Справа № 751/9556/25
Суддя: Топіха Р. М.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №751/9556/25
Провадження №2-а/751/213/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Топіхи Р.М.,

секретаря судового засідання Островської А.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: Головне управління національної поліції в Чернігівській області, Департамент патрульної поліції Національної поліції України, інспектор Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області Марусик А.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Чернігівській області, інспектора Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Марусика Андрія Ігоровича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій неправомірними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6068441 від 02 листопада 2025 року, номер якої у позовній заяві помилково зазначено

№ 6038441, що суд розцінює як технічну описку, та закриття провадження по адміністративній справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 02 листопада 2025 року о

12 годині 06 хвилин на дорозі Р-56 Чернігів Пакуль-КПП Славутич 8 км від

с. Киїнка інспектором Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Марусиком А.І. щодо нього було винесено постанову ЕНА № 6068441 про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень. Порушення правил дорожнього руху згідно з постановою полягає у тому, що ОСОБА_1 на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги для руху в кожному напрямку, здійснив виїзд на крайню ліву смугу руху, не пов`язаний з поворотом або розворотом, при вільній правій смузі, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 порушив п. 11.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР) порушення виїзду на крайню ліву смугу руху при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку.

Зазначає, що при винесенні вказаної постанови йому не було роз`яснено його прав, не реалізовано право на захист, не надано право на подання пояснень та клопотань, а також не було визначено в чому саме полягає його порушення відповідно до зазначеного пункту ПДР.

Зазначає, що у зв`язку з наявністю нерівностей та пошкодження правої смуги, пропустивши у попутному напрямку автомобіль, який рухався у лівій смузі, здійснив маневр щодо перелаштування з крайньої правої смуги у ліву смугу для подальшого здійснення повороту ліворуч для заїзду на міст. Цей маневр був зроблений ним за 200-250 метрів до самого повороту. Але, за 150-170 метрів до повороту він був зупинений інспектором. На його прохання повідомити, в чому саме полягає порушення, відповіді від інспектора він так і не отримав. Вважає, що постанова винесена з грубим порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою і незаконною, у зв`язку з чим просить вказану постанову скасувати і закрити провадження у справі, а позов задовольнити у повному обсязі.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 13 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

07 грудня 2025 від представника Головного управління національної поліції в Чернігівській області Зеляка А.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, які жодними належними та допустимими доказами не підтверджено, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

02 листопада 2025 року о 12 годині 02 хвилини у с. Киїнка наряд ВРПП Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області під час патрулювання на

8 км автодороги Чернігів-Пакуль-КПП Славутич був виявлений автомобіль ЗІЛ 554 з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом на автодорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги руху в цьому напрямку, не пов`язаний з поворотом або розворотом, при вільній правій смузі, чим порушив п. 11.5 ПДР. Під час розгляду матеріалів позивача було повідомлено про причини зупинки транспортного засобу, надано докази вчиненого правопорушення, роз`яснено його права, в тому числі порядок оскарження винесеної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності під відеозапис, який долучений до п. 7 оскаржуваної постанови.

Вважають, що вказані доводи позивача є помилковими, надуманими та такими, що не відповідають дійсності, та спрямовані виключно на спробу позивача уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Позивач не заперечує факт руху у лівій смузі, в той час коли права смуга була не зайнята, а лише зазначає, що мав намір здійснити поворот ліворуч. Але, дане твердження позивача повністю спростовується наявним відеозаписом, оскільки, якщо б водій мав намір здійснити поворот ліворуч, відповідно до п. 9.4 ПДР, такий маневр позивача мав супроводжуватися поданням сигналу покажчика повороту відповідного напрямку, чого водій не зробив. Таким чином, позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Виявивши порушення ПДР, поліцейський вжив заходів щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності та виніс щодо позивача постанову ЕНА № 6068441 від

02 листопада 2025 року за адміністративне правопорушення, передбачене

ч. 2 ст. 122 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. Позивач погоджується під відеозапис, що він вчинив правопорушення, де зазначає, що порушення не грубе і заслуговує на попередження. Тобто, з вказаних висловлювань можна зробити висновок, що якщо б поліцейський попередив позивача, то позивач визнав би свою вину у вчиненні правопорушення.

02 грудня 2025 року на адресу суду від інспектора ВРПП Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області Марусика А.І., у як він просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 . Зазначає, що при документуванні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 122 КУпАП, згідно вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, велася безперервна відеофіксація на портативний відеореєстратор. З відеозапису вбачається, що водій транспортного засобу марки «ЗІЛ 554» з державним номерним знаком НОМЕР_2 здійснює рух по автодорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, при цьому не зайнявши правого краю проїзної частини, у випадку, коли права смуга для руху вільна від транспортних засобів та дозволяє розташувати транспортний засіб у її межах. Жодних перешкод для руху в межах правої смуги не зафіксовано. Пояснення позивача, що він «готувався до повороту ліворуч» не взято до уваги, оскільки на ділянці 8-9 км автодороги Р-56 Чернігів-Пакуль-КПП Славутич перед шляхопроводом, проїзна частина має дві смуги для руху в одному напрямку, що підтверджується дорожньою розміткою 1.5 та 1.3, а також відсутністю будь-яких заборон чи обмежень щодо руху у правій смузі. Обидві смуги заходять на міст паралельно, що свідчить про відсутність звуження або зміни кількості смуг до моменту заїзду на міст. Лише після початку мосту організація руху змінюється, у зв`язку з наявністю аварійної ділянки. На зазначеній ділянці автодороги дійсно наявний певний розрив в острівці безпеки, що утворився не в наслідок передбаченої організації руху, а через тривале та систематичне порушення ПДР. Наявність такого викатаного прориву не створює жодної правової можливості для виконання маневру повороту ліворуч чи розвороту. Крім того, посилання ОСОБА_1 на дозволеність перетину суцільної лінії при її зносі на 30 % є безпідставним. Навіть якщо розмітка втратила видимість ПДР встановлює, що відсутність або незадовільний стан розмітки не звільняє водія від обов`язку виконувати вимоги дорожніх знаків та загальних правил маневрування. Твердження позивача, щодо відсутності можливості реалізувати право на захист та надати пояснення спростовуються матеріалами відеозапису та фактом оскарження зазначеної постанови.

На підставі ст. 262 КАС України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Інспектором Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Марусиком А.І. 02 листопада 2025 року складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6068441, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за те, що 02 листопада 2025 року о 12 годині 02 хвилин на дорозі від с. Киїнка, дорога

Р-56 Чернігів-Пакуль-КПП Славутич 8 км, на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, водій здійснив виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку, не пов`язаний з поворотом або розворотом, при вільній правій смузі, чим порушив п. 11.5 Правил дорожнього руху (а.с. 7).

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо; неупереджено; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Слід також зазначити, що за положеннями ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Нормами Закону України «Про Національну поліцію» до повноважень національної поліції відповідно до покладених на неї обов`язків належать: виявляти причини та умови, вживати заходів щодо попередження та усунення виявлених адміністративних правопорушень; патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи; складати протоколи про адміністративні правопорушення, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання.

Згідно з положеннями ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, у тому числі за частинами 1, 2, 3 ст. 127 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126,

127-1 -129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Статтею 258 КУпАП визначено, що протокол не складається, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладених у постанові від 14 лютого 2018 року по справі 536/583/17, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало, як зазначено в оскаржуваній постанові, порушення ним ПДР, що виявилось у виїзді на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку.

Пунктом 11 ПДР визначено порядок розташування транспортних засобів на дорозі.

Відповідно до п. 11.2 ПДР на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Згідно з положеннями п. 11.5 ПДР на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

За нормами процесуального права виключно на підставі доказів, тобто на підставі фактичних даних, суд встановлює наявність або відсутність певних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Детально дослідивши відеозаписи з місця події, суд встановив, що автомобіль позивача був зупинений працівниками патрульної поліції. Підійшовши до транспортного засобу, поліцейський представився та пояснив причину зупинки, на що ОСОБА_1 пояснив, що він їхав в лівій смузі, бо мав намір здійснити поворот ліворуч, на що поліцейський зауважив, що на даній ділянці дороги відсутні дорожні знаки, які б дозволяли поворот ліворуч і що найближчий поворот ще далеко. Крім того, із відеозапису вбачається, що транспортний засіб позивача рухався у лівій смузі руху при вільній правій смузі, під час руху на транспортному засобі були відсутні увімкнені сигнали покажчика повороту. До того ж, при винесенні оскаржуваної постанови ОСОБА_1 працівником поліції була дотримана передбачена законодавством процедура розгляду справи, зокрема позивача було повідомлено про суть вчиненого правопорушення та ознайомлено з його правами, в тому числі і правом на захист.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що у діях

ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому постанова від 02 листопада

2025 року ЕНА № 6068441 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, винесена інспектором Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Марусиком А.І. з дотриманням вимог КУпАП, права позивача не були порушені, тому підстав для задоволення позову суд не знаходить.

Керуючись статтями 7, 14-1, 127, 222, 245, 251, 252, 254, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, статтями 2, 6, 20, 72, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Чернігівській області, інспектора Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Марусика Андрія Ігоровича, Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про визнання дій неправомірними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання:

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Головне управління національної поліції в Чернігівській області (місцезнаходження: 14017, м. Чернігів, пр. Перемоги, буд. 74).

Відповідач: інспектор Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області старший лейтенант поліції Марусик Андрій Ігорович (місцезнаходження: 14017, м. Чернігів, вул. Старобілоуська, буд. 4-А).

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3).

Суддя Р.М. Топіха