Справа № 320/61234/25
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

09 грудня 2025 року №320/61234/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши у м. Києві заяву Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа Комунальне підприємство «Київблагоустрій», про визнання протиправним та скасування приписів,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 має намір звернутися до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської рада (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент та/або відповідач), третя особа» Комунальне підприємство «Київблагоустрій» (далі КП "Київблагоустрій») про визнання, незаконними та скасування приписів №202532324 від 04.12.2025 та №202532098 від 04.12.2025.

До подачі позовної заяви Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернулася з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Код , фактична адреса:03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 31 корпус 2, юридична адреса: 01054, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 51-А), його структурним підрозділам, комунальним підприємствам, а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії спрямовані на примусове переміщення (демонтаж) майна (малих архітектурних форм: кіосків, споруд, павільйонів, на які укладені договори пайової участі в утриманні об`єктів благоустрою розташованих за адресою АДРЕСА_1 , паспорт прив`язки №00446-СЛ.11575.572 (договір щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою №00446-СЛ.11575.572/2 від 17.02.2025) та АДРЕСА_2 , паспорт прив`язки №00228-СЛ.10267.018 (договір щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою №00228-СЛ.10267.018/2 від 17.02.2025), що належить Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), АДРЕСА_3 .

Вказана заява мотивована тим, що на підставі рішення №915/8881, яке оскаржене та скасоване судом, Департамент містобудування та архітектури вже припинив здійснювати продовження дії паспортів прив`язки та договорів щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою, укладених протягом 2014 - 2015 років з власниками тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, зокрема, у Солом`янському районі м. Києва.

Згідно з скасованим рішенням, Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вже здійснив демонтаж тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності у Солом`янському районі м. Києва.

Серед громадян-підприємців, які вже втратили бізнес, завдана значна шкода правам та інтересам шляхом фактичного знищення бізнесу- демонтажу тимчасових споруд.

У випадку задоволення позовних вимог, позивач вже не матиме можливості відновити свої права, адже механізму поновлення таких договорів або паспортів прив`язки, а ні чинним законодавством України, а ні рішеннями Київської міської ради не передбачено, що вже має своїм наслідком безповоротну втрату бізнесу.

Припинення продовження дії договорів щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою, а також демонтаж тимчасових споруд у вказаних вище районах завдасть незворотньої шкоди правам та законним інтересам заявника. У випадку здійснення демонтажу тимчасових споруд відновити їх діяльність буде не можливою, адже, а ні діючим законодавством, а ні рішеннями Київської міської ради не передбачено процедури поновлення припинених документів або встановлення/повернення демонтованих тимчасових споруд. Крім того, у разі демонтажу тимчасових споруд їх власникам наноситься значний матеріальний збиток. Таким чином власник втрачає тимчасову споруду, як цілісний об`єкт - об`єкт права приватної власності, а у випадку, якщо власник хоче забрати залишки від тимчасової споруди - Комунальне підприємство "Київблагоустрій" виставляє рахунок за демонтаж і зберігання конструкції.

На думку позивача, заборона Департаменту територіального контролю, Комунальному підприємству "Київблагоустрій", районним у місті Києві державним адміністраціям вчиняти будь-які дії направлені на здійснення демонтажу (знесення) тимчасових споруд, термін дії договорів щодо пайової участі в утриманні об`єктів благоустрою та паспортів прив`язки тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності у яких закінчився на підставі рішення N 915/8881, гарантуватиме, що її права будуть захищені, а бізнес збережений у випадку задоволення позовних вимог. При цьому, комунальні служби зможуть вільно виконувати інші положення оскаржуваного рішення. Таке прохання не виходить за межі позовних вимог, адже позивач просить зупинити лише здійснення демонтажу тих тимчасових споруд, питання функціонування яких потрапило під дію оскаржуваного рішення, демонтаж яких веде до безповоротного знищення бізнесу.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Таким чином, розгляд заяви про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи заяви про забезпечення позову письмовими доказами, суд дійшов висновку, що така заява не підлягає задоволенню з наступних мотивів і підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, суд може забезпечити позов лише за наявності однієї з двох підстав, а саме: ускладнення або неможливість виконання рішення суду чи відновлення порушених прав позивача внаслідок невжиття заходів забезпечення позову та очевидна протиправність рішення, яким порушуються права, свободи та інтереси особи, що звернулась до суду.

Водночас, згідно з частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За приписами частини 2 статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Також, при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з врахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій, рішень суб`єкта владних повноважень, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, відповідно до статті 150 КАС зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є безумовними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Сам собою факт прийняття відповідачем рішень, які стосуються прав та інтересів позивача та обмежують його діяльність, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 13.05.2021 у справі N 420/2719/20, від 23.09.2021 у справі N 420/11076/20 та від 01.06.2022 у справі N 580/5656/21, від 14.03.2024 у справі N 540/7262/21 та у справі N ЗПП/320/99/23.

Суд звертає увагу позивача, що розділом XI Правил благоустрою території міста Києва, передбачений Порядок демонтажу (переміщення) ТС, об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, елементів (частин) об`єктів благоустрою.

Відповідно вказаного Порядку, у разі виявлення самовільно розміщених (встановлених) МАФ, ТС, а також ТС паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (автомагазини, автокафе, автокав`ярні, авторозвозки, автоцистерни, лавки-автопричепи, візки, спеціальне технологічне обладнання (низькотемпературні лотки-прилавки) тощо) (далі - засоби пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі), об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи), елементів (частин) об`єктів благоустрою уповноважені особи Департаменту міського благоустрою, структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київблагоустрій" вносять припис його власнику (користувачу або особі, яка здійснила розміщення (встановлення)) з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, ТС, демонтажу (переміщення) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, елементів об`єктів благоустрою із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до абзаців другого - четвертого цього підпункту.

МАФ, ТС, елементи (частини) об`єктів благоустрою, мають бути демонтовані власником об`єкта (особою, яка здійснила встановлення (розміщення) об`єкта) за власні кошти протягом трьох днів з моменту отримання припису, крім ТС, відсутніх в матеріалах єдиної цифрової топографічної основи території міста Києва, (нововстановлені) демонтаж яких має бути здійснений протягом одного дня з моменту отримання припису.

ТС паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, підлягають демонтажу власником об`єкта (користувачем або особою, яка здійснила встановлення (розміщення) об`єкта) за власні кошти у триденний термін. Засоби пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об`єкти сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі мають бути демонтовані (переміщені) особою, яка здійснила розміщення (встановлення) такого засобу (об`єкта) одразу після отримання припису. /

У разі внесення припису власнику (користувачу або особі, яка здійснила розміщення (встановлення)) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі уповноважена особа, яка внесла припис, повідомляє про це Департаменту промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Протягом зазначеного у приписі строку власник (користувач або особа, яка здійснила розміщення (встановлення)) зобов`язаний за власний рахунок здійснити демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) МАФ, ТС, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, демонтаж (переміщення) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, елементів (частин) об`єктів благоустрою та провести відновлення порушеного благоустрою на місці їх розміщення (встановлення). У разі невиконання в зазначений термін припису уповноважена особа, яка внесла припис має право скласти за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол про адміністративне правопорушення.

У разі якщо власники (користувачі або особи, які здійснили розміщення (встановлення)) МАФ, ТС, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, елементів (частин) об`єктів благоустрою не здійснили демонтаж в строки, зазначені в приписі, Департамент міського благоустрою, районні в місті Києві державні адміністрації вживають заходів щодо демонтажу самовільно розміщеної (встановленої) МАФ, ТС, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, елементів (частин) об`єктів благоустрою, а Департамент промисловості та розвитку підприємництва - щодо демонтажу об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на підставі рішень, зазначених у пункті 5 цього розділу, за кошти бюджету міста Києва або з інших джерел, не заборонених законодавством, з наступним відшкодуванням усіх витрат згідно з абзацом 3 цього підпункту.

Позивачем до заяви про забезпечення позову надано документи на підтвердження факту перебування у господарському віданні декількох об`єктів господарювання. Також надано копії договорів щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою, копії паспортів, карток фізичних осіб-платників податків, інформаційних талонів, паспортів прив`язки тимчасової споруди та ін.

Оскаржувані позивачем приписи вимагають надати дозвільну документацію.

Як зазначалось судом, підставою для винесення припису та, в подальшому демонтажу споруд, може бути самовільне розміщення (встановлення) МАФ, ТС, а також ТС паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (автомагазини, автокафе, автокав`ярні, авторозвозки, автоцистерни, лавки-автопричепи, візки, спеціальне технологічне обладнання (низькотемпературні лотки-прилавки) тощо) (далі - засоби пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі), об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи), елементів (частин) об`єктів благоустрою.

Отже, в оскаржуваних приписах мова йде про надання необхідних дозвільних документів та у разі їх відсутності, чи їх ненадання зобов`язано вчинити дії з демонтажу власними засобами.

Заявник вказує, що вже за місяць може втратити бізнес в Солом`янському районі м. Києва.

Однак, такі доводи є лише припущеннями, оскільки, як вказує сам заявник, Департамент містобудування та архітектури припинив здійснювати подовження дії договорів щодо пайової участі в утриманні об`єктів благоустрою, та вказане ще не свідчить про те, що уповноваженими особами буде проведено демонтаж споруд найближчим часом, до ухвалення рішення по суті справи. Тобто в матеріалах заяви відсутні докази дійсних намірів проведення демонтажу споруд у Солом`янському районі м. Києва у найкоротші строки.

Суд зазначає, що у разі винесення припису щодо усунення порушень (добровільного демонтажу ТС) кожен підприємець не позбавлений права на оскарження його в суді та звернення до суду з заявою про забезпечення позову, у кожному конкретному випадку індивідуально.

Тобто звертаючись до суду з цією заявою про забезпечення позову, заявник просить вжити заходів забезпечення позову, спрямовані наперед, що не свідчить про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, що ймовірно можуть бути порушені у майбутньому, а можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Крім того, очевидні ознаки протиправності рішення, дій бездіяльності та порушення ними прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що рішення, дії, бездіяльність відповідача явно суперечать вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушують права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. У іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності дій відповідача та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивача до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію по справі.

Разом з тим, оцінку вказаним доказам буде надано під час розгляду справи по суті, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині 2 статті 150 КАС України та не доведено необхідність вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням положень частини 2статті 150 КАС України, у зв`язку з чим суд вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа Комунальне підприємство «Київблагоустрій», про визнання протиправним та скасування приписів, відмовити.

2. Копію ухвали надіслати (вручити, надати) заявнику (його представнику), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Панченко Н.Д.