Справа № 240/5138/25
Суддя: Приходько Оксана Григорівна
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Житомир справа № 240/5138/25

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Приходько О.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якій позивачка просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки;

- зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком з 01 січня 2025 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією за віком з 01 січня 2025 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що відповідачем безпідставно відмовлено їй у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, оскільки відповідачем не враховано, що пенсія за Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058-ІV) призначається позивачці вперше.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав, подав відзив на адміністративний позов, в якому зазначає, що позивачка перебуває на обліку в управлінні з 01 вересня 2021 року та по 31 грудня 2024 року отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (надалі - Закон № 1788-XII). З 01 січня 2025 року позивачку переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV. Застосування для обчислення пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки у зв`язку з переходом з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV, чинним законодавством не передбачено. З огляду на викладене, в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Розглянувши доводи у позовній заяві та відзиві на позов, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з урахуванням такого.

Суд встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та з 01 вересня 2021 року отримувала пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону № 1788-XII. В подальшому, з 01 січня 2025 року позивачку переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV з використанням при обрахунку пенсійної виплати показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2018-2020 роки, що підтверджується "Розрахунком заробітку для обчислення пенсії" в матеріалах справи.

Позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою від 10 січня 2025 року про перерахунок пенсії за віком з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме 2021-2023 роки.

У відповіді на звернення Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 14 лютого 2025 року № 43914 повідомило, що застосування для обчислення пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2021-2023 роки, у зв`язку з переходом з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV, чинним законодавством не передбачено.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом врегульовано Законом № 1058-ІV.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-ІV встановлено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором, що передбачено частиною першою статті 10 Закону № 1058-ІV.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді. Зокрема, у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 127/7522/17 Верховний Суд зазначив, що за змістом частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Також зазначені висновки Верховного Суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду України, який у постанові від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а (№ 21-6331а15), на яку слушно покликається позивачка, обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно із частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV.

Зазначена правова позиція Верховного Суду України була підтримана і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17.

Як зазначалось, позивачці по 31 грудня 2024 року було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV вона звернулася вперше 01 січня 2025 року, а відтак висновки відповідача про те, що в цьому випадку мало місце призначення одного й того ж самого виду пенсії (пенсії за віком), але за іншим законом, є помилковими, оскільки в цьому випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV.

Так, у постанові від 30 вересня 2025 року у справі № 460/26237/23 Верховний Суд підсумував, що аналіз зазначених вище норм законодавства дає підстави вважати, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Тобто, для коректного застосування статей 40 та 45 Закону № 1058-IV слід застосовувати такий критерій розмежування:

якщо попередній вид пенсії було призначено за Законом № 1788-XII (наприклад, пенсія за вислугу років), а особа звертається за призначенням пенсії за віком за Законом № 1058-IV, це є первинним призначенням іншого виду пенсії за іншим законом, а не "переведенням з одного виду пенсії на інший" у розумінні частини третьої статті 45 цього Закону;

якщо ж особа змінює вид пенсії в межах Закону № 1058-IV (наприклад, з пенсії по інвалідності на пенсію за віком), застосовується частина третя статті 45 Закону №1058-IV із незмінністю показника середньої заробітної плати, використаного під час попереднього призначення.

Тому суд доходить висновку про наявність у позивачки права на нарахування та виплату територіальним органом Пенсійного фонду України пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, а саме: за 2021 - 2023 роки.

Аналогічні висновки за подібних правовідносин зроблено Верховним Судом й у постанові від 08 лютого 2024 року у справі № 500/1216/23, які у силу частини п`ятої статті 242 Кодекс адміністративного судочинства України враховуються судом.

При цьому відповідач безпідставно покликається на правовий висновок, викладений у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року у справі № 300/5450/23, оскільки обставини вказаної справи відрізняються від спірних правовідносин, й правова позиція Судової палати не підлягає застосуванню у цьому спорі, оскільки вона стосується випадків переходу між видами пенсії в межах одного закону, тоді як правовідносини цієї справи склались щодо первинного призначення пенсії за віком за Законом №1058-IV після отримання пенсії за вислугу років за Законом № 1788-ХІІ.

Тому при вирішенні спору у цій справі суд доходить висновку, що дії відповідача щодо відмови при призначенні пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, а саме: за 2021, 2022, 2023 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком з 01 січня 2025 року, є протиправними, та, з метою відновлення порушених прав позивачки, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV з урахуванням при визначенні розміру пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме: за 2021, 2022, 2023 роки, та здійснити виплату перерахованої суми пенсії з 01 січня 2025 року.

Тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства сплачений позивачкою судовий збір у сумі 1211,20 грн підлягає відшкодуванню їй за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 143, 241-246, 250, 255, 257, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вулиця Ольжича, будинок 7, місто Житомир, 10003, ) щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 01 січня 2025 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією за віком з 01 січня 2025 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 1211 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Г. Приходько

10.12.25