Справа № 480/2926/20
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2025 року Справа № 480/2926/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Глазька С.М.,
за участю секретаря судового засідання - Щербаченко В.В.,
представника позивача - Іващенка О.М.,
представника відповідача - Свистуна Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду м. Суми адміністративну справу № 480/2926/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування наказу, податкових повідомлень-рішень, вимог та визнання дій протиправними,-
В С Т А Н О В И В:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області, в якій з урахуванням уточнених позовних вимог просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ №198 від 26 вересня 2019 року ГУ ДПС в Сумській області,
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Сумській області щодо призначення і проведення документальної позапланової невиїзної перевірки на підставі наказу про проведення такої перевірки № 198 від 26 вересня 2019 року, за результатами якої складено акт перевірки від 12 листопада 2019 року № 224/18-28-33-03/ НОМЕР_1 /229;
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Сумській області щодо анулювання реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Головного управління ДПС у Сумській області як платника єдиного податку другої групи в Реєстрі платників єдиного податку з 01.01.2016.
Листом вих. № 4784/ФОП/18-28-13-03-14 від 23.07.2019 ГУ ДФС у Сумській області повідомляє Позивача про отримання інформації щодо «можливих порушень під час здійснення ним господарської діяльності, а саме: правомірності перебування на спрощеній системі оподаткування». Підставою для даного висновку контролюючий орган вважає факти «...які свідчать про порушення платником податків законодавства...», зазначаючи про наявність у позивача згідно з даними Реєстру речових прав на нерухоме майно власного нерухомого майна та земельних ділянок в обсягах, що перевищують передбачені п.291.5.3 ст.291 Податкового кодексу України площі нерухомості та земельних ділянок, які можуть здаватися в оренду платниками єдиного податку першої-третьої груп.
При цьому, у відповідності з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань обрані приватним підприємцем ОСОБА_1 передбачено здійснення декількох видів діяльності, а оренда не є єдиним видом і навіть не основним видом діяльності позивача.
З метою підтвердження, або спростування викладеної інформації відповідач запропонував ФОП ОСОБА_1 надати копії документів. При цьому зі змісту даного листа не зрозуміло яку саме інформацію мав спростувати, або підтвердити позивач, жодних фактів та доказів щодо здавання в найм нерухомого майна та/або земельних ділянок понад норми, визначені Податковим кодексом України у вказаному запиті, відповідач не навів.
Позивач зауважує, що згідно чинного законодавства запит контролюючого органу про надання платником податків інформації та підтверджуючих документів повинен містити вказівку на чітко визначені обставини, які згідно з пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України є умовою звернення з таким запитом. Без зазначення в запиті конкретних фактів, які стали підставою для його направлення, платник податків об`єктивно позбавлений можливості надати відповідні пояснення та їх документальне підтвердження. Запит ГУ ДФС у Сумській області листом №4784/ФОП/18-28-13-03-14 від 23.07.2019 зазначеним вимогам Податкового кодексу України не відповідає, про що позивач повідомив ГУ ДФС у Сумській області листом.
Таким чином, в зв`язку з тим, що запит ГУ ДФС у Сумській області №4784/ФОП/18-28-13-03-14 від 23.07.2019, направлений на адресу позивача не містив підстав для його надіслання, передбачених п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_1 згідно абзацу сьомого п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України був звільнений від надання відповіді на такий запит. Отже, винесення наказу №198 від 26 вересня 2019 року на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, керуючись вимогами п.79.1 ст.79 Податкового кодексу України в зв`язку з ненаданням позивачем пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит №4784/ФОП/18-28-13-03-14 від 23.07.2019 є безпідставним та необґрунтованим. Посилання в оскаржуваному наказі ГУ ДПС у Сумській області N198 від 26.09.2019 року лише на п.п. 78.1.1 ст. 78 Податкового кодексу України не є достатнім для того, щоб було можливо чітко ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача.
Позивач зазначає, що нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Отже, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню. Визнання незаконною документальної позапланової невиїзної перевірки, проведеної контролюючим органом, є безумовною підставою для визнання незаконними і прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень.
Крім того, позивач зазначає, що за результатами проведеної позапланової невиїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_1 відповідач не визнав його право на перебування на спрощеній системі оподаткування, в зв`язку з чим було винесено спірні податкові повідомлення-рішення. При цьому, всупереч вимог чинного податкового законодавства рішення про анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку другої групи не приймалось. На підставі викладеного, виключення позивача з Реєстру платників єдиного податку без наявності рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку є безпідставним. Отже, нарахування відповідачем податкових зобов`язань ФОП ОСОБА_1 в зв`язку з неврахуванням його перебування на спрощеній системі оподаткування є протиправним та необґрунтованим.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 28 травня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 по справі № 480/2926/20, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2021, в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування наказу, податкових повідомлень-рішень, вимог та визнання дій протиправними відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 15.10.2024 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2021 у справі №480/2926/20 скасовано, справу №480/2926/20 передано на новий розгляд до суду першої інстанції. У мотивувальні частині вказаної постанови, суд зазначив, що обов`язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін є сутністю офіційного з`ясування всіх обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 2, частини четвертої статті 9 КАС України, відповідно до змісту якого суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Ухвалою суду від 28.10.2024 справу № 480/2926/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування наказу, податкових повідомлень-рішень, вимог та визнання дій протиправними прийнято до свого провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 20.11.2024.

Позивач з урахуванням вище вказаної постанови Верховного Суду від 15.10.2024 надав суду пояснення у яких зазначив, що судом касаційної інстанції фактично підтверджено відсутність доказів про вручення наказу № 198 від 26.09.2019 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Таким діями відповідачем порушено вимоги п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України, відповідно до якого документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Також позивач зазначає, що Верховним Судом у постанові також констатовано: «при цьому, рішення про анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку другої групи не приймалось. Судам слід урахувати, що відповідно до пункту 299.11 статті 299 України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених главою 1 розд. XIV ПК України, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення».

Такі висновки повністю узгоджуються з вимогами п.299.11 ст.299 Податкового кодексу України: Уразі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення».

Враховуючи вище викладене позивач просив задовольнити позовні вимоги (т.3 а.с. 103-106).

Відповідач також з урахуванням вище вказаної постанови Верховного Суду від 15.10.2024 надав суду пояснення у яких зазначив, що копія наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 198 від 26.09.2019, а також письмове повідомлення про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 25/18-28-13-03 від 26.09.2019 надіслано ФОП ОСОБА_1 27.09.2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення №, який повернувся до ГУ ДПС у Сумській області 17.10.2019 з зазначенням причини повернення - «адресат відсутній» (т.3 а.с. 85).

Щодо встановлених в ході перевірки ФОП ОСОБА_1 порушень вимог законодавства, які стали підставою для прийняття спірних податкових повідомлень рішень та вимоги, відповідач у вказаних поясненнях також зазначив, що позовна заява Позивача не містить обґрунтувань для визнання оскаржуваних податкових повідомлень рішень та вимоги протиправними та незаконними, адже не зазначено в чому саме їх протиправність. Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень та вимог про сплату боргу, Позивач посилається виключно на відсутність підстав для проведення перевірки та не наводить жодних обставин, які б спростували факти порушень податкового законодавства.

Також відповідач звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 15.10.2024 року по даній справі вказав, що доводи позивача не спростовують висновки Акту перевірки щодо встановлених під час контролюючого заходу обставин.

Щодо виключення позивача з Реєстру платників єдиного податку відповідач зазначає, що ФОП ОСОБА_1 за наслідками перевірки не виключався є Реєстру платників єдиного податку, що підтверджується скріншотом з даного реєстру, який наявний у матеріалах справи.

За таких обставин визнання судом протиправними дій ГУ ДПС у Сумській області в частині виключення позивача з зазначеного реєстру було б необґрунтованим.

Водночас, з приводу доводів позивача щодо нарахування податків та зборів за загальною системою оподаткування в умовах, коли платник продовжує перебувати на спрощеній системі оподаткування, оцінку яким згідно висновків Верховного Суду судами попередніх інстанцій надано не було, відповідач зауважуємо, що здійснення донарахування податків та зборів внаслідок встановлення порушення платником умов перебування на спрощеній системі оподаткування податковим законодавством не ставиться у залежність від прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, адже у відповідності до пп. 298.2.3 (5) п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України, платник єдиного податку у разі надання ним послуг платникам податків, які не являються платниками єдиного податку, зобов`язаний перейти на сплату інших податків і зборів, визначених ПК України з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалась така діяльність.

Враховуючи вищевикладене, Головне управління ДПС у Сумській області вважає, що оскаржувані податкові повідомлення рішення, вимога та дії ГУ ДПС у Сумській області є законними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, а позов ФОП ОСОБА_1 безпідставним, та таким, що задоволенню не підлягає.

Ухвалою суду від 23.04.2025 закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19.06.2018 заступником начальника Кролевецької ОДПІ складено доповідну записку № 230/10/18-07-17-02-024, якою повідомлено, що за результатами податкової інформації, працівниками контролюючого органу було виявлено факти, які свідчать про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог податкового законодавства, зокрема в частині правомірності перебування на спрощеній системі оподаткування (а.с. 134, т. 1). Вказана доповідна записка була направлена до ГУ ДФС у Сумській області.

У зв`язку з отриманням інформації щодо можливих порушень під час здійснення ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності, ГУ ДФС у Сумській області склало та направило позивачу запит від 17.05.2018 № 9678/10/18-28-13-03, в якому просило надати пояснення та документальне підтвердження стосовно здійснення господарської діяльності (а.с.132-133).

Листом № 04-06/2018 від 04.06.2018 ФОП ОСОБА_1 документів та пояснень по даному питанню не надав, та зазначив, що запит не відповідає вимогам чинного законодавства (а.с. 130, т. 1).

У зв`язку з ненаданням в законодавчо встановлений термін пояснення на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу ГУ ДФС у Сумській області було прийняте рішення про проведення з 24.07.2018 документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 на підставі наказу № 1138 від 19.07.2018 (а.с. 118, т. 1) та направлення № 1653 від 19.07.2018 (а.с. 119, т. 1).

Позивачем було оскаржено до суду наказ від 19.07.2018 № 1138 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 » та дії посадових осіб ГУ ДФС у Сумській області щодо його прийняття.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.09.2018 по справі № 480/3009/18 (а.с. 91-93, т. 2), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2018, в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання неправомірними дій посадових осіб Головного управління ДФС у Сумській області, щодо прийняття наказу від 19.07.2018 № 1138 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 » та його скасування відмовлено.

Вказаним рішенням суду встановлено, що запит № 9678/10/18-28-13-03 від 17.05.2018 про надання пояснень та їх документального підтвердження, містить посилання на фактичні та правові підстави для його направлення, а саме: пп. 72.1.1 п. 72.1 ст. 72 ПК України, обставини, що запитуються, та перелік документів, які необхідно надати, отже складений відповідно до вимог діючого законодавства.

23.07.2019 ГУ ДФС у Сумській області направило позивачу запит про надання документів та письмових пояснень вих. № 4784/ФОП/18-28-13-03-14, зміст якого є аналогічним змісту запиту № 9678/10/18-28-13-03 від 17.05.2018.

Запит від 23.07.2019 був направлений на адресу ФОП ОСОБА_1 , яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб-підприємців та громадських формувань ( АДРЕСА_1 ), та вручений матері позивача 25.07.2019 (зворотній бік а.с. 129, т. 1).

Так, в запиті від 23.07.2019 № 4784/ФОП/18-28-13-03-14 вказано, що він складений у зв`язку з отиманням ГУ ДФС у Сумській області інформації щодо можливих порушень під час здійснення ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності, а саме правомірності перебування на спрощеній системі оподаткування. Також, у запиті зазначено наступне. Згідно даних ГУ ДФС у Сумській області та заяви про застосування спрощеної системи оподаткування ФОП ОСОБА_1 працює на спрощеній системі оподаткування: 2 група 20% від мінімальної заробітної плати. Обрані ФОП ОСОБА_1 види діяльності: Код КВЕД 45.40 Торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів; Код КВЕД 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у.; Код КВЕД 47.54 Роздрібна торгівля побутовими електротоварами в спеціалізованих магазинах; Код КВЕД 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах (основна); Код КВЕД 55.10 Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування; Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; Код КВЕД 42.99 Будівництво інших споруд н.в.і.у.; Код КВЕД 47.59 Роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах.

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майн ФОП ОСОБА_1 має у власності нежитлові приміщення (будівлі торгівельні) за адресою:

- АДРЕСА_2 , загальною площею 1570,5 м.кв.;

- АДРЕСА_3 (магазин - площею 304.7 м.кв., гараж - площею 90,0 м.кв.);

- земельну ділянку (рілля) площею 2,0275 га, Сумська область, Кролевецький район, Реутинська сільська рада;

- земельну ділянку площею 0,0856 га, АДРЕСА_4 ;

- земельну ділянку площею 0.117 га, АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,25 га, АДРЕСА_4 ;

- земельну ділянку площею 0,2903 га,

АДРЕСА_5 Кролевецький район, с.Реутинці, вул. Романова, 51;

- квартира загальною площею 42,4 АДРЕСА_6 .

Згідно ст. 291.5 Кодексу «Не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої групи: 291.5.3 фізичні особи-підприємці, які надають в оренду земельні ділянки, загальна площа яких перевищує 0.2 гектара, житлові приміщення та/або їх частини, загальна площа яких перевищує 100 квадратних метрів, нежитлові приміщення (споруди, будівлі) та/або їх частини, загальна площа, яких перевищує 300 квадратних метрів.»

Таким чином, за результатами аналізу податкової інформації, що отримана та міститься у базах даних органу ДФС виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

З метою підтвердження або спростовування викладеної інформації ГУ ДФС у Сумській області просило надати пояснення та документальне підтвердження стосовно здійснення господарської діяльності, а саме:

1. пояснення щодо власного чи орендованого нерухомого майна, що використовується здійсненні підприємницької діяльності протягом 2015-2017 років;

2. копії документів, що підтверджують наявність власних або орендованих приміщень. У разі наявності орендованих приміщень (офісні, складські тощо), надати їх адреси та угоди, на підставі яких орендуються, стан та форму розрахунків протягом 2015-2017 років;

3. перелік та укладені угоди ФОП ОСОБА_1 та орендарями (суборендарями) нерухомого майна протягом 2016-2018 років;

4. документи що свідчать про стан розрахунків між ФОП ОСОБА_1 та орендарями (суборендарями), наявність заборгованості станом на 01.01.2016, 01.01.2016, 01.01.2018 та на 01.01.2019 (а.с. 128-129, т. 1).

Листом № 12-08/2019 від 12.08.2019 ФОП ОСОБА_1 документів та пояснень по даному питанню не надав, та зазначив, що запит не відповідає вимогам чинного законодавства (а.с.125-126, т. 1).

У зв`язку з ненаданням ФОП ОСОБА_1 пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит від 23.07.2019 № 4784/ФОП/18-28-13-03-14, ГУ ДПС у Сумській області був прийнятий наказ № 1521 від 21.08.2019 про проведення з 27.08.2019 документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 та видано направлення №2322 від 21.08.2019 (а.с. 135, т. 1).

27.08.2019 працівниками ГУ ДФС у Сумській області було здійснено вихід за юридичною адресою ФОП ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 ) та за місцем здійснення господарської діяльності ( АДРЕСА_3 ) з метою вручення наказу на проведення перевірки № 1521 від 21.08.2019 та ознайомлення з направленням № 2322 від 21.08.2019. За результатами виходу перевіряючими встановлено факт відсутності позивача за вищезазначеними адресами. Даний факт було засвідчено Актом про не встановлення місцезнаходження платника податків та неможливості вручення наказу на проведення перевірки та ознайомлення з направленням на перевірку за № 971/18-28-13- 03/ НОМЕР_1 від 27.08.2019 (а.с. 136, т. 1).

28.08.2019 Управлінням податків та зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Сумській області складено запит на встановлення місцезнаходження платника податків (а.с. 137, т. 1).

У зв`язку з ненаданням ФОП ОСОБА_1 пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит від 23.07.2019 № 4784/ФОП/18-28-13-03-14, ГУ ДПС у Сумській області був прийнятий наказ № 198 від 26.09.2019 про проведення з 30.10.2019 позапланової невиїзної перевірки позивача з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2018 (а.с. 120, т. 1) та разом з копією наказу направлено позивачу письмове повідомлення від 26.09.2019 № 25/18-28-13-03 (зворотній бік а.с. 120, т. 1).

У період з 30 жовтня 2019 року по 05 листопада 2019 року в приміщенні контролюючого органу, за адресою: АДРЕСА_7 , посадовими особами відповідача було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2018, за результатами якої складено акт від 12 листопада 2019 № 224/18-28-33-03/ НОМЕР_1 /229 (а.с. 17-63, т. 1).

Документальною позаплановою невиїзною перевіркою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 встановлені наступні порушення:

- вимог п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України № 2755- IV від 02.12.2010 з подальшими змінами та доповненнями в результаті неподання до податкового органу форми 20-ОПП - повідомлення про об`єкт оподаткування або об`єкт, який пов`язаний з оподаткуванням або через який провадиться діяльність;

- пп. 298.2.3 (5) п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України № 2755-IV від 02.12.2010 з подальшими змінами та доповненнями в період з 01.01.2016 по 31.12.2018 в частині здійснення надання послуг платникам податків, які не являються платниками єдиного податку (невідповідність вимогам організаційно-правових форм господарювання), що позбавляє права на застосування спрощеної системи оподаткування в періоді з 01.01.2017 по 31.12.2018;

- вимоги пп. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49. 177.5.2 п. 177.5 ст. 177 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ з подальшими змінами та доповненнями в результаті не подання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 1 кв. 2017 року, 2017 рік та 2018 рік;

- вимоги. 177.1, п.177.2, п. 177.4 ст.177 Податкового Кодексу України № 2755-IV від 02.12.2010 з подальшими змінами та доповненнями в результаті безпідставного заниження оподатковуваних доходів та витрат, пов`язаних з веденням господарської діяльності, що призвело до заниження чистого оподатковуваного доходу та. відповідно, до заниження податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 345579,07 грн., в т. ч.: за 2017 рік - на 176040,00 грн., за 2018 рік - на суму 169539,07 грн.;

- вимог п. 177.2 ст. 177. пп. 1.2 пункту 16 прим І підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України № 2755- IV від 02.12.2010 з подальшими змінами та доповненнями в результаті заниження суми чистого оподатковуваного доходу, що призвело до заниження військового збору на загальну суму 28798,26 грн.. в т. ч: за 2017 рік - на 14670,00 грн. та за 2018 рік - на 14128,26 грн.;

- вимог абз. 1 п.2 ч. 1 ст.7, п. 11 ст. 8, п. 2 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 № 2464- VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" із змінами та доповненнями в результаті заниження суми доходу, на яку нараховується єдиний внесок, що призвело до заниження єдиного внеску на загальну суму 238879,08 грн., в т. ч.: за 2017 рік - на 101277,00 грн., за 2018 рік - на 137602,08 грн.;

- вимог п. 2. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI з подальшими змінами та доповненнями з результаті несвоєчасної сплати єдиного соціального внеску, нарахованого роботодавцями на суми заробітної плати та винагороди за договорами ЦПХ, за грудень 2015 року, та за травень 2018 року;

- вимог п. 287.3 ст. 287 Податкового Кодексу України № 2755-IV від 02.12.2010 з подальшими змінами та доповненнями в результаті несвоєчасної сплати сум податкових зобов`язань по орендній платі за землю за липень 2017 р. та за червень, серпень, вересень, жовтень 2018 р.;

- вимог п. 257.5 ст. 257 Податкового Кодексу України № 2755-IV від 02.12.2010 р. з подальшими змінами та доповненнями в результаті несвоєчасної сплати сум податкових зобов`язань з рентної плати за спеціальне використання води за 2, 3 та 4 кв. 2016 року та за 1, 2, 3, 4 кв. 2017 року;

- вимог п. 1 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР із змінами та доповненнями з результаті не проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи торгової виручки у період з 01.01.2017 по 31.12.2018;

- вимог п. 44.1, п. 44.3, п. 44.5, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст.8 5 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-IV з подальшими змінами та доповненнями, в «результаті ненадання платником податків первинних документів, що належали до предмета перевірки або пов`язані з ним.

На підставі акту перевірки від 12 листопада 2019 року № 224/18-28-33-03//229 ГУ ДПС у Сумській області прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 05.12.2019 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 431973,84 грн., в тому числі: основний платіж - 345579,04грн., фінансова санкція - 86394,77 грн. (а.с. 64, т. 1);

- податкове повідомлення-рішення від 05.12.2019 № 3, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на суму 35997,83 грн., в тому числі: основний платіж - 28798,26 грн., фінансова санкція - 7199,57 грн. (а.с. 67, т. 1);

- податкове повідомлення-рішення від 05.12.2019 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання води на суму 13,86 грн., в тому числі: основний платіж 11,55 грн., фінансова санкція - 2,31 грн. (а.с. 70, т. 1);

- податкове повідомлення-рішення від 05.12.2019 № , яким застосовано штрафну санкцію з єдиного соціального внеску на суму 34015,61 грн. (а.с. 72, т. 1);

- податкове повідомлення-рішення від 05.12.2019 № 3, яким застосовано штрафну санкцію з орендної плати з фізичних осіб на суму 325,75 грн. (а.с. 74, т. 1);

- податкове повідомлення-рішення від 05.12.2019 №, яким застосовано штраф за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску на суму 50,49 грн. та нараховано пеню у сумі 0,77 грн. (а.с. 76, т. 1);

- податкове повідомлення-рішення від 05.12.2019 № на суму 510,00 грн., яким застосовано штраф за несвоєчасне подання податкових декларацій (а.с. 78, т. 1);

- податкове повідомлення-рішення від 05.12.2019 № , яким застосовано штрафну санкцію за не взяття на облік об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку) на суму 170,00 грн. (а.с. 79, т. 1);

- податкове повідомлення-рішення від 05.12.2019 № , яким застосовано штрафну санкцію за не ведення обліку доходів та витрат на суму 510,00 грн. (а.с. 80, т. 1).

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на суму 238879,08 грн. від 05.12.2019 № Ф- (а.с. 81, т. 1).

Крім того, 13.02.2020 на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів ГУ ДПС в Сумській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску № Ф-2082-20 на суму 273712,14 грн., у тому числі недоїмка - 239696,53 грн. та штраф - 34015,61 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 по справі № 480/2926/20, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2021, в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування наказу, податкових повідомлень-рішень, вимог та визнання дій протиправними відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 15.10.2024 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2021 у справі №480/2926/20 скасовано, справу №480/2926/20 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

У мотивувальній частині вказаної постанови Верховний Суд зазначив наступне:

«За наслідками перевірки доводів сторін, якими вони обґрунтовують свої вимоги і заперечення, суд касаційної інстанції з`ясував, що доказів, на підставі яких суди дійшли висновку про належне повідомлення платника про проведення перевірки, матеріали справи не містять. Констатуючи позиції сторін у справі, суди не посилались на конкретні документи, оцінку викладеним обставинам судами не надано.

Враховуючи вищевикладене, необхідно встановити дотримання контролюючим органом норм ПК України, якими унормовано порядок повідомлення платника про проведення перевірки, встановлені обставини повинні бути підтверджені належними доказами.

…

Таким чином, суду необхідно надати оцінку доводам позивача щодо дотримання податковим органом процедури проведення перевірки, зокрема, встановити обставини правомірності дій суб`єкта владних повноважень, що надають останньому право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків, як того вимагає закон. Таке право надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

…

Суди констатували, що згідно з відомостями з Реєстру платників єдиного податку, ФОП ОСОБА_1 значиться як платник єдиного податку другої групи. Доказів анулювання Головним управлінням ДПС у Сумській області реєстрації ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи в Реєстрі платників єдиного податку з 01.01.2016 матеріали справи не містять.

У свою чергу, з касаційної скарги слідує, що як зазначав позивач під час розгляду справи судами попередніх інстанцій, за результатами проведеної перевірки ФОП ОСОБА_1 відповідач не визнав його право на перебування на спрощеній системі оподаткування, в зв`язку з чим було винесено спірні податкові повідомлення-рішення. При цьому, рішення про анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку другої групи не приймалось. Дані Реєстру платників єдиного податку, розміщеного на офіційному сайті ГУ ДПС України свідчать про перебування позивача на спрощеній системі оподаткування (2 група з 01.01.2012 станом на дату запиту - системна дата 05.05.2020).

Отже, як стверджує позивач, нарахування відповідачем податкових зобов`язань ФОП ОСОБА_2 за загальною системою оподаткування в зв`язку з неврахуванням його перебування на спрощеній системі оподаткування, разом з тим, одночасно перебуваючи платником єдиного податку другої групи згідно Реєстру платників єдиного податку (без скасування реєстрації позивача як платника єдиного податку другої групи) є необґрунтованим.

Як вбачається, судами не надано оцінку згаданим доводам позивача».

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених Кодексом.

Згідно із підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених Кодексом.

Перелік обставин, за наявності яких контролюючий орган може призначити документальну позапланову перевірку, передбачено пунктом 78.1 статті 78 ПК України.

Законом України від 21.12.2016 №1797-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" (далі по тексту - Закон №1797), який набрав чинності з 1 січня 2017 року (за виключенням окремих статей), до Податкового кодексу України вносяться зміни, що стосуються контрольно-перевірочної роботи.

Законом №1797 уточнено підстави для проведення позапланових документальних перевірок. Зокрема, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України доповнено змістом, що надає можливість проведення позапланової перевірки також у разі отримання інформації, яка свідчить про порушення вимог податкового законодавства.

Підпунктом 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України встановлено термін для надання платниками податків пояснень на запит контролюючого органу - 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, та вимоги до його змісту.

При цьому, факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та їх документальними підтвердженнями.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не надана або обґрунтовані, або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано ст. 73 ПК України та постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1245 "Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом" (далі - Порядок). Зокрема, чітко визначено перелік підстав для направлення суб`єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Так, відповідно до п. 73.3 ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

За змістом пункту 10 Порядку встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

При цьому, вимоги, які висуваються до змісту запиту є нормативно визначеними і поширювальному тлумаченню не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що запит ГУ ДФС у Сумській області від 23.07.2019 на адресу позивача містив вказівку на фактичну і правову підстави направлення запиту, а саме: за результатами аналізу податкової інформації, що отримана та міститься в базах даних органу ДФС, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Також, в запиті зазначено обставини, встановлені на наслідком діяльності інформаційних систем автоматизованого моніторингу. Запит містив опис інформації, що запитується, та орієнтовний перелік документів, що її підтверджують.

За таких обставин на позивача покладався обов`язок щодо надання інформації, про надання якої і складений запит податкового органу.

Однак, листом № 12-08/2019 від 12.08.2019 ФОП ОСОБА_1 документів та пояснень по даному питанню не надав, та зазначив, що запит не відповідає вимогам чинного законодавства.

Таким чином суд вважає, що у зв`язку з ненаданням ФОП ОСОБА_1 пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит від 23.07.2019 № 4784/ФОП/18-28-13-03-14, ГУ ДПС у Сумській області мало обґрунтовані підстави для призначення та проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.

Відповідно до ст. 81 ПК України у наказі на проведення документальної позапланової перевірки повинно бути зазначено підставу для її проведення із зазначенням відповідного підпункту пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

До матеріалів справи позивачем долучено належним чином засвідчену копію наказу ГУ ДПС у Сумській області від 26.09.2019 №198, який відповідає цим вимогам.

При цьому, вказівка позивача на окремі дефекти запиту про надання інформації і наказу про призначення податкової перевірки для вирішення оспорюваного питання значення немає, оскільки відповідно до усталеної судової практики Верховного Суду викладеної в постановах від 02.03.2018 №К/9901/4288/17, від 20.06.2018 №К/9901/41222/18, 20.03.2018 №К/9901/7218/18, від 31.07.2018 №К/9901/3344/17, від 27.03.2018 №К/9901/5622/18 відсутність або неповнота посилань на конкретні пункти Кодексу не повинні розглядатися як підстава для визнання наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу видається за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки.

Згідно з п. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Фактичною підставою для проведення позапланової виїзної перевірки позивача стало ненадання ним пояснень та їх документального підтвердження на обов`язкові письмові запити. Письмові запити щодо необхідності подання пояснень сформовані податковим органом на підставі інформації з інформаційних систем автоматизованого моніторингу.

Відповідно до змісту п. 74.3 ст. 74 ПК України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що ГУ ДПС у Сумській області при направленні запиту про надання інформації, прийнятті наказу №198 від 26.09.2019, а також призначенні і проведенні документальної позапланової перевірки на підставі цього наказу діяло на підставі, в порядку і у спосіб, передбачений законодавством. Тому, позовні вимоги про визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Сумській області щодо призначення і проведення документальної позапланової невиїзної перевірки на підставі наказу про проведення такої перевірки № 198 від 26 вересня 2019 року, визнання протиправним та скасування цього наказу є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Суд, також, не вбачає підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05 грудня 2019 року №, №, №, №, №, №, №, №, №, вимоги про сплату боргу від 05 грудня 2019 року №, вимоги про сплату боргу від 13 лютого 2020 року NФ-2082-50 У, з огляду на наступне.

Згідно з п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку:

1) перша група - фізичні особи-підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 300 000 грн.;

2) друга група - фізичні особи-підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1 500 000 грн.

Згідно з п. 291.4 (2) ст. 291 ПК України до другої групи платників єдиного податку належать фізичні особи-підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень.

Актом перевірки від 12.11.2019 встановлено, що в періоді з 01.01.2016 по 31.12.2018 відповідно до вимог абзацу 2 п. 291.4 статті 291 ПКУ платник податків перебував на спрощеній системі оподаткування (платник єдиного податку II групи).

Відповідно до пункту 293.2 (2) статті 293 Податкового кодексу України, фіксована ставка єдиного податку складала з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку у розмірі 20 % розміру мінімальної заробітної плати.

Разом з тим, в періоді з 01.01.2016 по 31.12.2018 ФОП ОСОБА_1 надавав послуги платникам податків - юридичним особам, які не являються платниками єдиного податку, що суперечить вимогам п. 291.4 (2) ст. 291 Податкового кодексу України, згідно якого до другої групи платників єдиного податку належать фізичні особи-підприємці, які здійснюють господарську діяльність надання послуг, у т. ч. побутових, платникам єдиного податку та/або населенню.

Факт надання послуг ФОП ОСОБА_1 суб`єктам господарювання не платникам єдиного податку, підтверджується інформацією та відповідними первинними документами, наданими замовниками послуг на письмові запити контролюючого органу.

Так, згідно інформації, яка надійшла листом № 116.26-12/929/79170/2019 від 11.09.2019 (а.с. 196-197, т. 1) та завірених копій первинних документів від Філії СОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» на письмовий запит ГУ ДПС у Сумській області № 17923/10/18-28- 13-03-14 від 29.08.2019 (а.с. 195) встановлено наступне.

На підставі Договору оренди № 83 від 01.12.2010 (зворотній бік а.с. 160-а.с.162, т. 1) ФОП ОСОБА_1 надає в оренду Філії СОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 28,6 м. кв., терміном дії на 2 роки 11 місяців, орендна плата складає 35,00 грн. на місяць за 1 м. кв. Відповідно до п. 13.3 договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору протягом одного місяця після закінчення терміну дії Договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах. Вказані дії підтверджені актом прийому - передачі від 01.12.2010, а додатковими угодами, укладеними до даного договору продовжувався строк оренди та змінювалась орендна плата.

На підставі Додаткової угоди № 3 від 01.11.2013 до договору оренди № 83 від 01.12.2010 (а.с. 159, т. 1) термін дії договору становить з 01.11.2013 до 01.10.2016 . Згідно Додаткової угоди № 4 від 01.01.2015 до договору оренди № 83 від 01.12.2010 (зворотній бік а.с. 159, т. 1) розмір оренди складає 40,00 грн. за 1 м. кв. на місяць. На підставі Додаткової угоди № 6 від 01.10.2016 до договору оренди № 83 (зворотній бік а.с. 171, т. 1) від 01.12.2010 термін дії договору становить з 01.10.2016 до 01.10.2017. Згідно Додаткової угоди № 7 від 01.10.2017 до договору оренди № 83 від 01.12.2010 (а.с. 171, т. 1) термін дії договору становить з 01.10.2017 по 01.09.2020 включно.

На оплату наданих послуг оренди та компенсації понесених витрат на оплату комунальних послуг ФОП ОСОБА_1 на адресу Філії СОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» виписувались відповідні рахунки (зворотній бік а.с. 163-169, т. 1, а.с. 172-194, т. 1) .

Згідно платіжних доручень (а.с. 163-170, т. 1, зворотній бік а.с. 172-194, т. 1), суми коштів, отриманих ФОП ОСОБА_1 від надання в оренду нежитлового приміщення загальною площею 28,6 м. кв., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 01.10.2016 по 31.12.2018 склали 81274,41 грн., в т. ч.: за 2016 р. - 8530,36 грн., за 2017 р. - 33477,37 грн., за 2018 р. - 39266,68 грн. (Первинні документи в період з 01.01.2016 по 30.09.2016 згідно правил внутрішнього розпорядку АТ «Ощадбанк» знаходяться в архіві).

Вказана інформація про суми виплачених доходів Філією СОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» в адресу ФОП ОСОБА_1 підтверджується і даними, що містяться в Відомостях з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів (форма 1 ДФ) (а.с. 156-157, т. 1).

Філія СОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Сумській області та не зареєстрована як платник єдиного податку.

Відповідно до інформації, яка надійшла листом № 92/12180 від 17.09.2019 (а.с. 198-200) та завірених копій первинних документів від ПАТ «Сумиобленерго» на письмовий запит ГУ ДФС у Сумській області № 17925/10/18-28-13-03-14 від 29.08.2019 (а.с. 196-197, т. 1) встановлено наступне.

Згідно отриманих рахунків та товарних чеків (зворотній бік а.с.206, т. 1, а.с. 207-246, т. 1) встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в адресу ПАТ «Сумиобленерго» були надані послуги проживання. Так, згідно записів, які містяться на товарних чеках, ФОП ОСОБА_1 надавав готельні послуги за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, згідно отриманих копій товарних чеків, суми коштів, отриманих ФОП ОСОБА_1 за надані послуги проживання в періоді з 01.01.2017 по 31.12.2018 складають 25200,00 грн.

Вказана інформація про суми виплачених доходів ПАТ «Сумиобленерго» в адресу ФОП ОСОБА_1 підтверджується і даними, що містяться в відомостях з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів (а.с. 156-157, т. 1).

За даними інформації, наявної в базах даних податкового органу, ПАТ «Сумиобленерго» не є платником єдиного податку.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 порушив вимоги ПК України в частині дотримання умов перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме надання послуг іншим юридичним особам, які не є платниками єдиного податку.

Суд звертає увагу на те, що, обґрунтовуючи позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень та вимог про сплату боргу, позивач посилався виключно на відсутність підстав для проведення перевірки та не навів жодних обставин, які б спростовували факти порушень податкового законодавства.

Надаючи оцінку доводам позивача про порушення порядку належного повідомлення платника про проведення перевірки, суд зазначає наступне.

Як вище встановлено судом у зв`язку з отриманням податкової інформації, що свідчить про порушенням вимог податкового законодавства, та ненадання в законодавчо встановлений термін пояснення на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, ГУ ДПС у Сумській області було прийняте рішення про проведення з 27.08.2019 документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, на підставі наказу № 1521 від 21.08.2019 та направлення №2322 від 21.08.2019.

27.08.2019 працівниками ГУ ДФС у Сумській області було здійснено вихід за фактичною адресою ФОП ОСОБА_1 , (Сумська область, Кролевецький район, село Реутинці) та за місцем здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_3 , з метою вручення наказу на проведення перевірки № 1521 від 21.08.2019 та ознайомлення з направленням №2322 від 21.08.2019. Водночас, за результатами виходу перевіряючими встановлено факт відсутності позивача за вищезазначеними адресами. Даний факт було засвідчено Актом про не встановлення місцезнаходження платника податків та неможливості вручення наказу на проведення перевірки та ознайомлення з направленням на перевірку за № 971/18-28-13-03/ НОМЕР_1 від 27.08.2019.

У зв`язку з вищезазначеним, ГУ ДПС у Сумській області було прийнято рішення про проведення з 30.10.2019 позапланової невиїзної перевірки позивача з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на з загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2018, яке оформлено наказом № 198 від 26.09.2019.

Копія Наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 198 від 26.09.2019, а також письмове повідомлення про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 25/18-28-13-03 від 26.09.2019 надіслано ФОП ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , без зазначення вулиці) 27.09.2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення №464, який повернувся до ГУ ДПС у Сумській області 17.10.2019 з зазначенням причини повернення - «адресат відсутній». Доказом вказаних обставин є фотокопія «Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу» №464 та фотокопія конверту з довідкою Укрпошти (т.3 а.с.85).

Згідно п. 45.1 ст. 45 Податкового кодексу України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси. У відповідності до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно п. 42.5 ст. 42 Податкового кодексу України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Верховний Суд у постановах від 20.10.2020 у справі №140/30/20, від 24.09.2019 у справі №825/1109/16, від 09.10.2018 у справі № 820/1864/17 зазначив, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

При цьому, такий висновок у справі № 820/1864/17 Верховний Суд висловлював також при встановленому судами попередніх інстанцій факті виконання контролюючим органом вимог чинного податкового законодавства щодо направлення копії наказу про проведення перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків.

Відповідно до пп. 16.1.11 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний повідомляти контролюючий орган про зміну місця проживання фізичної особи-підприємця.

Судом не встановлено, що позивачем подавалась інформація про зміну місця проживання до контролюючого органу. Так, відповідно до відомостей інтегрованої картки платника податків на дату направлення копії наказу про проведення перевірки та повідомлення податкова адреса позивача: АДРЕСА_1 , без зазначення вулиці, залишалася незмінною.

Крім того, варто зауважити, що за даними інформаційних систем відповідачем встановлено, що 17.10.2019 року ФОП ОСОБА_1 було подано звітність з ЄСВ за вересень 2019 року із зазначенням адреси проживання, що ідентична тій, яка була зазначена на вищевказаному рекомендованому листі: АДРЕСА_1 , без зазначення вулиці.

Крім того, згідно даних Реєстру платників єдиного податку податкова адреса позивача: АДРЕСА_1 , без зазначення вулиці (т.3 а.с.86, 88).

Таким чином, контролюючим органом було вжито всіх заходів для належного повідомлення позивача про дату початку та місце проведення перевірки у відповідності до вимог чинного законодавства, що підтверджується рекомендованим листом з повідомленням про вручення та довідкою. Водночас, з огляду на те, що позивач не забезпечив отримання ним кореспонденції за адресою свого місцезнаходження, наказ на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та повідомлення про дату початку та місце її проведення вважаються врученими ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно, контролюючим органом було дотримано вимоги закону щодо процедури проведення перевірки, в тому числі в частині встановленого статтею 42 Податкового кодексу України дотримання порядку вручення наказу на проведення перевірки та повідомлення.

Надаючи оцінку доводам позивача щодо не прийняття рішення про виключення його з Реєстру платників єдиного податку та у зв`язку з цим безпідставного на думку позивача нарахування оскаржуваного податкового зобов`язання, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 5 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України, платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.

Отже, анулювання реєстрації є однією з функцій контролюючого органу, що реалізується за наслідками перевірки, але сам факт порушення умов перебування на спрощеній системі вже породжує для платника податкові наслідки, передбачені підпунктом 298.2.3 - перехід на сплату податків і зборів на загальній системі.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору у порядку і строки, визначені цим Кодексом.

А згідно з пунктом 36.5 статті 36 ПК України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податку, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Таким чином, якщо платник, здійснюючи діяльність, яка не дозволена для спрощеної системи, продовжує сплачувати єдиний податок, а не податки і збори, передбачені загальною системою, то він не виконує свій податковий обов`язок, що дає підстави контролюючому органу для визначення податкових зобов`язань за правилами загальної системи.

З огляду на положення пункту 44.1 статті 44 ПК України, згідно з яким платник зобов`язаний вести облік доходів і витрат належним чином, контролюючий орган при перевірці правомірно встановив фактичний характер діяльності позивача, а саме надання послуг, які віднесені до тих, що не дають права застосовувати спрощену систему (відповідно до пункту 291.5 статті 291 ПКУ).

Таким чином, суд приходить до висновку, що донарахування податків і зборів у зв`язку з виявленням діяльності, яка не дає права застосовувати спрощену систему оподаткування, здійснено контролюючим органом правомірно та відповідно до вимог Податкового кодексу України.

При цьому відсутність рішення ДПС про анулювання реєстрації платника єдиного податку не впливає на законність донарахувань, оскільки такі наслідки настають безпосередньо з норм закону, а не з актів контролюючого органу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 05 грудня 2019 року №, №, №, №, №, №, №, №, №, вимога про сплату боргу від 05 грудня 2019 року №, які прийняті на підставі акту перевірки від 12.11.2019 № 224/18-28-33-03//229, є обґрунтованими, правомірними та такими, що не підлягають скасуванню.

З тих самих підстав суд вважає обґрунтованою та правомірною й вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.02.2020 № Ф-2082-50У, оскільки вона прийнята на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів у зв`язку з наявністю станом на 31.01.2020 у ФОП ОСОБА_1 заборгованості зі сплати ЄСВ у розмірі 273712,14 грн., яка утворилась внаслідок несплати позивачем недоїмки у сумі 239696,53 грн. та штрафу у сумі 34015,61 грн.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Сумській області щодо анулювання реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Головного управління ДПС у Сумській області як платника єдиного податку другої групи в Реєстрі платників єдиного податку з 01.01.2016, то суд відмовляє у їх задоволенні у зв`язку з наступним.

Частиною 2 статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

До суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

У рішенні від 14.12.2011 №19-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

При цьому, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Вирішуючи спір, суд має пересвідчитись у належності особі яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Аналогічні правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №504/4148/16-а.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач всупереч чинного податкового законодавства анулював реєстрацію ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи з 01.01.2016.

Водночас, вказане твердження позивача спростовується відомостями з Реєстру платників єдиного податку, у якому містяться відомості про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи (а.с. 139, т. 1).

Жодних належних доказів анулювання Головним управлінням ДПС у Сумській області реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи в Реєстрі платників єдиного податку з 01.01.2016 позивач суду не надав.

Отже, суд вважає, що права позивача не порушені, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування наказу, податкових повідомлень-рішень, вимог та визнання дій протиправними відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.12.2025.

Суддя С.М. Глазько