Справа № 120/16320/25
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

11 грудня 2025 р. Справа № 120/16320/25

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Чернюк Алла Юріївна, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій представник позивача просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 18.12.2024 року.

Ухвалою суду від 01.12.2025 року вказану позовну заяву залишено без руху з підстав пропущення позивачем строку на звернення до суду. Даною ухвалою позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви в спосіб подання до суду заяви про поновлення відповідного строку звернення разом із доказами, які, на його думку, вказують на поважність причин пропуску строку.

08.12.2025 року представником позивача до суду подано заяву про поновлення строків звернення до суду, в якій він зазначає, що отримавши від державного виконавця 08.01.2025 оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження, та із АСВП лист боржника № 05/00/011/180666 із доданими до нього МУО (Редакція № 3) на 6 арк., які і стали підставою до винесення цієї постанови, сторона стягувача не вбачала порушення її прав та інтересів, т.я. надані боржником на виконання судового рішення МУО (Редакція № 3), у частині відсутності у них будь-яких графічних матеріалів, повністю відповідали інтересам стягувача і резолютивній частині судового рішення. При цьому, 03.01.2025 представник ОСОБА_1 адвокат Гордов М.М. направив Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради заяву про внесення змін до МУО (Редакція № 3). Такі зміни не стосувались графічних матеріалів до МУО (Редакція № 3), у відсутності яких стягувач був упевнений з огляду на наявну в АСВП редакцію МУО (Редакція № 3), доданих до листа боржника № 05/00/011/180666.

З огляду на те, що вказана заява була проігнорована Департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради, 13.03.2025 представник ОСОБА_1 адвокат Гордов М.М. знову звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із позовною заявою про внесення змін до МУО.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 06.06.2025 в адміністративній справі № 120/3363/25 затверджено умови примирення, що наведені у заяві від 06.06.2025 про примирення сторін в адміністративній справі № 120/3363/25.

На виконання ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 06.06.2025 в адміністративній справі № 120/3363/25 про затвердження умови примирення боржник видав містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва: «Будівництво одноквартирного будинку підвищеної комфортності з вбудовано-прибудованими приміщеннями на вул. Героїв поліції (Блока), 24 в м. Вінниця» (Реєстраційний номер ЄДССБ MU01:1239-4412-1335-9926 Редакція № 4).

МУО (Редакція № 4), на відміну від МУО (Редакція № 3), яку божник подав державному реєстраторові з метою закінчення останнім виконавчого провадження № 76140681, містили спірні графічні матеріали, а тому, 18.07.2025 представник позивача (стягувача) адвокат Гордов М.М. подав до Вінницького окружного адміністративного суду заяву про визнання протиправною дії (у порядку ст. 383 КАС України) з проханням визнати протиправною дію, вчинену боржником Департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради на виконання ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 06.06.2025 в адміністративній справі № 120/3363/25, яка полягає у долученні ним до МУО (Редакція № 4) непередбачених ч. 5 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 02.09.2025 в адміністративній справі № 120/3363/25 заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гордова М.М. про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання ухвали від 06.06.2025, залишено без задоволення.

Повний текст відповідної ухвали представник позивача (стягувача) адвокат Гордов М.М. отримав в своєму електронному кабінеті у системі «Електронний суд» лише 09.09.2025.

Таким чином, представник позивача вважає, що про факт того, що МУО (Редакція № 3), які було завантажено до АСВП, містили у т.ч. спірні графічні матеріали, сторона стягувача дізналась лише 09.09.2025 з ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 02.09.2025 в адміністративній справі № 120/3363/25.

15.09.2025 представник позивача (стягувача) адвокат Гордов М.М. подав начальнику Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скаргу (у порядку реч. 1 абз. 1, абз. 2 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження») з вимогою про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 18.12.2024 року.

За наслідками розгляду скарги від 15.09.2025, постановою про результати перевірки законності виконавчого провадження від 01.10.2025 № 12/4.1-13 дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойка С.В., при здійсненні виконавчого провадження № 76140681 з виконання виконавчого листа № 120/1540/24, виданого 08.08.2024 Вінницьким окружним адміністративним судом визнано такими, що вчинені відповідно до вимог Закону.

Не погодившись із постановою № 12/4.1-13, представник позивача (стягувача) адвокат Гордов М.М. 07.10.2025 подав начальнику Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України скаргу (у порядку ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»), у якій просив винести постанову, якою визначити порушення вимог закону при винесенні оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження та надати доручення начальнику Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо проведення ним наступних дій: скасувати оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження; зобов`язати державного виконавця у виконавчому провадженні № 76140681 провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом.

Однак, постановою про результати перевірки законності виконавчого провадження від 29.10.2025 № 1 вказану скаргу залишено без задоволення.

Постанову від 29.10.2025 № 1 адвокат Гордов М.М. отримав 11.11.2025 року, а тому, враховуючи час подання позовної заяви, представник позивача вважає, що строк звернення до суду з даним позовом ним пропущено не було.

Оцінюючи подану заяву, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до частини 1, 3 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Інститут строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою спонукання учасників адміністративного судочинства до своєчасного вчинення ними процесуальних дій. Регламентування строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім цього, строки звернення до суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

Нормами статті 122 КАС України передбачено диференційований підхід до регулювання тривалості строків звернення до адміністративного суду в залежності від статусу позивача та від категорії публічно - правового спору.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України, перебіг строку для звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Щодо відліку строку звернення із адміністративним позовом, суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен дізнатися", що містяться в частині 2 статті 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. При цьому, суд з`ясовує момент, коли позивач фактично дізнався або мав реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення.

Така ж правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 24.06.2020 року у справі № 9901/277/19 (адміністративне провадження №П/9901/277/19).

Частиною 3 статті 122 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту прохальної частини позовної заяви судом встановлено, що позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 18.12.2024 року.

Так, статтею 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Згідно з пунктом 1 частини 2 вказаної статті позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відтак, для звернення до суду із позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, крім оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій, статтею 287 КАС України визначено спеціальний строк, що становить 10 днів, та обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Отже, враховуючи, що спірну постанову державним виконавцем прийнято 18.12.2024 року, строк її оскарження закінчився 29.12.2024 року.

При цьому, даний адміністративний позов поданий позивачем до суду 24.11.2025 року. Таким чином, позивач пропустив десятиденний строк звернення до суду, визначений пунктом 1 частиною 2 статті 287 КАС України.

Слід зауважити, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Разом з тим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В контексті наведеного, суд звертає увагу, що в даній категорії справ законом не передбачена можливість чи обов`язковість досудового порядку вирішення спору, тому доводи позивача в цій частині, суд вважає необґрунтованими.

Як зазначає сам представник позивача, 08.01.2025 оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження, та із АСВП лист боржника № 05/00/011/180666 із доданими до нього МУО (Редакція № 3) на 6 арк., які і стали підставою до винесення цієї постанови, сторона стягувача не вбачала порушення її прав та інтересів, т.я. надані боржником на виконання судового рішення МУО (Редакція № 3), у частині відсутності у них будь-яких графічних матеріалів, повністю відповідали інтересам стягувача і резолютивній частині судового рішення.

Більше того, 13.03.2025 представник ОСОБА_1 адвокат Гордов М.М. знову звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із позовною заявою про внесення змін до МУО.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 06.06.2025 в адміністративній справі № 120/3363/25 затверджено умови примирення, що наведені у заяві від 06.06.2025 про примирення сторін в адміністративній справі № 120/3363/25.

Вищезазначене спростовує доводи представника позивача про те, що про ймовірне порушення прав позивача спірною постановою він дізнався лише 11.11.2025 року.

В той же час, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження від 18.12.2024 року, а саме 15.09.2025 року до начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та 07.10.2025 року до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не може бути беззаперечною підставою для поновлення пропущеного позивачем строку звернення до суду з даною позовною заявою.

Суд в черговий раз звертає увагу, що положення статті 287 КАС України встановлюють обмежений, десятиденний строк на оскарження постанови державного виконавця від 18.12.2024 року, в той час, як дану позовну заяву було подано лише 21.11.2025 року.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що причини наведені представником позивача в заяві про поновлення строків не є поважними.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, згідно із частинами першою, другою якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи, що при подані позову не було подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, що стало підставою для залишення позову без руху, а на усунення недоліків позовної заяви вказано причини пропуску строку, які не визнані судом поважними, - позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 169, 248, 256, 294, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна