Справа № 320/42509/24
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного реєстратора виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 р. у справі за адміністративним позовом Державного реєстратора виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа: Державне підприємство "Національні інформаційні системи" про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И Л А:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Державний реєстратор виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області ОСОБА_1 з позовом до Міністерства юстиції України та просила суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерсва юстиції від 04.03.2024 № 590/5 "Про результати камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області ОСОБА_1 ";

- зобов`язати Міністерство юстиції України поновити доступ державному реєстратору виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року позовну заяву Державного реєстратора виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області ОСОБА_1 залишено без руху. Повідомлено позивача про необхідність виправити вказані в описовій частині ухвали недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що позивачу необхідно надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази, що підтверджують поважність причини пропуску такого.

На виконання вимог ухвали суду позивачка подала письмові пояснення, в яких зазначила, що обгрунтовує позов порушеннями норм законодавтсва Міністерством юстиції України під час прийняття наказу за результатами камеральної перевірки та що наказ мінстетсва юстиції України 04.03.2024 №590/5 «Про результати камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області ОСОБА_1 » не є наказом про проходження публічної служби.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024року позовну заяву повернуто позивачеві.

Ухвалюючи вказане судове рішення, суд першої інстанції зазначив, спір виник під час проходження публічної служби, у зв"язку з чим строк звернення до адміністративного суду щодо скасування спірного наказу "Про результати камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області ОСОБА_1 ", становить один місяць.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з пунктом 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частинами 1-2 статті 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що на підставі наказу Міністерства юстиції України від 13.02.2024 Nє 444/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області ОСОБА_1» призначено проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області ОСОБА_1.

Підставою для проведення перевірки стало те, що згідно зі статтею 34-1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», Порядком здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань,затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 №990, за результатом здійснення моніторингу реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) за критерієм «проведення державним реєстратором реєстраційних дій, зокрема, протягом одного року з дня отримання ідентифікаторів доступу до відповідного реєстру у зв?язку з призначенням на відповідну посаду суб?єктом державної реєстрації, призначенням на посаду державного нотаріуса чи реєстрацією приватної нотаріальної діяльності», а саме дотримання вимог законодавства під час проведення реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі державним реєстратором виконавчого комітету Коцюбинської Петрівною. селищної ради Бучанського району Київської області ОСОБА_1

За результатами проведення камеральної перевірки державного реєстратора Відповідачем прийнято наказ від 04.03.2024 Nє 590/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області ОСОБА_1 » (далі - наказ від 04.03.2024 Nє 590/5, оскаржуваний наказ), яким анульовано Позивачу доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Підставою для прийняття наказу від 04.03.2024 Nє 590/5 став акт від 04.03.2024 Nє 1155/19.1.4/24 за результатами проведення камеральної перевірки у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань державного реєстратора виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області ОСОБА_1 (далі - Акт перевірки).

Колегія суддів, зазначає, що ухвалюючи рішення про повернення позовної заяви у зв?язку з пропуском місячного строку на звернення до адміністративного суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, суд першої інстанції відніс оскарження наказу Мін?юсту до спорів про проходження публічної служби.

Щодо таких тверджень, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, під поняттям «публічна служба» слід розуміти діяльність осіб, які займають державні політичні посади, працюють у державних колегіальних органах, здійснюють професійну діяльність як судді чи прокурори, проходять військову або альтернативну (невійськову) службу, перебувають на інших видах державної служби, а також здійснюють патронатну службу в державних органах чи служать в органах влади Автономної Республіки Крим та органах місцевого самоврядування.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 № 673-р, прийнятим на виконання статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посаду державного реєстратора виконавчого органу міської, селищної чи районної ради віднесено до п`ятої категорії посад органів місцевого самоврядування, а посаду державного реєстратора виконавчого органу сільської ради - до шостої категорії.

Отже, державний реєстратор речових прав на нерухоме майно, а також державний реєстратор юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», є посадовою особою, що здійснює публічну службу.

За таких умов суд першої інстанції дійшов првильного висновку, що спір стосується проходження публічної служби. Відтак строк звернення до адміністративного суду з вимогою про скасування наказу «Про результати камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області ОСОБА_1 » становить один місяць.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України, у разі подання позову після закінчення встановленого законом строку без заяви про його поновлення, або якщо наведені у заяві підстави будуть визнані неповажними, позовна заява залишається без руху. Особа має право протягом десяти днів з дня отримання відповідної ухвали подати заяву про поновлення строку або зазначити інші обставини, що унеможливили своєчасне звернення.

Європейський суд з прав людини у своїх правових висновках наголошує, що право на доступ до суду не є абсолютним та може обмежуватися певними умовами прийнятності скарг. Такі обмеження мають бути сумісними з суттю права на суд, переслідувати легітимну мету та бути пропорційними поставленій цілі (справа «Перетяка та Шереметьєв проти України»). Процесуальні строки подання скарг покликані забезпечити юридичну визначеність і належне здійснення правосуддя, а особи повинні очікувати їх застосування (справа «Мельник проти України»).

Установлення процесуальних строків законом спрямоване на забезпечення дисципліни учасників процесу та своєчасне виконання ними процесуальних дій, визначених КАС України. Під час вирішення питання щодо поновлення пропущеного строку суд оцінює причини його пропуску у взаємозв`язку з тривалістю часу від дня спливу встановленого строку до моменту звернення до суду з позовом.

Процесуальні строки слугують інструментом забезпечення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулюють учасників процесу добросовісно виконувати свої обов`язки. Після спливу цих строків правовідносини вважаються стабільними, якщо ніхто не звернувся до суду.

Поновлення строку можливе лише за наявності об`єктивних, непереборних обставин, що не залежали від волі особи та фактично унеможливили подання позову у межах встановленого законом строку.

Таким чином, лише обґрунтовані та документально підтверджені перешкоди, які реально завадили своєчасному зверненню до суду, можуть бути підставою для визнання причин пропуску строку поважними.

При оцінці поважності причин пропуску строку суд повинен враховувати всі доводи позивача, тривалість пропуску, його поведінку в цей період, а також те, чи вчиняв він дії, пов`язані з підготовкою до звернення до суду. Суди мають забезпечувати доступ до правосуддя особам, які діяли добросовісно, але пропустили строк з поважних причин. Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26.06.2018 у справі № 473/653/17 (ЄДРСР № 74991952).

Крім того, частина друга статті 123 КАС України передбачає, що якщо у визначений строк особа не подасть заяву про поновлення строку або наведені у ній підстави будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Беручи до уваги наведене, враховуючи суть спірних правовідносин, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" указав, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "суд, встановлений законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, "встановленим законом".

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державного реєстратора виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Л.В. Бєлова

А.Ю. Кучма