`язків за посадою старшого інспектора-чергового чергової частини з урахуванням завдань та обов`язків згідно цієї Тимчасової посадової інструкції, позивач має право на виплату премії та додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168, у розмірі 10000 грн. з розрахунку на місяць за період з 01 липня 2024 року по 14 липня 2024 року у загальній сумі 11 145,81 грн., а саме, за 13 днів липня 2024 року премії у сумі 6952,27 грн (16578,52 грн./31 к.д. в місяці = 534,79 грн. в день х 13 к.д.), додаткової винагороди згідно постанови КМУ № 168 у сумі 4193,54 грн. (10000 грн./31 к.д. в місяці = 322,58 грн. в день х 13 к.д.).

Доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 та задоволення апеляційної скарги Головного управління Національної поліції України в Одеській області не вбачається.

Що стосується розподілу судових витрат, слід зазначити наступне:

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2025 року задоволено частково заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі та стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. В іншій частині заяви - відмовлено.

Статтею 143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 5 статті 143 КАС України встановлено, що у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Частиною першою статті 252 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

За положеннями ч. 2 ст. 252 КАС України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Частинами 4-5 статті 252 КАС України передбачено, що про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Судом встановлено, що 05.05.2025 до суду першої інстанції від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій адвокат просила суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12 000,00 грн.

Частково задовольняючи подану заяву, надаючи оцінку наведеному у акті наданих послуг переліку виконаних адвокатом робіт за критеріями співмірності та розумності, а також зважаючи на те, що ця справа не відноситься до категорії складних, суд першої інстанції дійшов висновку, що перелік наданих послуг є необхідним, однак, витрати на виконання цих робіт є завищеними. Суд вважав, що належною до відшкодування позивачу за рахунок відповідача, є сума 5000 грн.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції стосовно наявності підстав для часткового задоволення поданої ОСОБА_1 заяви про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн., колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 статті 134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вказаною статтею також визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, аналіз вищезазначених положень КАС України дає підстави вважати, що розмір понесених витрат на правничу допомогу адвоката визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботи.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року (справа East/West Alliance Limited проти України (заява № 19336/04)) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Таким чином документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Положеннями частин 6 та 7 статті 134 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

При цьому, незважаючи на те, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, такий, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України.

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Судом встановлено, що у підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн. позивачем подано до суду: Договір № 25/08-2024 від 25.08.2024 року про надання правової допомоги, який укладено між адвокатом Дудкою Світланою Сергіївною та ОСОБА_1 , додаткову угоду від 05.05.2025 року до Договору № 25/08-2024 від 25.08.2024 року про надання правової допомоги, акт приймання-передачі наданої правової допомоги згідно Договору № 25/08-2024 від 25.08.2024 року та Додаткової угоди до цього Договору від 05.05.2025 року.

Згідно п. 3.1 Договору № 25/08-2024 від 25.08.2024 року, за правову допомогу, передбачену в п.п. 1.1., 1.2 Договору Замовник сплачує Адвокату гонорар відповідно до Додаткових угод до Договору та актів виконаних робіт.

Відповідно до змісту Додаткової угоди від 05.05.2025 року до Договору № 25/08-2024 від 25.08.2024 року про надання правової допомоги, вказана угода визначає розмір та порядок оплати гонорару Адвоката за надання правової допомоги згідно Договору № 25/08-2024 від 25.08.2024 року в судовій справі № 420/27012/24 в суді першої інстанції (Одеський окружний адміністративний суд) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 29.07.2024 року № 1967 «Про заходи дисциплінарного впливу» в частині застосування до майора поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора-чергового чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області, дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність, стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення, невиплаченого ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування та у зв`язку з прийняттям наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

Згідно Додаткової угоди від 05.05.2025 року, сторони погодили, що гонорар адвоката становить фіксовану суму 12 000 грн. за надання наступної правової допомоги у справі: №420/27012/24 в суді першої інстанції:

- консультація з правових питань щодо оскарження в судовому порядку наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 29.07.2024 року № 1967 «Про заходи дисциплінарного впливу»;

- вивчення фотокопій висновку та матеріалів службового розслідування, на підставі яких прийнятий наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 29.07.2024 року № 1967 «Про заходи дисциплінарного впливу» (матеріали службового розслідування у загальній кількості 114 аркушів);

- аналіз чинного законодавства та судової практики з питань оскарження в судовому порядку наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 29.07.2024 року № 1967 «Про заходи дисциплінарного впливу»;

- підготовка та подання адміністративного позову про оскарження наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 29.07.2024 року № 1967 «Про заходи дисциплінарного впливу» та стягнення грошового забезпечення, невиплаченого ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування та у зв`язку з прийняттям наказу про застосування дисциплінарного стягнення (адміністративний позов на 43 аркушах);

- вивчення доводів відзиву на позовну заяву та доданих до нього доказів, а також клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву (відзив на позовну заяву на 10 аркушах, клопотання на 3 аркушах, докази, додані до відзиву - 114 аркушів);

- підготовка та подання заперечень на клопотання про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву (на 3 аркушах);

- підготовка та подання заяви про виклик свідка (на 5 аркушах);

- підготовка та подання відповіді на відзив на позовну заяву (на 13 аркушах);

- підготовка та подання додаткових пояснень (на 13 аркушах);

- підготовка та подання додаткових пояснень (на 9 аркушах); - підготовка та подання додаткових пояснень (на 6 аркушах);

- участь у підготовчих та судових засіданнях (загальна кількість 7).

Відповідно доп. 3 Додаткової угоди від 05.05.2025 року, сторони погодили, що правова допомога згідно Договору № 25/08-2024 від 25.08.2024 року та цієї Додаткової угоди вважається наданою після підписання сторонами Акту приймання-передачі наданої правової допомоги.

Відповідно до п. 4 Додаткової угоди, сторони погодили, що гонорар Адвоката згідно Договору № 25/08-2024 від 25.08.2024 року та цієї Додаткової угоди сплачується протягом 10 днів з дня підписання Акту приймання-передачі наданої правової допомоги.

З наданого до суду Акту від 05.05.2025 року приймання-передачі наданої правової допомоги згідно Договору № 25/08-2024 від 25.08.2024 року та Додаткової угоди до цього Договору від 05.05.2025 року, вбачається, що адвокат надав такі послуги:

- консультація з правових питань щодо оскарження в судовому порядку наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 29.07.2024 року № 1967 Про заходи дисциплінарного впливу;

- вивчення фотокопій висновку та матеріалів службового розслідування, на підставі яких прийнятий наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 29.07.2024 року № 1967 Про заходи дисциплінарного впливу (матеріали службового розслідування у загальній кількості 114 аркушів);

- аналіз чинного законодавства та судової практики з питань оскарження в судовому порядку наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 29.07.2024 року № 1967 Про заходи дисциплінарного впливу;

- підготовка та подання адміністративного позову про оскарження наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 29.07.2024 року № 1967 Про заходи дисциплінарного впливу та стягнення грошового забезпечення, невиплаченого ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування та у зв`язку з прийняттям наказу про застосування дисциплінарного стягнення (адміністративний позов на 43 аркушах);

- вивчення доводів відзиву на позовну заяву та доданих до нього доказів, а також клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву (відзив на позовну заяву на 10 аркушах, клопотання на 3 аркушах, докази, додані до відзиву - 114 аркушів);

- підготовка та подання заперечень на клопотання про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву (на 3 аркушах);

- підготовка та подання заяви про виклик свідка (на 5 аркушах);

- підготовка та подання відповіді на відзив на позовну заяву (на 13 аркушах);

- підготовка та подання додаткових пояснень (на 13 аркушах);

- підготовка та подання додаткових пояснень (на 9 аркушах);

- підготовка та подання додаткових пояснень (на 6 аркушах);

- участь у підготовчих та судових засіданнях (загальна кількість 7).

Розмір гонорару Адвоката згідно Договору та Додаткової угоди і даного Акту становить 12000 (дванадцять тисяч) гривень.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є, зокрема:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до статті 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів враховує, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Колегія суддів враховує, що в ході розгляду справи в суді першої інстанції представником позивача здійснювалось дослідження спірного у даній справі питання, вивчення необхідних документів для підготовки та подання позовної заяви, відповіді на відзив та інших документів, які стосувались розгляду справи, підготовка та подання заперечень на клопотання про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву; підготовка та подання трьох додаткових пояснень у справі. Крім того представник позивача брав участь загалом у семи підготовчих та судових засіданнях в суді першої інстанції.

Суд також враховує, що у поданій апеляційній скарзі відповідач взагалі заперечував наявність підстав для стягнення з нього витрат на правову допомогу, і не просив зменшити заявлену позивачем суму витрат на правову допомогу, зазначивши її розмір, що відповідав би критеріям розумності та був би співмірним зі складністю справи, із відповідним обґрунтуванням.

Доводи апелянта про відсутність підстав для стягнення з Головного управління витрат на правничу допомогу є безпідставними, оскільки позивачем були надані докази понесення витрат на правничу, які були необхідними та реальними.

В свою чергу, враховуючи все вищевикладене, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат, які підлягають стягненню з відповідача, однак визначена судом до стягнення сума, на думку колегії суддів, є дещо заниженою.

Колегія суддів вважає, що з огляду на документальне підтвердження позивачем понесених витрат на правову допомогу адвоката, характер спірних правовідносин, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, враховуючи критерій співмірності та пропорційності таких витрат присудженню до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

З огляду на встановлені обставини, керуючись ст. 317 КАС України, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність підстав для скасування додаткового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2025 року та ухвалення нового судового рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Одеській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року залишити без змін.

Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі - задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області (, місце знаходження: 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 12) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок).

В іншій частині заяви, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко