Справа № 607/21411/25
Суддя: Мостецька А. А.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2025 Справа №607/21411/25 Провадження №2-а/607/786/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Мостецької А. А.

за участю секретаря с/з Ярош Н. В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, головного спеціаліста-інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Фляк Сергія Олеговича про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідачівУправління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, головного спеціаліста-інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Фляк Сергія Олеговича про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що оскаржувана постанова є такою, що винесена з порушенням норм матеріального, процесуального права та є необґрунтованою. Під час винесення постанови відповідач ОСОБА_2 вчергове не розібрався із ситуацією, яка мала місце, та належним чином не дослідив усіх обставин справи. Йому здалося, що ним порушено правила дорожнього руху, але насправді ніяких порушень не було. У місці, де нібито мало місце порушення Правил дорожнього руху відсутні будь-які знаки, що інформують про в`їзд до двору, на стоянку, автозаправну станцію, будівельний майданчик тощо або виїзду з них, зокрема, не має знаків. Таким чином відповідач порушив вимоги статей 245, 280 КУпАП та не дослідив склад адміністративного правопорушення, а саме його суб?єктивну сторону, обов?язковою ознакою якої є вина, яка має бути доведена. Лише після доведення вини відповідними доказами відповідач мав право притягати його до відповідальності. Отже, відповідач, не маючи взагалі ніяких доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, притягнув його до відповідальності, не виконавши при цьому вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, ст. 69 КАСУ.

Також зазначив, що у даному випадку ніяких доказів його вини немає, а отже немає й суб?єктивної сторони і відповідно складу правопорушення. Відповідач незаконно склав повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, незаконно виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення і взагалі не мав підстав притягати його до адміністративної відповідальності.

Відтак просить визнати протиправними дії головного спеціаліста-інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Фляка С.О. та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серія ТЕ № 00191786 в справі про адміністративне правопорушення, а також закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення та скасувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.

Представник відповідача Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради подала відзив на позов, в якому вказала, що позивач зазначає, що виїзд з прилеглої території нібито не позначений відповідними дорожніми знаками. Водночас слід зауважити, що Правила дорожнього руху України не містять норми, яка б зобов?язувала позначати виїзд з прилеглої території. З наданих фото матеріалів а також схеми ОДР чітко видно, що транспортний засіб позивача був зупинений на відстані менше ніж 10 метрів від виїзду зі шкільної території, тобто з порушенням вимог зазначеного пункту ПДР. Таким чином, твердження позивача про нібито відсутність дорожніх знаків є безпідставними і не спростовують факту порушення правил зупинки транспортного засобу. Інспектором з паркування здійснювались заміри відстані автомобіля позивача до виїзду з прилеглої території, цифровим лазерним дальноміром, який пройшов повірку в ДП «Тернопільстандартметрологія», та яка становить 1.404 м.

Відтак саме розташування транспортного засобу позивача ближче 10 м від виїзду є випадком, що відноситься до як таких, що суттєво перешкоджає руху, а тому притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, є правомірними діями інспектора з паркування. Сам факт зупинки автомобіля позивача на виїзді з прилеглої території з прилеглої території створює перешкоду для інших учасників дорожнього руху, оскільки в цьому випадку автомобіль позивача обмежує оглядовість для учасників дорожнього руху, які здійснюють виїзд на проїзджу частину з двору прилеглої території будинку, що в свою чергу може слугувати аварійній ситуації. Інспектором з паркування, з метою належного фіксування факту порушення правил зупинки, стоянки або паркування водієм транспортного засобу здійснено фотофіксацію в кількості вісім фото з різних протилежних ракурсів, з відображенням 1) дати і часу (моменту); 2) місця розташування даного транспортного засобу до нерухомих об?єктів, та встановлено географічні координати що повністю відповідає вимогам Примітки ст. 14-2 КУпАП.

З огляду на вищезазначене, оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою та об?єктивною, а інспектор з паркування діяв правомірною, у межах своїх повноважень у спосіб передбачений законодавством. За таких обставин, на підставі вищевикладеного, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради та відповідач головний спеціаліст-інспектор з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Фляк С.О. у судове засідання не з`явилися, не повідомивши суду про причини своєї неявки, будучи повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Клопотань про відкладення розгляду даної справи та розгляду справи без їхньою участі не подали.

З урахуванням думки позивача, який не заперечив щодо розгляду справи без участі представника відповідача Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради та відповідача головного спеціаліста-інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Фляк С.О., суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності останніх.

При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Заслухавши пояснення позивача, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов до наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права.

Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Суд, встановив, що 01.09.2025 головним спеціалістом-інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Фляк С.О. складено постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ТЕ № 00191786, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 07.08.2025 року о 14:52 год за адресою: м. Тернопіль, вул. Грушевського М., 1, водієм транспортного засобу «Ford Ecosport», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснено зупинку в місцях виїзду з прилеглих територій, а саме зупинка ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій (п. 15.9 (и) ПДР), створено перешкоду дорожньому руху, загрозу безпеці руху.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 6 ст. 55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII), учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону № 3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху).

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху, передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 15.9(и) Правил дорожнього руху передбачено, що забороняється зупинка ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлює відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки.

Водночас ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) здійснюється в порядку статті 279-1 КУпАП.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 279-1 КУпАП якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Відповідно до ч. 5 ст. 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до примітки до зазначеної норми, режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Статті 279-1-279-4 КУпАП не передбачають процесуальних прав та гарантій, визначених у ч. 1 ст. 268 та ст. 280 КУпАП.

Як вбачається з оглянутих в судовому засіданні відеозаписів та фотознімків, долучених до матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 порушив вимоги п.15.9(и) Правил дорожнього руху, а саме, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м від виїзду з прилеглої території.

Крім того, з відеозапису та фотознімків також вбачається, що місце, на якому знаходився автомобіль позивача, не є місцем для паркування автомобілів. Більше того, у місці розташування автомобіля позивача немає жодного дорожнього знаку, який дозволяє зупинку.

Також суд зазначає, що автомобіль позивача припаркований в межах дорожньої розмітки 1.16, на якій паркування не дозволено. У разі розміщення транспортного засобу на такій розмітці погіршується оглядовість для учасників дорожнього руху, які здійснюють виїзд на проїзну частину з прилеглої території, що, у свою чергу, може створити аварійну ситуацію.

Як вбачається з долученої представником відповідача схеми ОДР, розмітка 1.16 на вказаній ділянці дороги візуально звужує проїзну частину, змушуючи водіїв зменшувати швидкість, відокремлює зону переходу від потоку транспорту та покращує оглядовість для водіїв і пішоходів.

Відтак саме знаходження транспортного засобу в недозволеному місці створює перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, а тому не передбачає (не вимагає) наявності будь-яких скарг від інших водіїв.

Крім того, відповідно до пп. «з» п. 2 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзд.

Оскільки водій транспортного засобу під час виїзду з прилеглої території повинен дати дорогу транспортним засобам і пішоходам, а під час в`їзду на неї - пішоходам, які йдуть по тротуару, то транспортні засоби, що стоять, не повинні створювати йому обмеження в оглядовості проїзної частини, а тим більше створювати перешкоди під час виїзду з прилеглої території або в`їзду на неї.

Таким чином, з огляду на наведені вище положення п.п. «з» п. 2 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП, розміщення транспортного засобу позивача з порушенням вимог п. 15.9(и) Правил дорожнього руху є таким, що перешкоджало дорожньому руху або створювало загрозу безпеці руху.

Доводи позивача про відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення є безпідставними та спрямовані лише на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, винуватість в якому повністю доведена.

Відтак позивачем не спростовано належними та достатніми доказами обставини, викладені в оскаржуваній постанові та факт відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені у судовому засіданні обставини справи, оцінюючи в сукупності зібрані у справі докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд вважає, що представником відповідача надано належні та допустимі докази, які вказують на те, що дії головного спеціаліста-інспектора по виявленню порушення, його фіксування є правомірними, а прийнята постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ТЕ № 00191786 від 01.09.2025, відповідає вимогам чинного законодавства і правові підстави для її скасування відсутні, а тому суд дійшов висновку, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати, йому не відшкодовуються.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 73, 77, 78, 134, 139, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, головного спеціаліста-інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Фляк Сергія Олеговича про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідачі:

1. Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 34334305, місцезнаходження вул. Є. Коновальця, 8, м. Тернопіль;

2. Головний спеціаліст-інспектор з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Фляк Сергій Олегович, вул. Є. Коновальця, 8, м. Тернопіль.

Головуючий суддяА. А. Мостецька