Справа № 420/33938/25
Суддя: Кисельов В. К.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/219/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

за участю секретаря Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Так 26.09.2025 року позивач ОСОБА_1 отримав постанову № 3896 від 26.09.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі частини 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) та накладення штрафу у розмірі 17 000 гривень (сімнадцять тисяч гривень).

Позивач вважає, що вищевказана постанова є неправомірною, оскільки була прийнята без законних підстав.

Так розгляд справи був здійснений без його участі, протокол про адміністративне правопорушення не складався в його присутності, а також вимоги, передбачені абзацом 6 частини 3 статі 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», статтею 210-1 КУпАП, ним не було порушено.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на наступні обставини.

Так, 26.09.2025 року близько 9.00 ранку його було зупинено представниками районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , на їх вимогу мною було пред`явлено копію військово-облікового документу, посвідчення інваліда війни та пенсійне посвідчення. Не дивлячись на це, та на його доводи проте, що позивач «виключений» з військового обліку з 08 серпня 2001 року ІНФОРМАЦІЯ_3 (про що на сторінці НОМЕР_3 його військового квітка НОМЕР_4 стоїть відповідна відмітка, а також на сторінці 26 зазначеного квітка є відмітка «Виключений з обліку» на підставі п. 6 ч.6 ст 37 «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, яка діяла станом на 11.02.2001 року), він має інвалідність, його було саме затримано та доставлено за адресою: АДРЕСА_3 до Одеського обласного центру соціально значущих хвороб (наразі це зараз ВЛК), без оформлення протоколу про адміністративне затримання та з вилученням у нього телефону. Після утримання позивача там протягом 2-2,5 годин, без перевірки документів та перевірки даних позивачу була видана повістка до ІНФОРМАЦІЯ_4 для взяття його на облік 07.10.2025 року (до цього дня жодних інших оповіщень він не отримував) та видана постанова № 3896 від 26.09.2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на підставі частини 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка підписана начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 , майором ОСОБА_2 , де вказано, що позивача в умовах особливого періоду введеного Указом Президента України від 17.03.2024 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» змінив місце проживання, не став на військовий облік, протягом 7 днів та таким чином порушив абзац 6 частини 3 статі 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Позивач стверджує, що інформація, яка вказана в постанові № 3896 від 26.09.2025 року на відповідає дійсності. Так зміна його місця проживання (реєстрації) була 15.03.2013 року, про що є відповідна відмітка в паспорті, тобто не в особливий період. Окрім того, абзац 6 частини 3 статі 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не може бути застосована до позивача, тому що передбачає, що інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено хто саме є військовозобов`язаними:

- військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони в держави.

На підставі того, що позивач був виключений з військового обліку ще у 2001 році, відповідно до чинного законодавства діючого на той час, а саме на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», виключенню з військового обліку підлягають громадяни України, які: 6) були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, таким чином у запасі для комплектування Збройних Сил України не перебував та вже не вважався військовозобов`язаним в розумінні вимог Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Разом з цим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набув чинності 18.05.2024 року, з Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» з частини 6 ст. 37 був виключений п. 6, але це не передбачає повторного включення саме «виключених» з обліку до числа військовозобов`язаних, жоден законодавчий акт не містить такої норми. Також, погашення судимості, відповідно до норм Кримінального Кодексу України в частині погашення судимості не регулюють військовий облік, а лише встановлюють момент погашення судимості для цілей врахування таких судимостей у випадку повторного вчинення злочину.

Як зазначено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 листопада 2018 року по справі №812/292/18:

«Отже, Велика Палата Верховного Суду враховує правову позицію Європейського суду з прав людини (далі - Суд), викладену, зокрема, в рішенні від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06), де Суд визначив концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто, норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи...». Відповідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, враховуючи викладене особливий період введений Указом Президента України від 17.03.2024 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» жодним позивачем не порушено. Жодних офіційних дій щодо скасування його статусу як «виключений» з військового обліку не проводилось. Правовий статус, на момент ініціювання ТЦК та СП дій про взяття позивача повторно на облік (видача повістки), не змінився та зберігається на даний час.

Згідно ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Позивач з 2010 року є особою, яка має статус «інвалід війни», з 2013 року безстроково. Відповідно до пункту 3 частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у чинній редакції від 21.08.2025 року): 6) Виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: 3) визнані непридатними до військової служби.

У зв`язку з тим, що позивач вже був «виключений» з обліку, повторна дія по виключенню з обліку на підставі висновку ВЛК та довідки МСЕК була неможлива.

Позивач вважає, що ним не був порушений абзац 6 частини 3 статі 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тоді і частина 3 статті 210-1 КУпАП не може бути до нього застосована.

Позивач також посилається на те, що у постанові № 3896 від 26.09.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_5 , вказаний якийсь громадянин - ОСОБА_3 , який надав заяву, про те що він не оспорює допущене порушення правил військового обліку та надає згоду до притягнення його до адміністративної відповідальності, але це позивачу є незрозумілим.

Позивач також стверджує, що у встановлений законодавством спосіб належним чином оформленої повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 ані особисто, ані засобами поштового зв`язку він не отримував, не знав і не міг знати про дату, час та місце, куди потрібно з`явитися, а також мету такої явки.

На підставі викладеного, позивач просить визнати постанову № 3896 від 26.09.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_5 протиправною та закрити провадження у справі.

Рух справи.

Позовна заява подана до Одеського окружного адміністративного суду 08.10.2025р.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.10.2025р. позовна заява була залишена без руху.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2025р. було відкрите спрощене провадження у справі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2025р. було вирішено направити справу за підсудністю до Пересипського районного суду м.Одеси.

13 листопада 2025р. з Одеського окружного адміністративного суду до Пересипського районного суду м. Одеси надійшла справа №420/33938/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 14.11.2025р. судом було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 26.11.2025р. о 12.00.

В судове засідання з`явився позивач, проте представники відповідача не з`явились, а тому з метою можливістю відповідачу надати пояснення у справі розгляд справи був перенесений на 08.12.2025р.

В судове засідання 08.15.2025р. сторони не з`явились, від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, представники відповідача в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, про що свідчить довідка повідомлення про отримання судової повістки.

Відзив або будь-які небудь письмові пояснення представники відповідача до суду не направляли, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів.

Встановлені судом обставини справи та відповідні правовідносини.

Так позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 має військовий квиток серії НОМЕР_4 , у якому є запис, що він з 08.08.2001р. знятий з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3ої групи, як ветеран війни, інвалід війни, що підтверджується копією посвідчення.

Судом встановлено, що 26.09.2025р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була прийнята постанова № 3892 від 26.09.2025 року, відповідно до якої, встановлено, що 26.09.2025р. приблизно о 11.30 у м. Одеса встановлено, що ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, введеного Указом Президента України від 17.03.2014р. №303/2014 «Про часткову мобілізацію», змінив місце проживання і не став на військовий облік у ТЦК та СП протягом 7 днів, таким чином допустив порушення абзацу шостого частину третьої ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У також у даній постанові вказано, що 26.09.2025р. від громадянина ОСОБА_3 надійшла заява про те, що він не оспорює допущене порушення правил військового обліку та надає згоду до притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності. На підставі викладеного, даною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) та накладено штрафу у розмірі 17 000 гривень (сімнадцять тисяч гривень).

Відповідно до ч.3 ст. 210 -1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Згідно абзацу 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має військовий квиток серії НОМЕР_4 , у якому є запис, що він з 08.08.2001р. знятий з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Отже, відповідно до чинного законодавства діючого на той час, а саме на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» позивач не вважався військовозобов`язаним в розумінні вимог Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Необхідно відзначити, що Відповідачем не було надано доказів того, що позивач був зобов`язаний з`явитись саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не за місцем реєстрації, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд вважає, що отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі та матеріали справи представники Відповідача мали можливість направити до суду відзив у справі, або пояснення з наявними доказами, але цього не зробили. Окрім того, у разі наявності поважних причин, з яких подати відзив у справі своєчасно неможливо, мали можливість про дану обставину повідомити суд завчасно, але цього не зробили. У зв`язку з чим, суд позбавлений можливості оцінити доводи відповідача.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на те, що згідно із ст. 251 КУпАП, доказами по справі є поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речові докази, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у вищезазначеній постанові не зазначено будь-яких доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, не наведено оцінки доказів.

Однак, відповідачем не надано до суду достатніх та беззаперечних доказів винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що позбавляє суд можливості встановити в його діях складу правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши подані позивачем докази в їх сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП не була доведена «поза розумним сумнівом».

Згідно п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 3892 від 26.09.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 , слід задовольнити.

У зв`язку з чим, необхідно визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 3892 від 26.09.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 -1 КУпАП щодо ОСОБА_1 , та накладення штрафу в сумі 17000,00 грн..

Окрім того, справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 провадженням слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 -1 КУпАП.

Суд також враховує, що у позовних вимогах позивача була наявна описка у номері постанови тобто вказано «№3896», проте фактично номер постанови «3892».

Окрім того, враховуючи, що позивача звільняється від сплати судового збору, то в порядку розподілу судових витрати необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Держави, судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 10,38,, 245, 247, 251, 280 КУпАП ст.ст. 5-10, 14, 20, 22, 72-79, 134, 139, 205, 211, 229, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРИШІВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 3892 від 26.09.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та накладення штрафу в сумі 17000,00 грн..

3. Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 -1 КУпАП.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.К. Кисельов

Рішення складено та підписано 08.12.2025р.