Справа № 740/2357/25
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Гагаріна Т.О. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року Справа № 740/2357/25

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 липня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до старшого сержанта поліції Ніжинського РУП ГУНП

в Чернігівській області Ковальчука Дмитра Миколайовича

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого сержанта поліції Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Ковальчука Дмитра Миколайовича (далі - Відповідач) в якому, з урахуванням уточнення, просив:

- скасувати постанову ЕНА №4573996 від 24 квітня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та закрити провадження у справі;

- визнати протиправними дії старшого сержанта поліції Ковальчука Дмитра Миколайовича щодо винесення постанови ЕНА №4573996;

- стягнути з Ковальчука Дмитра Миколайовича на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди у розмірі 15 000 грн за порушення процесуальних прав і права на повагу до житла, що спричинило стрес, погіршення стану здоров`я, та підрив довіри до правоохоронних органів (ст. 23, 1177 Цивільного кодексу України) та 80 грн за надсилання Відповідачу рекомендованого листа Укрпоштою.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

30.06.2025, від ОСОБА_1 надійшла заява про роз`яснення судового рішення просив роз`яснити:

- чому відповідач Ковальчук Д.М. , який був визнаний належним відповідачем на етапі відкриття провадження ухвалою суду від 09.05.2025 та протягом усього судового розгляду (шляхом прийняття відзиву від 12.06.2025 та інших процесуальних документів), у підсумковому рішенні від 26.06.2025 був визнаний "неналежним відповідачем";

- зазначити, які конкретні правові норми або фактичні обставини, з`ясовані судом під час розгляду справи, стали підставою для висновку про неналежність відповідача саме на стадії ухвалення рішення, зважаючи на попереднє відкриття провадження до того ж відповідача;

- роз`яснити, що саме мається на увазі під формулюванням "відсутність у суду можливості замінити його належним відповідачем", з урахуванням положень частини 3 статті 48 КАС України, та чому така можливість не була реалізована судом на більш ранніх стадіях судового розгляду, особливо після первинного залишення позову без руху 05.05.2025 року з цієї ж причини.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 08.07.2025 у задоволенні заяви Позивача про роз`яснення рішення суду відмовлено з огляду на те, що питання, з приводу роз`яснення яких звернувся заявник, не свідчать про незрозумілість судового рішення чи окремих його положень. Водночас, наведеним в заяві обставинам суд надавав оцінку у рішенні суду під час вирішення спору.

2. Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою роз`яснити рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 червня 2025 року у справі № 740/2357/25, відповідно до поставлених у заяві від 30.06.2025 питань, зокрема щодо:

- причин визнання Ковальчука Д.М. неналежним відповідачем на стадії винесення рішення, незважаючи на попередні дії суду;

- правових норм та обставин, які стали підставою для такого висновку;

- причин неможливості заміни відповідача за частиною 3 статті 48 КАС України.

В обґрунтування вимог своєї скарги Апелянт посилається на неправильне застосування статті 254 КАС України та незрозумілість судового рішення, що перешкоджає праву на апеляційне оскарження. Зазначає, що судом не враховано, що рішення суду ще не набрало законної сили. Незрозумілість висновків щодо неналежності відповідача та неможливості його заміни ускладнює підготовку обґрунтованої апеляційної скарги в межах строку, передбаченого статтею 286 КАС України.

Крім того, Апелянт зазначає, що заява про роз`яснення не стосувалася лише "мотивації" рішення чи "незгоди" з ним, а стосувалася логічних суперечностей у самому судовому акті та діях суду. Стверджує, що суд не забезпечив йому можливості отримати чітке розуміння мотивів рішення, що є порушенням права на ефективний судовий захист.

Окремо ОСОБА_1 зазначає про суперечливі та непослідовні дії суду, які створюють незрозумілість рішення та свідчать про упередженість.

Також Апелянт посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені зокрема у постанові від 17.09.2020 у справі № 742/2298/17 щодо важливості ясності судового рішення для забезпечення права на судовий захист та практику Європейського суду з прав людини (наприклад, справа "Beian v. Romania", № 30658/05.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за неповно встановлених обставин та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення його заяви про роз`яснення судового рішення в цій справі.

3. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2025 та від 12.09.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

4. У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

5. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду - без змін з наступних підстав.

При цьому, колегія суддів зазначає, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на території України було введено воєнний стан, який на сьогоднішній день подовжено.

Відповідно до рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану опублікованих Радою Суддів України 02.03.2022 процесуальні строки за можливістю продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк розгляду апеляційної скарги на розумний строк.

6. Нормативно-правове обґрунтування.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Висновки суду апеляційної інстанції.

7. Отже, правовою підставою для роз`яснення судового рішення є його незрозумілість, що зумовлена нечіткістю змісту та невизначеністю рішення, тобто наявністю в ньому положень, які викликають суперечки при його виконанні.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або тих, що будуть здійснювати його виконання. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

8. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що мотиви та висновки суду першої інстанції щодо визнання Ковальчука Д.М. неналежним відповідачем у справі зазначені у мотивувальній частині рішення суду. Зокрема суд, з посиланням на норми Закону України «Про національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), зазначив, що саме на відповідний орган покладено обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та саме орган, як суб`єкт владних повноважень є належним відповідачем у справі, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах. При цьому, суд врахував правові висновки Верховного Суду.

9. Отже, відсутні правові підстави для висновку, що рішення суду є незрозумілим або таким, що може неоднозначно тлумачитися. Як мотиви суду, так і норми права, які застосував суд, викладені у мотивувальній частині судового рішення. Водночас, незгода Позивача з мотивами суду, зокрема з урахуванням попередніх процесуальних рішень суду, може бути підставою для його апеляційного оскарження у порядку та строки, встановлені КАС України. З цих підстав апеляційний суд не приймає до уваги посилання Апелянта, викладені у п. 7.2 його апеляційної скарги, оскільки такі обставини наразі не належать до предмету апеляційного перегляду.

10. Також колегія суддів зазначає, що процесуальні рішення суду не підлягають роз`ясненню, оскільки такі не вирішують спір по суті та не підлягають виконанню. Доводи заявника зводяться до роз`яснення організаційних питань, як от причини незалучення судом належного відповідача, логічні суперечності між рішенням та попередніми діями суду тощо, а тому суд приходить до висновку, що такі підстави не зумовлюють необхідність роз`яснення саме кінцевого рішення суду в порядку статті 254 КАС України.

11. Окрім того, колегія суддів вважає безпідставними доводи Апелянта про те, що відмова у роз`ясненні рішення суду перешкоджає реалізації права на апеляційне оскарження, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України, суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке вже набрало законної сили, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

12. Доводи Апелянта про те, що станом на момент постановлення оскаржуваної ухвали, рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27.06.2025 ще не набрало законної сили, колегія суддів вважає помилковими з огляду на наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що зазначене вище рішення суду отримано Позивачем в електронному кабінеті 27.06.2025, а відтак 28.06.2025 є першим днем відліку десятиденного строку на його апеляційне оскарження. Останнім днем такого строку є 07.07.2025. Станом на 07.07.2025 апеляційна скарга не була подана. Отже, суд першої інстанції правомірно 08.07.2025 постановив оскаржувану ухвалу, якою відмовив у роз`ясненні рішення суду.

Посилання Апелянта на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 742/2298/17, оскільки у цій постанові суд не формував висновків щодо необхідності роз`яснення рішення суду, а висновки стосуються обов`язку суду щодо встановлення належності відповідачів.

13. Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

14. Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

15. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

16.Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 липня 2025 року - без змін.

17. Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 липня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 10 грудня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк