Справа № 200/7645/25
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про витребування доказів

09 грудня 2025 року Справа №200/7645/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С., розглянувши в порядку письмового провадження питання про витребування додаткових доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частина НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати грошового забезпечення з 26.02.2022 по 02.11.2022 включно без урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням та інших складових щомісячних основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а також одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премій, допомоги на оздоровлення тощо) виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в період з 26.02.2022 по 02.11.2022 включно, встановленого станом на 01.01.2022 Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб»;

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо обчислення та виплати грошового забезпечення з 04.11.2022 по 03.01.2023 без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням та інших складових щомісячних основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а також одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премій, допомоги на оздоровлення тощо) виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в період з 04.11.2022 по 31.12.2022 встановленого станом на 01.01.2022 Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», а з 01.01.2023 по 03.01.2023, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2023 Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб»;

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 щодо обчислення та виплати грошового забезпечення з 20.01.2023 по 19.05.2023 включно без урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року;

зобов`язати військову частину НОМЕР_3 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням та інших складових щомісячних основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а також одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премій, допомоги на оздоровлення тощо) виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в період з 20.01.2023 по 19.05.2023 включно встановленого станом на 01.01.2023 Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб».

Військовою частиною НОМЕР_2 надано суду відзив на позов, де крім іншого викладено клопотання про залишення позову без розгляду через пропуск позивачем строку звернення до суду. У клопотанні зазначено, що в наказі командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 04.11.2022 №309, яким старшого солдата ОСОБА_1 з 3.11.202 зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 та на всі види забезпечення, зазначено про встановлення посадового окладу у розмірі 2470 гривень на місяць, 1 тарифний розряд. Наказом командира військової частини (по стройовій частині) від 03.01.2023 №3 позивача вказано вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби. При цьому позивач не навів обґрунтування своєї пасивної поведінки під час проходження служби протягом майже року та протягом двох років після виключення зі списків особового складу частини у зв`язку з переведенням до іншої військової частини. До того ж, основні види грошового забезпечення не є виплатою, яка виплачується виключно при звільненні, а нараховується щомісяця, тому позивачу мало бути відомо про її не нарахування або неправильне нарахування в складі грошового забезпечення, і він мав реальну можливість дізнатися про це раніше. Твердження позивача про те, що відлік строку звернення до суду з цими вимогами слід вести з 10.09.2025 - моменту коли він дізнався з листа Військової частини НОМЕР_2 з роз`ясненням щодо складових грошового забезпечення при проходження військової служби, не заслуговують на увагу, оскільки ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду із заявленими вимогами. Також вказано, що позивач не був звільнений з військової служби, а продовжував виконувати обов`язки військовослужбовця за новим місцем служби, у військовій частині НОМЕР_4 . Тому, враховуючи, що позивач продовжував перебувати на військовій службі, його вимоги не можуть ґрунтуватися на правових нормах, що стосуються звернення до суду з вимогами про стягнення виплат, які належать працівникові при звільненні, а строк звернення до суду в такому випадку слід обчислювати з моменту, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав. Отже, дата отримання позивачем повідомлення про розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення, направленого відповідачем позивачу на електрону адресу листом від 10.09.2025, у відповідь на його заяву, не може бути відправною точкою для обчислення строку звернення із спірними вимогами, вона лише вказує на час, коли позивач почав вчиняти дії з метою реалізації свого права. Тобто, звернувшись до суду з позовом 02.10.2025 позивач пропустив тримісячний строк на звернення до суду, встановлений статтею 233 КЗпП України.

Водночас, відповідачем 2 - Військовою частиною НОМЕР_2 не надано суду доказів ознайомленням позивача із наказом від 04.11.2022 №309.

Також, ухвалою від 08.10.2025 витребувано з відповідачів накази про прийняття та звільнення зі служби; докази документального повідомлення позивачу інформації про обсяг і характер виплачених йому сум за період з 26.02.2022 по 19.05.2023 (вручення розрахункових листів, довідок про нараховані та виплачені суми тощо).

Відповідачами, в тому числі Військовою частиною НОМЕР_2 , ухвалу суду не виконано в цій частині.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 6 статті 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Частиною 7 статті 80 КАС України встановлено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Суд вважає за необхідне отримати вищенаведені документи від відповідачів.

Згідно з ч. 5 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Позивач додав до позову наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 04.11.2022 №30, отриманий ним із листом відповідача 2 від 10.09.2025 № 1803/3513 де відображено, що його посадовий встановлювався у розмірі 2470 грн, проте у позові зазначив, що не був обізнаний про порушення своїх прав раніше за отримання вказано листа.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про можливість запропонувати позивачу надати суду пояснення щодо заявленого відповідачем 2 клопотання про залишення позову без розгляду або заяву про поновлення строку звернення до суду із відповідним доказами поважності його пропуску.

Крім цього, пунктом 14 Розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 встановлено, що грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.

Суд зазначає, що позивач у позові зазначає, що продовжує проходити службу, а у Військовій частині НОМЕР_3 проходив службу з 20.01.2023 по 19.05.2023, про що надав суду копію свого військового квитка НОМЕР_5 від 18.07.2018. Водночас, вказаний військовий квиток не містить відомостей про продовження позивачем служби станом на тепер та також про проходження служби у Військовій частині НОМЕР_3 по 19.05.2023, оскільки останній запис у квитку датований 14.04.2023.

Також суд зазначає, що ухвалою від 08.10.2025 з відповідачів витребувано виписки про виплачене позивачу грошове забезпечення за період з 26.02.2022 по 19.05.2023 і його складові; інформацію про розмір прожиткового мінімуму, використаного для обчислення грошового забезпечення позивача за період з 26.02.2022 по 19.05.2023 і його складових.

Водночас, Військовою частиною НОМЕР_1 , Військовою частиною НОМЕР_3 такі відомості і докази не надані, суд вважає за необхідне їх повторно витребувати.

Керуючись ст.ст. 12, 80, 243, 248, 256, 257, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Витребувати з Військової частини НОМЕР_2 докази ознайомлення ОСОБА_1 із наказом від 04.11.2022 № 309 при прийнятті його на службу; докази документального повідомлення позивачу інформації про обсяг і характер виплачених йому сум за період з 04.11.2022 по 03.01.2023 (вручення позивачу розрахункових листів, довідок про нараховані та виплачені суми, грошового атестату при виключення зі списків особового склад тощо).

Витребувати з Військової частини НОМЕР_1 накази про прийняття ОСОБА_1 на службу виключення зі списків особового складу; виписки про виплачене позивачу грошове забезпечення за період з 26.02.2022 по 02.11.2022 і його складові; інформацію про розмір прожиткового мінімуму, використаного для обчислення грошового забезпечення позивача за період з 26.02.2022 по 02.11.2022 і його складових; докази документального повідомлення позивачу інформації про обсяг і характер виплачених йому сум за період з 26.02.2022 по 02.11.2022 (вручення позивачу розрахункових листів, довідок про нараховані та виплачені суми, грошового атестату при виключення зі списків особового склад тощо).

Витребувати з Військової частини НОМЕР_3 накази про прийняття ОСОБА_1 на службу виключення зі списків особового складу/звільнення; виписки про виплачене позивачу грошове забезпечення за період 20.01.2023 по 19.05.2023 і його складові; інформацію про розмір прожиткового мінімуму, використаного для обчислення грошового забезпечення позивача за період з 20.01.2023 по 19.05.2023 і його складових; докази документального повідомлення позивачу інформації про обсяг і характер виплачених йому сум за період з 20.01.2023 по 19.05.2023 (вручення позивачу розрахункових листів, довідок про нараховані та виплачені суми, грошового атестату при виключення зі списків особового склад тощо).

Витребувати з ОСОБА_1 докази на підтвердження продовження проходження служби станом на теперішній час; докази проходження служби у Військовій частині НОМЕР_3 з 15.04.2023 по 19.05.2023.

Запропонувати ОСОБА_1 надати суду пояснення щодо заявленого Військовою частиною НОМЕР_2 клопотання про залишення позову без розгляду або заяву про поновлення строку звернення до суду із відповідним доказами поважності його пропуску.

Вказані документи та докази надіслання їх іншим учасникам справи сторонам надати суду у 5-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.С. Михайлик