Справа № 420/40111/25
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 грудня 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бабенко Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Міністерство оборони України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Міністерство оборони України, в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо затримання та призову на військову службу за мобілізацією ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

визнати протиправним та скасувати наказ начальника військової частини НОМЕР_1 від 26.11.2024 р. в частині призову на військову службу за мобілізацією ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до п.п. 3, 5, 6 ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши позовну заяву, суд вважає, що вона не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

Окрім того, згідно з п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Як встановлено суддею, представником позивача неправильно вказано по-батькові позивача, а саме вказано: « ОСОБА_2 », замість правильного « ОСОБА_3 », що є недоліком позовної заяви.

Окрім того, представником позивача не вказано поштового індексу позивача та інформації стосовно наявності або відсутності електронного кабінету позивача, відповідача та третьої особи.

З огляду на вище зазначене, вказане є також недоліком позовної заяви, а тому позивачу необхідно надати до суду уточнень до позовної заяву із зазначенням вищевказаного суддею.

Стосовно строку звернення до суду, то суддя вказує про наступне.

Згідно із ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається зі змісту позову, однією з вимог у вказаній справі є вимога щодо визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо затримання та призову на військову службу за мобілізацією ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як зазначає позивач станом на дату подання позову ОСОБА_1 знаходиться у військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.11.2024 року, було зараховано до списків особового складу солдата ОСОБА_1 , курсантом навчального взводу навчальної роти, навчального батальйону шкоди індивідуальної підготовки, призваного від 26.11.2024 року.

Таким чином, ОСОБА_1 незаконно позбавили волі, а саме було здійснено незаконне затримання працівниками ТЦК, які зловживаючи владою та службовим становищем, та продовжуючи вчиняти незаконне утримання його, позбавивши його свободи пересування, шляхом незаконного направлення його до в/ч НОМЕР_1 навчального взводу навчальної роти, навчального батальйону школи індивідуальної підготовки.

Тобто позивач оскаржує дії відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо затримання та призову на військову службу за мобілізацією ОСОБА_1 , які відбувались 26.11.2024 року.

Однак, до суду з цим позовом позивач звернувся 02.12.2025.

Отже, позивачем пропущено шестимісячний строк на звернення до суду з даним позовом.

Окрім того, другою вимогою позивача є визнання протиправним та скасування наказу начальника військової частини НОМЕР_1 від 26.11.2024 р. в частині призову на військову службу за мобілізацією ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, в силу вищенаведених норм КАС України, оскарження особою наказу в частині призову на військову службу за мобілізацією здійснюється протягом місячного строку з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Разом з тим, з позовною заявою позивач звернувся до суду 02.12.2025, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду.

При цьому, суд зауважує, що частиною другою статті 122 КАС України, чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поняття «особа повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

При цьому, законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При цьому, суддя зауважує, що позивач у змісті прохальної частини позову просить поновити строк звернення до суду та визнати причини пропуску строку поважними.

Однак, позивачем у змісті заяви не наведено об`єктивних обставин, які перешкоджали позивачу звернутися до суду з позовом у встановлений процесуальним законом строк та які були пов`язані з дійсно об`єктивними перешкодами реалізувати своє право на звернення до суду.

Суд відхиляє за безпідставністю твердження представника позивача про те, що позивач був позбавлений можливості вчасно подати позов, та звернувся до адвоката лише у кінці листопада 2025 року, адже матеріали позовної заяви не містять жодних доказів, що позивач був позбавлений можливості звернутись до суду у строк, визначений законодавством.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом визначеного законодавством строку.

В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд звертає увагу, що, згідно з даним КП «ДСС», позивач 11.11.2025 вже звертався до Одеського окружного адміністративного суду з аналогічними позовними вимогами у справі №420/38075/25. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 позовну заяву повернуто позивачу без розгляду з підстав не усунення недоліків позовної заяви, в тому числі з підстав пропуску строку звернення до суду.

Частинами 1 та 2 статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, позивачу необхідно надати до суду обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.7 ст.161 КАС України до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Частиною 2 статті 79 КАС України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Проте, позивачем не надано до позовної заяви відповідного наказу начальника військової частини НОМЕР_1 від 26.11.2024 р. в частині призову на військову службу за мобілізацією ОСОБА_1 , який позивач просить визнати протиправним та скасувати.

Отже, наведене вище свідчить про недотримання позивачем вимог КАС України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Відтак позивачу необхідно надати до суду наказ начальника військової частини НОМЕР_1 від 26.11.2024 р. в частині призову на військову службу за мобілізацією ОСОБА_1 .

Окрім того, згідно зі ст.49 КАС України, треті особи поділяються на два види: треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача.

Як встановлено суддею, позивач в якості третьої особи зазначає Міністерство оборони України.

Предметом оскарження у цій справі є визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо затримання та призову на військову службу за мобілізацією ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та визнання протиправним та скасування наказу начальника військової частини НОМЕР_1 від 26.11.2024 р. в частині призову на військову службу за мобілізацією ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Проте, позивачем у змісті позовної заяви не доведено необхідність залучення третьої особи, зокрема позивач не наводить жодного обґрунтування того, яким чином рішення суду може вплинути на права і обов`язки третьої особи, а саме Міністерства оборони України.

Суд зазначає, що рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки третьої особи, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10 лютого 2023 року у справі № 811/1867/18, від 19 червня 2018 року у справі № 910/18705/17.

Відтак, позивачу необхідно уточнити коло учасників процесу шляхом надання уточненої позовної заяви або надати обґрунтовану заяву щодо залучення до участі у справі в якості третьої особи Міністерства оборони України.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 КАС України, у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суддя дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду:

уточнень до позовної заяви із зазначенням інформації щодо учасників справи, зазначеної у цій ухвалі;

заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважності причин пропуску такого строку з наданням відповідних доказів;

копії наказу начальника військової частини НОМЕР_1 від 26.11.2024 р. в частині призову на військову службу за мобілізацією ОСОБА_1 ;

уточненої позовної заяви з уточненим колом учасників справи або обґрунтованої заяви щодо залучення до участі у справі в якості третьої особи Міністерства оборони України, із зазначенням участі такої особи на стороні позивача або відповідача.

Керуючись ст. 122, 123, 160, 161, 169 КАС України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Міністерство оборони України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки та роз`яснити, що у разі не усунення у визначений судом строк недоліків, позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дмитро БАБЕНКО