Справа № 468/628/25
Суддя: Янчук С. В.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 468/628/25
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2025 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого по справі судді Янчука С.В., секретаря Серака Д.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Баштанка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 210-1 ч.3 КУпАП.

Посилаючись на неправомірність оскарженої ним постанови, позивач вказав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки він не отримував виклику до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15.10.2024. Крім того, факт неявки останнього за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15.10.2024 року був двічі предметом розгляду, за результатами якого двічі виносилися постанови про закриття провадження: вперше 28.02.2025 постановою ІНФОРМАЦІЯ_4 справу закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне право порушення строків, передбачених ст..38 КУпАП , вдруге 27.03.2025 року постановою до ІНФОРМАЦІЯ_3 справу закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Однак незважаючи на те, що двічі виносилися постанови про закриття провадження за фактом неявки позивача за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15.10.2024 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 винесено постанову від 28.02.2025 № 132 про притягнення позивача за фактом неявки останнього за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15.10.2024 року

У зв`язку з цим позивач просив скасувати оскаржувану постанову № 132 від 28.02.2025 року та закрити провадження у справі.

Процесуальні дії у справі та заяви сторін:

04.04.2025 року позовна заява надійшла до Баштанського районного суду Миколаївської області.

Ухвалою від 04.04.2025 року відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, а також витребувано у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 додаткові докази.

07.04.2025 року позивач надав до суду клопотання про доручення допаткового доказу.

21.04.2025 року від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову, оскільки відповідний ІНФОРМАЦІЯ_3 уповноважений законом на розгляд подібних справ. Крім того, позивач рішення про його притягнення до адміністративної відповідальності до ІНФОРМАЦІЯ_5 не оскаржував, тому в даній справі він є належним відповідачем лише щодо питання розподілу судових витрат як орган державної влади, який має статус юридичної особи.

20.06.2025 судом повторно витребувано у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріали про адміністративне правопорушення, на підставі яких була винесена постанова №132 від 28.02.2025 року за ст. 210-1 ч.3 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Строк надання документів становив до 25.06.2025 року. Однак станом на 25.06.2025 року витребувані документи до суду надані не були.

08.08.2025 судом повторно витребувано у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріали про адміністративне правопорушення, на підставі яких була винесена постанова №132 від 28.02.2025 року за ст. 210-1 ч.3 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Строк надання документів становив до 22.10.2025 року. Однак станом на 22.10.2025 року витребувані документи до суду надані не були.

Позивач до суду не з`явився. Про час та місце судового розгляду повідомлявся вчасно та належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду не з`явився. Про час та місце судового розгляду повідомлявся вчасно та належним чином. Витребувані судом в ухвалі про відкриття провадження документи відповідач не надав. Враховуючи вищевикладене, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 до суду не з`явився. Про час та місце судового розгляду повідомлявся вчасно та належним чином. Заяв, клопотань не надходило.

Дослідивши матеріали справи (копію паспорту та РНОКПП позивача, копію посвідчення серії НОМЕР_1 , копію військового квитка позивача, заяву на поновлення строків звернення до суду, копію протоколу від 17.02.2025 року №60/436, копію постанови від 28.02.2025 року, копію постанови №199 від 27.03.2025 року, відзив від 21.04.2025 року), суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі

Це означає, що ч.2 ст. 77 КАС України встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що 17.02.2025 року діловод ІНФОРМАЦІЯ_4 , солдат ОСОБА_2 , перевіривши інформацію з Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Оберіг), склала відносно ОСОБА_1 протокол №60/436 про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 ч. 3 КУпАП, за фактом неявки за повісткою ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15.10.2024 року.

28.02.2025 року за результатами розгляду протоколу №60/436 від 17.02.2025 року відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 було винесено постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення за фактом неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15.10.2024 у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків передбачених ст..38 КУпАП.

15.03.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_7 повторно складено відносно ОСОБА_1 протокол №119 про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 ч. 3 КУпАП, за фактом неявки за повісткою ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15.10.2024 року.

27.03.2025 року за результатами розгляду протоколу №119 від 15.03.2025 року відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 було винесено постанову № 199 про закриття справи про адміністративне правопорушення за фактом неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15.10.2024. Однак цього разу вже підставою для закриття було відсутність події і складу правопорушення.

Крім того, в період між винесенням вищевказаних постанов ІНФОРМАЦІЯ_3 одночасно з ІНФОРМАЦІЯ_6 28.02.2025 розглядає протокол №60/436 від 17.02.2025 року відносно ОСОБА_1 за фактом неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15.10.2024 та виносить оскаржувану постанову від 28.02.2025 №132.. Хоча в тексті до протоколу вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 28.02.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_8 кабінет № 204.

Вказане свідчить, про незаконність та необґрунтованість винесення оскаржуваної постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.02.2025 №132, оскільки факт неявки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15.10.2024 вже неодноразово був предметом розгляду за результатами якого ухвалювалися рішення двічі. А саме: вперше - 28.02.2025 року було розглянуто ІНФОРМАЦІЯ_6 , було винесено постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення за фактом неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15.10.2024, вдруге -27.03.2025 року за результатами розгляду протоколу №119 від 15.03.2025 року відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 було винесено постанову № 199 про закриття справи про адміністративне правопорушення за фактом неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15.10.2024.

Судом декілька разів витребовувались у ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріали про адміністративне правопорушення, на підставі яких була винесена постанова №132 від 28.02.2025 року за ст. 210-1 ч.3 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Однак станом на момент розгляду справ витребувані документи вчергове до суду надані не були. Своїм правом на подачу відзиву ІНФОРМАЦІЯ_3 до суду не скористався, хоча позовна заява з додатками та ухвала про відкриття провадження були доступні для ІНФОРМАЦІЯ_3 в підсистемі «Електронний суд» та додатково були направленні відповідачеві в паперовому вигляді, що підтверджують записи Розносної книга для місцевої кореспонденції.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ст. 61 Конституції України вбачається, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Цією конституційною нормою встановлено заборону «подвійного» притягнення до відповідальності. Застосування зазначеного конституційного положення не залежить від того, за яким рішенням особу було притягнуто до відповідальності раніше.

Відповідно до принципу юридичної відповідальності - особа не може бути притягнута до юридичної відповідальності двічі за одне й те саме правопорушення.

Стаття 4 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» (1950. доповнена протоколом №7 1984): «Нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави».

Пункт 7 статті 14 «Міжнародного пакту про громадянські та політичні права» (1966) також наголошує, що «Ніхто не повинен бути вдруге засуджений чи покараний за злочин, за який він уже був остаточно засуджений або виправданий, відповідно до закону і кримінально-процесуального права кожної країни».

Відтак, позивача ОСОБА_1 тричі притягнуто до адміністративної відповідальності за одне і те саме правопорушення, що прямо суперечить конституційним гарантіям.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваної постанови, а відтак її слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Що стосується наслідків скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності то, відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Також відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

За такого, скасування постанови та направлення справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) можливе лише тоді, коли оскаржена постанова винесена органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу.

В даному ж випадку постанова винесена органом (посадовою особою), правомочним вирішувати цю справу, тому відсутні підстави для направлення справи на новий розгляд.

У зв`язку з цим, постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73-77, 90, 242-244, 246, 250-251, 271, 273 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову №132 від 28.02.2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 210-1 ч.3 КУпАП у вигляді штрафу та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідачі:

ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_2 ),

ІНФОРМАЦІЯ_10 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ).

Повне рішення суду складене 22.10.2025 року.

СУДДЯ: