Справа № 400/10212/25
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 р. № 400/10212/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В.С., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_2 ,

провизнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому просить суд:

1) визнати протиправним рішення відповідача про відмову у задоволенні рапорту позивача від 23.07.2025 р. про звільнення з військової служби у запас на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», викладене у листі Про розгляд рапортувід 22.08.2025 р. № 42/14-1296-2025;

2) зобов`язати відповідача звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з військової служби у запас за його рапортом від 23.07.2025 р. на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції, що була чинною на час подання цього рапорту.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що має право на звільнення з військової служби на підставі ст. 26 ч. 4 п. 2 пп. "г" Закону України "Про військовий обов`язок i військову службу", тобто у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за своєю матір`ю, яка є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК. Однак, відповідач розглядаючи його рапорт протиправно відмовив у звільненні з підстави не долучення до рапорту документів, тоді як позивач надав до рапорту всі необхідні для звільнення документи.

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву, у якому заперечує проти задоволення позову. Серед іншого, зауважує, що надані позивачем документи не можуть підтверджувати необхідність здійснення постійного догляду за матір`ю та документів, що підтверджують відсутність інших членів сім`ї, які можуть здійснювати постійний сторонній догляд.

Ухвалою суду від 25.09.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України і не бажаючи продовжувати її подальше проходження, 23.07.2025 р. подав відповідачу рапорт про звільнення з військової служби у запас на підставі ст. 26 ч. 4 п. 2 пп. "г" Закону України "Про військовий обов`язок i військову службу".

Рапорт мотивовано тим, що матір позивача, ОСОБА_2 , є особою з інвалідністю ІI групи і потребує постійного стороннього догляду, а інших членів сім`ї першого або другого ступеня споріднення, які в змозі надавати такий догляд, окрім позивача, не має.

22.08.2025 р. позивачем було розглянуто рапорт позивача та відмовлено у задоволенні рапорту від 23.07.2025 р., з підстав того, що наданими документами не підтверджено необхідності здійснювати постійний догляд за своєю матір`ю ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю ІI групи та не підтверджено відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (чоловік- ОСОБА_3 , онук - ОСОБА_4 , онучка- ОСОБА_5 ).

Вважаючи протиправною відмову відповідача у звільненні його з військової служби, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби, визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ст. 1 ч. 5 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу).

Підстави звільнення з військової служби передбачені ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Так, ст. 26 ч. 4 п. 2 пп. г Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", на яку посилається позивач в якості правової підстави для звільнення з військової служби у запас, передбачає, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану - через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

В свою чергу, ст. 26 ч. 12 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено перелік сімейних обставин та інших поважних причин, за наявності яких військовослужбовець підлягає звільненню з військової служби.

Зокрема, ст. 26 ч. 12 п. 3 абз. 13 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" в редакції на час розгляду рапорту позивача передбачено, що під час дії воєнного стану військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на підставі необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Отже, для звільнення з військової служби за наведеною обставиною, військовослужбовець має документально підтвердити сукупну наявність слідуючих обставин:

- наявність в одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) статусу особи з інвалідністю І чи ІІ групи;

- необхідність здійснювати постійний догляд за такою особою;

- відсутність в особи з інвалідністю І чи ІІ групи інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, які могли б здійснювати постійний догляд за нею (тобто, інші особи, крім військовослужбовця, які можуть здійснювати постійний догляд особи з інвалідністю І чи ІІ групи, відсутні), або інші члени сім`ї особи з інвалідністю І чи ІІ групи першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду.

Позивач обґрунтовує наявність підстав для звільнення з військової служби необхідністю здійснення постійного догляду за своєю матір`ю, яка є інвалідом ІІ групи та потребує постійного стороннього догляду, а також вказує на відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, які можуть надати такий догляд.

Як слідує зі змісту довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №521759 від 29.08.2024 ОСОБА_2 встановлено II групу інвалідності безстроково. Графа «Висновок та умови праці» містить відмітку: трудової спрямованості нема, графа «Рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності» містить відмітку: Д-нагляд сім лікаря ревматолога, стан лікування.

Відповідно до наявної копії Висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 17.10.2024 № 834, виданого КП «Комунальне некомерційне підприємство Вознесенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» рекомендовано соціальну послугу: отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Висновок дійсний до 17.10.2025.

Крім того, відповідно до копії Довідки № 976, виданої КП «Комунальне некомерційне підприємство Вознесенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», згідно якої ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду, не здатна до самообслуговування, терміном на 1 рік.

Таким чином, з наданої позивачем довідки вбачається, що матір позивача потребує постійного стороннього догляду.

Тому посилання відповідача, як на підставу для відмови у звільненні позивача з військової служби, про ненадання належних документів для підтвердження необхідності постійного догляду за особою з інвалідністю, є безпідставним.

Щодо ненадання до рапорту документів, що свідчать про відсутність інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення його матері ОСОБА_2 або їх потребу в постійному догляді за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (чоловік- ОСОБА_3 , онук - ОСОБА_4 , онучка- ОСОБА_5 ).

З наданих позивачем документів вбачається, наступне:

- чоловік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт НОМЕР_2 Вознесенським МРВ УМВС від 23.01.1996 року), наявна довідка про потребу постійного стороннього догляду лікарсько-консультативної комісії КП «КНП Вознесенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 913 від 19.11.2024р. терміном на 1 рік, висновок №913 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 19.11.2024р.

- онучка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №9 від 04.07.2025р.), акт проведення обстеження сім`ї №94 виданий управлінням соціального захисту населення Вознесенської міської ради м. Вознесенськ Миколаївської області 25.06.2025 року, про надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (здійснює постійний догляд за дідом ОСОБА_3 ).

- онук ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №4 від 04.07.2025р.), військовослужбовець Збройних Сил України довідка Форма 5 № 5097 видана військовою частиною НОМЕР_3 АДРЕСА_3 24.05.2025 року.

Верховний Суд в постанові від 27 лютого 2025 р. у справі № 380/16966/24 виснував: «Таким чином «відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи» означає реальну відсутність таких осіб, які фактично могли б здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю, яка цього потребує. У випадку ж «юридичної наявності» інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, які, при цьому, реально не можуть здійснювати постійний догляд за такою особою з об`єктивних причин (перебування у полоні, відбування покарання у місцях позбавлення волі, проходження військової служби, тощо), то така особа відсутня у розумінні приписів абзацу 13 пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону № 2122-IX.

В контексті Закону № 2232-XII поняття «відсутність» охоплює не лише фізичну відсутність особи, а й її нездатність виконувати обов`язки з догляду через об`єктивні обставини (перебування в полоні, відбування покарання, здійснення військової служби тощо). Військова служба є такою обставиною, що унеможливлює фактичне здійснення догляду, оскільки військовослужбовці, з огляду на службові обов`язки, не можуть вільно розпоряджатися своїм місцеперебуванням, часом та виконувати функції, несумісні з проходженням військової служби.

З огляду на це, проходження військової служби онуком ОСОБА_4 не може бути достатньою підставою для відмови у звільненні іншого військовослужбовця, оскільки такий член сім`ї не може взяти на себе фактичну опіку і здійснювати необхідний догляд.

Наведені висновки суду відповідають правовим висновкам, наведеним у постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі № 380/16966/24.

При цьому, на переконання суду, позивач надав відповідачу достатні докази для підтвердження необхідності здійснення постійного догляду за матірю з інвалідністю IІ групи та відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення його матері, які б могли здійснювати такий догляд.

З огляду на викладене, суд вважає, що відмова відповідача у звільненні позивача з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не відповідає критерію правомірності, передбаченому п. 1 і п. 3 ч.2 ст. 2 КАС України.

Натомість вимога щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення про звільнення позивача з військової служби, віднесено до компетенції військової частини, що виключає можливість втручання судом в дискреційні повноваження відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача в рамках спірних правовідносин є зобов`язання Військової частини НОМЕР_4 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 23.07.2025 про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та прийняти за результатами його розгляду відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у задоволенні рапорту ОСОБА_1 від 23.07.2025 р. про звільнення з військової служби у запас на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», викладеного у листі Про розгляд рапорту від 22.08.2025 р.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 ) повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) від 23.07.2025 р. про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та прийняти за результатами його розгляду відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 ) судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар