Справа № 640/14941/20
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

11 грудня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/14941/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Далас-груп» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюкорп» (далі ТОВ «Ньюкорп»), яке 17 червня 2024 року змінило найменування юридичної особи (повне та/або скорочене) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Далас-груп» (далі позивач, ТОВ «Далас-груп»), до Головного управління ДПС у м. Києві (далі відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 10 квітня 2020 року № (форма «ПС»), яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюкорп» за порушення граничних термінів реєстрації перших примірників акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних на підставі пункту 120-2.1 статті 120-2 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1037293,00 грн за платежем «пальне»;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 10 квітня 2020 року № (форма «С»), яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюкорп» за ненадання у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, на підставі пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України застосовано штрафні санкції на суму 510,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 20 лютого 2020 року до 28 лютого 2020 року включно заступником начальника відділу Горшковим В.І. та ГДРІ Липчей В.В. Головного управління ДПС у м. Києві на підставі наказу на проведення фактичної перевірки від 11 січня 2020 року № 183 та направлень від 19 лютого 2020 року проведено фактичну перевірку ТОВ «Ньюкорп» за адресою його місцезнаходження: м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 8-Б, корп. літера «А», результати якої оформлено актом від 2 березня 2020 року № 634/26-15-32-07/41236608 «Про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог чинного законодавства, яке регулює придбання, зберігання та реалізацію пального».

Перевірку проведено за період з 1 січня 2019 року до 19 лютого 2020 року.

Згідно із висновками перевірки: «Перевіркою ТОВ «Ньюкорп» встановлено порушення пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України та пункту 231.3 статті 231 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної реєстрації акцизних накладних».

27 березня 2020 року ТОВ «Ньюкорп» подало заперечення від 26 березня 2020 року № б/н (вх. ГУ ДПС у м. Києві від 27 березня 2020 року № 45694/10) на висновки перевірки та факти, що викладені в акті фактичної перевірки від 2 березня 2020 року № 634/26-15-32-07/41236608.

За результатами розгляду заперечень, висновки акта фактичної перевірки залишено без змін, а заперечення - без задоволення (лист ГУ ДПС від 7 квітня 2020 року № 60213/10/26-15-32-07-19 «Про розгляд заперечення»).

У подальшому ГУ ДПС у м. Києві на підставі акта фактичної перевірки від 2 березня 2020 року № 634/26-15-32-07/41236608 прийняло податкові повідомлення - рішення:

- № (форма «ПС») від 10 квітня 2020 року, яким до ТОВ «Ньюкорп» за порушення граничних термінів реєстрації перших примірників акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних на підставі пункту 120-2.1 статті 120-2 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції у виді штрафу 1037293,00 грн за платежем «пальне»;

- № (форма «С») від 10 квітня 2020 року, яким до ТОВ «Ньюкорп» за ненадання у повному обсязі всіх документів, що пов`язані з предметом перевірки, на підставі пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України застосовано штрафні санкції на суму 510,00 грн.

Вказані податкові повідомлення - рішення оскаржувалися ТОВ «Ньюкорп» в адміністративному порядку до Державної податкової служби України (скарга від 27 квітня 2020 року, вх. № 16390/6 від 28 квітня 2020 року).

За результатами розгляду скарги Державною податковою службою України (далі ДПС України) прийнято рішення від 18 червня 2020 року № 19516/6/99-00-06-02-05-06 «Про результати розгляду скарги» (отримане ТОВ «Ньюкорп» 24 червня 2020 року рекомендованим листом за трекінговим № 487), яким скаргу ТОВ «Ньюкорп» залишено без задоволення, а податкові повідомлення - рішення ГУ ДПС у м. Києві від 10 квітня 2020 року - без змін.

З метою захисту своїх прав та інтересів від протиправних рішень відповідача ТОВ «Ньюкорп» змушене звернутися до суду, оскільки вважає, що висновки перевірки про встановлені порушення, оформлені актом фактичної перевірки від 2 березня 2020 року № 634/26-15-32-07/41236608, є безпідставними і не відповідають дійсності, а оскаржувані податкові повідомлення рішення від 10 квітня 2020 року за № та № є неправомірними та підлягають скасуванню, оскільки:

нарахувавши товариству за результатами фактичної перевірки на підставі пункту 120-2.1 статті 120-2 Податкового кодексу України штраф у сумі 1037293,00 грн, контролюючий орган вийшов за межі предмету фактичної перевірки;

у контролюючого органу відсутні повноваження під час проведення фактичної перевірки досліджувати передбачені статтею 231 Податкового кодексу України питання повноти складення акцизних накладних, порядку та своєчасності реєстрації акцизних накладних та розрахунків коригування до таких акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, оскільки такі питання перебувають поза межами фактичної перевірки;

згідно з актом від 2 березня 2020 року № 634/26-15-32-07/41236608 фактична перевірка проводилась у період з 20 лютого 2020 року до 28 лютого 2020 року, в той час як нарахування штрафу у сумі 1037293,00 грн на підставі пункту 120-2.1 статті 120-2 Податкового кодексу України здійснено за результатами перевірки операцій з реалізації пального за минулий період часу, а саме з 2 грудня 2019 року до 19 лютого 2020 року. Вказане свідчить про те, що така перевірка носить характер документальної перевірки, а тому такі дії з перевірки господарських операцій за минулий період, не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій;

по всіх господарських операціях із поставки пального при кожній реалізації (фактичному відвантаженні) такого пального ТОВ «Ньюкорп» своєчасно та у встановленому законодавством порядку здійснило реєстрацію акцизних накладних, а тому в діях ТОВ «Ньюкорп» відсутнє порушення, відповідальність за яке передбачена пунктом 120-2.1 статті 120-2 Податкового кодексу України, і нарахування в сумі 1037293,00 грн згідно із цією податковою нормою є неправомірним. Проте контролюючий орган, у зв`язку із неналежним дослідженням обставин здійснення товариством господарських операцій з оптової реалізації пального, а також у зв`язку із неправильним застосуванням положень абзацу тридцять першого пункту 231.1 статті 231 та абзацу тринадцятого пункту 213.3 статті 231 Податкового кодексу України, дійшов помилкового і безпідставного висновку про порушення ТОВ «Ньюкорп» положень пункту 231.3 статті 231 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної реєстрації акцизних накладних. Фактичні обставини здійснення господарських операцій з поставки пального на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизель ок» (далі- ТОВ «Дизель ок») свідчать про те, що мала місце реалізація пального з акцизного складу пересувного (розпорядником якого було ТОВ «Ньюкорп») до акцизних складів (стаціонарних), розпорядниками яких були Товариство з обмеженою відповідальністю «Сторхауз-енерджи» (далі - ТОВ «Сторхауз-енерджи») і Товариство з обмеженою відповідальністю «Склад-сервіс груп» (далі - ТОВ «Склад-сервіс груп»), а тому у встановленому законом порядку (згідно з абзацом п`ятим пункту 231.6 статті 231 Податкового кодексу України) акцизні накладні були складені та своєчасно зареєстровані в адресу ТОВ «Сторхауз-енерджи» і ТОВ «Склад-сервіс груп», а не ТОВ «Дизель ок». Таким чином, під час здійснення вказаних господарських операцій з оптової поставки пального був відсутній так званий «перехід права власності на пальне, що переміщується та/або зберігається у транспортному засобі, від одного суб`єкта господарювання до іншого»;

ТОВ «Ньюкорп» в рамках перевірки було надано всі документи, які були пов`язані з предметом перевірки та були затребувані представниками контролюючого органу під час перевірки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі; визначено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (т. 5 арк. спр. 2).

Відповідач позов не визнав, про що 29 вересня 2020 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надав відзив на позовну заяву без дати та номеру (т. 5 арк. спр. 4-13), в якому зазначив таке.

ГУ ДПС у м. Києві проведено фактичну перевірку ТОВ «Ньюкорп» щодо дотримання вимог чинного законодавства, яке регулює придбання, зберігання та реалізацію пального, за результатами якої складено акт перевірки від 2 березня 2020 року № 634/26-15-32-07/41236608.

У ході перевірки встановлено, що ТОВ «Ньюкорп» (код 41236608) зареєстровано платником акцизного податку з реалізації пального 26 травня 2017 року за номером 1241 та відповідно до заяви за Формою № 1-АКПС перереєстроване в СЕАРП СЕ 26 червня 2019 року за номером 1241.

Відповідно до Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним ТОВ «Ньюкорп» 1 липня 2019 року отримано ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі № 00534 з терміном дії з 1 липня 2019 року до 1 липня 2024 року.

За результатом аналізу інформаційних ресурсів на рівні ДПС України встановлено, що основними постачальниками нафтопродуктів в адресу ТОВ «Ньюкорп» є Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер роял» (далі - ТОВ «Інтер роял») (код 40637105) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестнафтопродукт ПК» (далі - ТОВ «Інвестнафтопродукт ПК») (код 41848022).

До перевірки надано договір від 2 березня 2018 року № 03-02/6 поставки нафтопродуктів, укладений ТОВ «Ньюкорп» з ТОВ «Інтер роял» (код 40637105) та договір від 9 грудня 2019 року № 12-09/1 поставки нафтопродуктів, укладений ТОВ «Ньюкорп» з ТОВ «Інвестнафтопродукт ПК» (код 41848022).

На підтвердження виконання умов зазначених договорів надано видаткові накладні, товаро-транспортні накладні. Письмових заявок покупця на поставку товару окремими партіями до перевірки не надано.

Відповідно до видаткових накладних постачальники здійснюють постачання дизельного палива на оптовий склад або м. Київ (без зазначення інформації, що надає змогу ідентифікації місцезнаходження складу). Місце постачання відповідно до товаро-транспортних накладних зазначено - м. Київ без ідентифікації місця постачання.

На виконання пункту 231.1 статті 231 Податкового кодексу України від імені зазначених вище постачальників протягом періоду з 2 липня 2019 року до 19 лютого 2020 року виписані та зареєстровані акцизні накладні щодо відвантаження дизельного палива (код УКТ ЗЕД ) в загальному обсязі 4190820,89 літрів.

В подальшому отримані від постачальників нафтопродукти (дизельне пальне) ТОВ «Ньюкорп» відвантажено в адресу основних покупців: Товариства з обмеженою відповідальністю «Санкорп» (далі - ТОВ «Санкорп») (код 40707638), ТОВ «Дизель ок» (код 38061164).

На підтвердження зазначених відносин надано договір постачання нафтопродуктів від 1 червня 2017 року № 01/06-01, укладений ТОВ «Ньюкорп» з ТОВ «Санкорп», та договір від 1 липня 2019 року № 01/07-01 з додатковою угодою від 22 липня 2019 року № 2, укладені ТОВ «Ньюкорп» з ТОВ «Дизель ок»; видаткові накладні, дані бухгалтерського обліку, акти приймання нафтопродуктів за формою 5-НП, журнали обліку надходження нафтопродуктів на склад ПММ, товаро-транспортні накладні.

Документів, підтверджуючих відносини за липень 2019 року, до перевірки не надано.

Відповідно до умов договору постачання нафтопродуктів від 1 червня 2017 року № 01/06-01 ТОВ «Ньюкорп» здійснює передачу у власність ТОВ «Санкорп» нафтопродуктів.

Дані бухгалтерського обліку за липень 2019 року, первинні документи та інші документи, які підтверджують фінансово-господарські відносини між ТОВ «Ньюкорп» та ТОВ «Санкорп» до перевірки не надано, у зв`язку з чим використано дані Інформаційних ресурсів ДПС України та надані дані бухгалтерського обліку.

Акцизні накладні від імені ТОВ «Ньюкорп» в адресу ТОВ «Санкорп» протягом липня 2019 року в СЕАРП СЕ не зареєстровані.

Відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Ньюкорп» протягом липня 2019 року на адресу ТОВ «Санкорп» відвантажено дизельне пальне (код УКТ ЗЕД ) в загальному об`ємі 374147 літрів та бензин (код УКТ ЗЕД ) в обсязі 2555 літрів на загальну суму 8057653,45 грн з ПДВ.

Відповідно до даних бухгалтерського обліку по рахунку 361 за серпень 2019 року встановлено наявність на початок періоду дебіторської заборгованості у ТОВ «Санкорп» по значеному договору в сумі 1886438,53 грн, яка відповідно до даних бухгалтерського обліку протягом серпня 2019 року погашена в повному обсязі.

Відповідно до умов договору постачання нафтопродуктів від 1 липня 2019 року № 01/07-01 ТОВ «Ньюкорп» здійснює передачу у власність ТОВ «Дизель ок» нафтопродуктів.

Відповідно до наданих до перевірки видаткових накладних відвантаження товару на адресу ТОВ «Дизель ок» здійснюється на складі за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 8-Б (податкова адреса ТОВ «Ньюкорп»).

Відповідно до наданих до перевірки актів приймання нафти або нафтопродуктів за кількістю за формою № 5-НП (далі - форма №5-НП) отримання нафтопродуктів проводиться на складі інших підприємств (ТОВ «Сторхауз-енерджи» та ТОВ «Склад-сервіс груп»).

Акцизні накладні від імені ТОВ «Ньюкорп» виписано та зареєстровано на адресу ТОВ «Сторхауз-енерджи» та ТОВ «Склад-сервіс груп».

Акцизні накладні від імені ТОВ «Ньюкорп» на адресу ТОВ «Дизель ок» протягом перевіряємого періоду в СЕАРП СЕ не зареєстровані.

Відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Ньюкорп» протягом перевіряємого періоду на адресу ТОВ «Дизель ок» відвантажено дизельне пальне (код УКТ ЗЕД ) в загальному об`ємі 4068859 літрів на загальну суму 86931685,03 грн з ПДВ, у тому числі за липень 2019 року 234184 літри, за серпень 2019 року 650283 літри, за вересень 2019 року 610039 літрів, за жовтень 2019 року 653533 літри, за листопад 2019 року 627528 літрів, за грудень 2019 року 576762 літри, за січень 2020 року 417010 літрів, за період 1 лютого 2020 року до 19 лютого 2020 року 299520 літрів.

Враховуючи вищевикладене, ГУ ДПС у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення від 10 квітня 2020 року: № про застосування штрафної санкції в сумі 1037293,00 грн та № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за не надання документів у розмірі 510,00 грн.

Позивач до Окружного адміністративного суду міста Києва надав відповідь на відзив від 9 жовтня 2020 року б/н, в якій підтримав позовні вимоги та заперечував проти відзиву з підстав, викладених в позовній заяві (т. 5 арк. спр. 32-34).

Законом України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до положень абзаців другого-четвертого пункту 2 розділу ІІ Закону № 2825-IX до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту.

Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 152 та частини п`ятої статті 153 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», з метою відновлення належного доступу громадян та юридичних осіб до правосуддя у публічно-правових спорах, наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - Порядок № 399).

На виконання положень Закону № 2825-IX та відповідно до Порядку № 399 цю справу передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 3 березня 2025 року:

прийнято адміністративну справу до провадження; продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), повторно розпочавши розгляд справи по суті;

замінено відповідача - юридичну особу Головне управління ДПС у м. Києві, правонаступником - Головним управлінням ДПС у м. Києві, яке є відокремленим підрозділом Державної податкової служби України;

запропоновано сторонам у разі зміни фактичних обставин по цій справі повідомити суду про таке протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання цієї ухвали шляхом направлення додаткових письмових пояснень;

зобов`язано Головне управління ДПС у м. Києві протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали надати суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд»: доповідну записку управління контролю за обігом підакцизних товарів та адміністрування акцизного податку від 10 січня 2020 року № 22/26-15-32-07-14, на яку є посилання в наказі Головного управління ДПС у м. Києві від 11 січня 2020 року № 183 «Про проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання»; розписку платника податків або його уповноваженого представника, або особи, яка фактично проводить розрахункові операції, про вручення копії наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 11 січня 2020 року № 183 «Про проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання» до початку проведення такої перевірки; направлення на проведення фактичної перевірки від 19 лютого 2020 року №№ 1358/26-15-32-07, 1359/26-15-32-07; письмовий запит від 20 лютого 2020 року б/н про надання документів для перевірки з доказами його вручення платнику податків; лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюкорп», яким контролюючому органу були надані документи для перевірки; документи, які підтверджують реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюкорп» платником акцизного податку з реалізації пального; документи, які підтверджують отримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Ньюкорп» ліцензії на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі № 00534 з терміном дії з 1 липня 2019 року по 1 липня 2024 року; всі податкові накладні, зазначені в розрахунку штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) до податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 10 квітня 2020 року № , яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюкорп» за порушення граничних термінів реєстрації перших примірників акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1037293,00 грн за платежем «пальне».

Ухвалою від 25 березня 2025 року суд повторно зобов`язав Головне управління ДПС у м. Києві протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали надати суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» вищезазначені письмові докази.

Ухвалою від 7 травня 2025 року суд встановив Головному управлінню ДПС в м. Києві новий строк для подання витребуваних судом документів; зобов`язав Головне управління ДПС у м. Києві у строк до 21 травня 2025 року надати суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд»: письмовий запит від 20 лютого 2020 року б/н про надання документів для перевірки з доказами його вручення платнику податків; лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюкорп», яким контролюючому органу були надані документи для перевірки.

Дослідивши матеріали справи у змішаній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ТОВ «Ньюкорп» (ідентифікаційний код 41236608, місцезнаходження: вул. Зарічна, буд. 1-Б, приміщення 236, м. Київ, 02132), яке 17 червня 2024 року змінило назву на ТОВ «Далас-груп», зареєстроване юридичною особою та як платник податків перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у м. Києві, основним видом діяльності якого є 46.71 оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 2 березня 2025 року за № 34651968.

ТОВ «Ньюкорп» з 26 травня 2017 року до 7 травня 2024 року було зареєстроване платником акцизного податку з реалізації пального та мало ліцензію на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі № 00534 з терміном дії з 1 липня 2019 року до 1 липня 2024 року, про що свідчать облікові дані платника податків та витяг з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Відповідно до наказу від 11 січня 2020 року № 183 «Про проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання» наказано провести фактичні перевірки з питань дотримання вимог чинного законодавства, яке регулює придбання, зберігання та реалізацію пального, протягом січня лютого 2020 року суб`єктів господарювання, в тому числі позивача (пункт 18 додатку 18 до наказу) (т. 1 арк. спр. 23, 24; т. 5 арк. спр. 27).

Згідно із наказом від 11 січня 2020 року № 183 «Про проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання» на підставі направлень на перевірку від 19 лютого 2020 року №№ 1358/26-15-32-07, 1359/26-15-32-07 посадовими особами ГУ ДПС у м. Києві проведено фактичну перевірку ТОВ «Ньюкорп» з питань дотримання вимог чинного законодавства, яке регулює придбання, зберігання та реалізацію пального, за наслідками якої складено акт від 2 березня 2020 року № 634/26-15-32-07/41236608 (т. 1 арк. спр. 13-16; т. 5 арк. спр. 20-26).

В акті про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог чинного законодавства, яке регулює придбання, зберігання та реалізацію пального, від 2 березня 2020 року № 634/26-15-32-07/41236608 серед іншого зазначено, що:

відповідно до умов договору постачання нафтопродуктів від 1 липня 2019 року № 01/07-01 ТОВ «Ньюкорп» здійснює передачу у власність ТОВ «Дизель ок» нафтопродуктів. Відповідно до наданих до перевірки видаткових накладних відвантаження товару на адресу ТОВ «Дизель ок» здійснюється на складі за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 8-Б (податкова адреса ТОВ «Ньюкорп»);

відповідно до наданих до перевірки актів приймання нафти або нафтопродуктів за кількістю за формою № 5-НП (далі - форма № 5-НП) отримання нафтопродуктів проводиться на складі інших підприємств (ТОВ «Сторхауз-енерджи» та ТОВ «Склад-сервіс груп»);

акцизні накладні від імені ТОВ «Ньюкорп» виписано та зареєстровано на адресу ТОВ «Сторхауз-енерджи» та ТОВ «Склад-сервіс груп»;

акцизні накладні від імені ТОВ «Ньюкорп» на адресу ТОВ «Дизель ок» протягом перевіряємого періоду в СЕАРП СЕ не зареєстровані;

відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Ньюкорп» протягом перевіряємого періоду на адресу ТОВ «Дизель ок» відвантажено дизельне пальне (код УКТ ЗЕД ) в загальному об`ємі 4068859 літрів на загальну суму 86931685,03 грн з ПДВ, у тому числі за липень 2019 року 234184 літри, за серпень 2019 року 650283 літри, за вересень 2019 року 610039 літрів, за жовтень 2019 року 653533 літри, за листопад 2019 року 627528 літрів, за грудень 2019 року 576762 літри, за січень 2020 року 417010 літрів, за період 1 лютого 2020 року до 19 лютого 2020 року 299520 літрів.

Згідно із висновками акта про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог чинного законодавства, яке регулює придбання, зберігання та реалізацію пального, від 2 березня 2020 року № 634/26-15-32-07/41236608 перевіркою ТОВ «Ньюкорп» встановлено порушення пункту 231.3 статті 231 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної реєстрації акцизних накладних та порушення пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України.

За результатами розгляду заперечень ТОВ «Ньюкорп» від 26 березня 2020 року на висновки перевірки та факти, що викладені в акті фактичної перевірки від 2 березня 2020 року № 634/26-15-32-07/41236608, ГУ ДПС у м. Києві рішенням від 7 квітня 2020 року за № 60213/10/26-15-32-07-19 висновки акта залишило без змін, а заперечення без задоволення (т. 1 арк. спр. 30-33, 34-38).

Податковим повідомленням рішенням ГУ ДПС у м. Києві від 10 квітня 2020 року № на підставі акта перевірки від 2 березня 2020 року № 634/26-15-32-07/41236608 за порушення пункту 231.3 статті 231 Податкового кодексу України та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 і пункту 120-2.1 статті 120-2 Податкового кодексу України до ТОВ «Ньюкорп» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 1037293,00 грн (т. 1 арк. спр. 25; т. 5 арк. спр. 15).

Згідно із розрахунком до податкового повідомлення рішення ГУ ДПС у м. Києві від 10 квітня 2020 року № встановлено порушення щодо своєчасної реєстрації акцизних накладних в кількості 120 шт. (т. 1 арк. спр. 26-27; т. 5 арк. спр. 16-17).

Податковим повідомленням рішенням ГУ ДПС у м. Києві від 10 квітня 2020 року № на підставі акта перевірки від 2 березня 2020 року № 634/26-15-32-07/41236608 за порушення пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 і пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України до ТОВ «Ньюкорп» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 510,00 грн (т. 1 арк. спр. 28, 29; т. 5 арк. спр. 18, 19).

Позивачем направлено до ДПС України скаргу від 27 квітня 2020 року на спірні податкові повідомлення рішення з повідомленням про це відповідача листом від 27 квітня 2020 року (т. 1 арк. спр. 39-44, 45).

Рішенням від 18 червня 2020 року за № 19516/6/99-00-06-02-05-06 ДПС України залишила скаргу позивача без задоволення, а спірні податкові повідомлення рішення без змін (т. 1 арк. спр. 46-50).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги та заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до приписів статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право:

проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (підпункт 20.1.4 пункту 20.1);

запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи (підпункт 20.1.6 пункту 20.1);

вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки (підпункт 20.1.9 пункту 20.1);

у разі виявлення порушення вимог податкового чи іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, надсилати платникам податків письмові запити щодо надання засвідчених належним чином копій документів (підпункт 20.1.14 пункту 20.1);

визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків (підпункт 20.1.18 пункту 20.1);

застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України (підпункт 20.1.19 пункту 20.1).

Згідно із пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до приписів пункту 215.1 статті 215 Податкового кодексу України до підакцизних товарів належать: пальне, у тому числі товари (продукція), що використовуються як пальне для заправлення транспортних засобів, обладнання або пристроїв з двигунами внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення, з двигунами внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням, з двигунами внутрішнього згоряння з кривошипно-шатунним механізмом та коди яких згідно з УКТ ЗЕД не зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 цієї статті (крім газу природного у газоподібному стані за кодом 2711 21 00 00 згідно з УКТ ЗЕД).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульовано статтею 80 Податкового кодексу України, пунктом 80.1 якої передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно із пунктом 80.5 статті 80 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Аналізуючи наведені норми закону суд дійшов висновку, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, а посадові особи контролюючого органу уповноважені розпочати проведення фактичної перевірки за умови пред`явлення платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, наказу про проведення перевірки та направлення на перевірку до початку проведення перевірки.

Матеріалами справи підтверджено факт допуску позивачем посадових осіб відповідача до проведення спірної перевірки.

Оскільки фактична перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання платником податків вимог законодавства в частині виробництва та обігу підакцизних товарів, суд дійшов висновку про те, при проведенні фактичної перевірки контролюючий орган має право перевіряти своєчасність реєстрації акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних.

З урахуванням наведених норм, суд також не приймає до уваги посилання позивача на те, що дії з перевірки господарських операцій за минулий період не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій.

Порядок отримання податкової інформації контролюючими органами визначено у статті 73 Податкового кодексу України.

Згідно із пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Відповідно до абзаців шостого, сьомого пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, відповідно до пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) (пункт 85.4 статті 85 Податкового кодексу України).

Згідно із пунктом 85.6 статті 85 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

В клопотанні від 21 травня 2025 року ГУ ДПС у м. Києві повідомила суд про неможливість надання письмового запиту від 20 лютого 2020 року б/н про надання документів для перевірки з доказами його вручення платнику податків та листа ТОВ «Ньюкорп», яким контролюючому органу були надані документи для перевірки, у зв`язку з відсутністю інформації щодо місця зберігання вищезазначених копій документів.

Також суду не надано акта, складеного ГУ ДПС у м. Києві про ненадання ТОВ «Ньюкорп» документів, що належать або пов`язані з предметом спірної перевірки.

Ненадання суду означених документів не дозволяє суду встановити, які саме документи запитувались контролюючим органом і які саме документи були надані платником податків на такий запит, що нівелює висновки контролюючого органу про ненадання платником податків контролюючому органу оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю, у зв`язку з чим податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у м. Києві від 10 квітня 2020 року № про застосування до ТОВ «Ньюкорп» штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 510,00 грн на підставі акта перевірки від 2 березня 2020 року № 634/26-15-32-07/41236608 за порушення пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення рішення ГУ ДПС у м. Києві від 10 квітня 2020 року № про застосування до ТОВ «Ньюкорп» штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1037293,00 грн на підставі акта перевірки від 2 березня 2020 року № 634/26-15-32-07/41236608 за порушення пункту 231.3 статті 231 Податкового кодексу України суд зазначає.

Відповідно до підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла до 29 грудня 2019 року):

реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів;

реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам;

не вважаються реалізацією пального операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України: у споживчій тарі ємністю до 5 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками; при використанні пального, з якого сплачено акцизний податок, виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки суб`єктами господарювання, які не є розпорядниками акцизного складу.

Відповідно до підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, яка діє з 29 грудня 2019 року):

реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів;

реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам.

Згідно із пунктом 14.1.224 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла до 29 грудня 2019 року) розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу.

Згідно із пунктом 14.1.224 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, яка діє з 29 грудня 2019 року) розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу.

За змістом підпункту 14.1.6-1 пункту 14.1 пункту 14 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла до 29 грудня 2019 року):

акцизний склад пересувний - транспортний засіб (автомобільний, залізничний, морський, річковий, повітряний, магістральний трубопровід), на якому переміщується та/або зберігається пальне або спирт етиловий на митній території України;

транспортний засіб набуває статусу акцизного складу пересувного протягом періоду його використання для: а) переміщення в ньому митною територією України пального або спирту етилового, що реалізується (крім пального або спирту етилового, що переміщується митною територією України прохідним транзитом або внутрішнім транзитом, визначеним підпунктом «а» пункту 2 частини другої статті 91 Митного кодексу України); б) зберігання в ньому пального або спирту етилового на митній території України; в) ввезення пального або спирту етилового на митну територію України, з якого сплачено акцизний податок або на умовах, визначених статтею 229 цього Кодексу;

не є акцизним складом пересувним транспортний засіб, що використовується суб`єктом господарювання, який не є розпорядником акцизного складу, для переміщення на митній території України власного пального або спирту етилового для потреб власного споживання чи промислової переробки.

За змістом підпункту 14.1.6-1 пункту 14.1 пункту 14 Податкового кодексу України (в редакції, яка діє з 29 грудня 2019 року):

акцизний склад пересувний - транспортний засіб (автомобільний, залізничний, морський, річковий, повітряний, магістральний трубопровід), на якому переміщується та/або зберігається пальне або спирт етиловий на митній території України.

транспортний засіб набуває статусу акцизного складу пересувного протягом періоду його використання для: а) переміщення в ньому митною територією України пального або спирту етилового, що реалізується (крім пального або спирту етилового, що переміщується митною територією України прохідним транзитом або внутрішнім транзитом, визначеним підпунктом «а» пункту 2 частини другої статті 91 Митного кодексу України); б) зберігання в ньому пального або спирту етилового на митній території України; в) ввезення пального або спирту етилового на митну територію України, з якого сплачено акцизний податок або на умовах, визначених статтею 229 цього Кодексу;

транспортний засіб, в якому переміщується та/або зберігається пальне або спирт етиловий, право власності на які належить декільком розпорядникам акцизного складу пересувного, є декількома акцизними складами пересувними, кількість яких дорівнює кількості власників пального або спирту етилового, що переміщується та/або зберігається в такому транспортному засобі;

транспортний засіб, в якому переміщується та/або зберігається пальне або спирт етиловий, право власності на які переходить від одного суб`єкта господарювання до іншого, вважається іншим акцизним складом пересувним;

не є акцизним складом пересувним: транспортний засіб, що використовується суб`єктом господарювання, який не є розпорядником акцизного складу та платником акцизного податку, для переміщення на митній території України власного пального або спирту етилового для потреб власного споживання чи промислової переробки; паливний бак транспортного засобу.

Підпунктом 14.1.224-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла до 29 грудня 2019 року) визначено, що:

розпорядник акцизного складу пересувного - суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який є власником пального або здійснює діяльність з виробництва спирту етилового та який з використанням транспортного засобу незалежно від того, кому належить такий транспортний засіб: реалізує або зберігає пальне або спирт етиловий; ввозить пальне на митну територію Україні, з якого сплачено акцизний податок або на умовах, визначених статтею 229 цього Кодексу;

не є розпорядником акцизного складу пересувного суб`єкт господарювання (перевізник, експедитор), який здійснює транспортування пального або спирту етилового.

Підпунктом 14.1.224-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, яка діє з 29 грудня 2019 року) визначено, що:

розпорядник акцизного складу пересувного - суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який є власником пального або здійснює діяльність з виробництва спирту етилового та який з використанням транспортного засобу незалежно від того, кому належить такий транспортний засіб: реалізує або зберігає пальне або спирт етиловий; ввозить пальне на митну територію Україні, з якого сплачено акцизний податок або на умовах, визначених статтею 229 цього Кодексу;

при переході від одного суб`єкта господарювання до іншого права власності на пальне або спирт етиловий, що переміщується та/або зберігається у транспортному засобі, відбувається зміна розпорядника акцизного складу пересувного;

не є розпорядником акцизного складу пересувного суб`єкт господарювання (перевізник, експедитор), який здійснює транспортування пального або спирту етилового.

Згідно із абзацом тридцять першим пункту 231.1 статті 231 Податкового кодексу України (в редакції, яка діє з 29 грудня 2019 року) при переході права власності від одного суб`єкта господарювання до іншого на пальне, що знаходиться у транспортному засобі, змінюється розпорядник акцизного складу пересувного, а транспортний засіб стає іншим акцизним складом пересувним і на таку операцію складається акцизна накладна.

З аналізу наведених вище норм слідує, що при переміщенні пального або спирту етилового, що реалізується, митною територією України транспортний засіб, в якому такі підакцизні товари переміщуються, набувають статусу акцизного складу пересувного (крім тих транспортних засобів, що підпадають під виключення із визначення «акцизний склад пересувний» згідно із вимогами підпункту 14.1.6-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України). Право власності на пальне в акцизному складі пересувному належить саме розпоряднику акцизного складу незалежно від того, кому належить на праві власності транспортний засіб.

Відповідно до приписів абзацу першого пункту 231.3 статті 231 Податкового кодексу України акцизна накладна складається платником податку в день ввезення на митну територію України пального або спирту етилового чи в день реалізації пального або спирту етилового при кожній повній або частковій операції з реалізації пального або спирту етилового.

За приписами пункту 231.3 статті 231 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла до 29 грудня 2019 року) особа, яка реалізує пальне або спирт етиловий, зобов`язана скласти акцизну накладну в одному примірнику у разі реалізації пального або спирту етилового:

а) з акцизного складу: для власного споживання чи промислової переробки або на обсяги втраченого/зіпсованого/знищеного пального або спирту етилового; будь-яким іншим особам - не платникам податку;

б) з акцизного складу пересувного: для власного споживання чи промислової переробки або на обсяги втраченого/зіпсованого/знищеного пального або спирту етилового; будь-яким іншим особам - не платникам податку;

особа, яка ввозить пальне або спирт етиловий на митну територію України, зобов`язана скласти акцизну накладну в одному примірнику на підставі даних відповідної митної декларації;

особа, яка склала акцизну накладну в одному примірнику, зобов`язана зареєструвати таку акцизну накладну в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

За приписами пункту 231.3 статті 231 Податкового кодексу України (в редакції, яка діє з 29 грудня 2019 року) особа, яка реалізує пальне або спирт етиловий, зобов`язана скласти акцизну накладну в одному примірнику у разі реалізації пального або спирту етилового:

а) з акцизного складу: для власного споживання чи промислової переробки або на обсяги втраченого у межах та/або понад встановлені норми втрат, зіпсованого, знищеного, у тому числі внаслідок аварії, пожежі, повені, інших форс-мажорних обставин чи з іншої причини, пов`язаної з природним результатом, а також внаслідок випаровування у процесі виробництва, обробки, переробки, зберігання чи транспортування пального або спирту етилового; будь-яким іншим особам - не платникам податку; платнику податку, суб`єкту господарювання, який не є платником податку, особі, яка не є суб`єктом господарювання, у паливний бак транспортного засобу через паливороздавальну або оливороздавальну колонку з акцизного складу, який є місцем роздрібної торгівлі пальним, на яке отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним; платнику податку в паливний бак транспортного засобу через паливороздавальну або оливороздавальну колонку з акцизного складу, який не є місцем роздрібної торгівлі пальним; пального у споживчій тарі ємністю до 5 літрів (включно); у паливний бак транспортного засобу, обладнання або пристрою; при заправленні повітряних суден бензинами авіаційними або паливом для реактивних двигунів;

б) з акцизного складу пересувного: для власного споживання чи промислової переробки або на обсяги втраченого/зіпсованого/знищеного пального або спирту етилового; будь-яким іншим особам - не платникам податку;

особа, яка ввозить/вивозить пальне або спирт етиловий на митну територію України/за межі митної території України, зобов`язана скласти акцизну накладну в одному примірнику на підставі даних відповідної митної декларації;

особа, яка склала акцизну накладну в одному примірнику, зобов`язана зареєструвати таку акцизну накладну в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Також приписами пункту 231.3 статті 231 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла до 29 грудня 2019 року) визначено, що:

особа, яка реалізує пальне або спирт етиловий, зобов`язана скласти акцизну накладну в двох примірниках у разі реалізації пального або спирту етилового:

а) з акцизного складу до іншого акцизного складу, в тому числі через трубопровід або з використанням акцизного складу пересувного, у разі якщо до реалізації пального або спирту етилового такий інший акцизний склад уже відомий;

б) з акцизного складу до акцизного складу пересувного;

в) з акцизного складу пересувного до іншого акцизного складу пересувного;

г) з акцизного складу пересувного до акцизного складу;

особа, яка склала акцизну накладну в двох примірниках, зобов`язана зареєструвати перший примірник такої акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних, а другий примірник такої акцизної накладної в день її складання надіслати розпоряднику акцизного складу - отримувачу пального або спирту етилового;

розпорядник акцизного складу/розпорядник акцизного складу пересувного - отримувач пального або спирту етилового зобов`язаний зареєструвати другий примірник такої акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних після реєстрації першого примірника такої акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних та отримання пального або спирту етилового на акцизний склад/акцизний склад пересувний;

якщо платник податку одночасно є особою, яка реалізує та отримує пальне або спирт етиловий, складання та реєстрація акцизних накладних у двох примірниках здійснюються у встановленому цим пунктом порядку для складання та реєстрації акцизних накладних у двох примірниках;

платник податку - розпорядник акцизного складу пересувного, акцизний склад пересувний якого використовувався при ввезенні пального або спирту етилового на митну територію України, завжди складає акцизні накладні при реалізації такого пального або спирту етилового з такого акцизного складу пересувного до іншого акцизного складу пересувного або акцизного складу.

Також приписами пункту 231.3 статті 231 Податкового кодексу України (в редакції, яка діє з 29 грудня 2019 року) визначено, що:

особа, яка реалізує пальне або спирт етиловий, зобов`язана скласти акцизну накладну в двох примірниках у разі реалізації пального або спирту етилового: а) з акцизного складу до іншого акцизного складу, в тому числі через трубопровід або з використанням акцизного складу пересувного, у разі якщо до реалізації пального або спирту етилового такий інший акцизний склад уже відомий; б) з акцизного складу до акцизного складу пересувного; в) з акцизного складу пересувного до іншого акцизного складу пересувного; г) з акцизного складу пересувного до акцизного складу;

особа, яка склала акцизну накладну в двох примірниках, зобов`язана зареєструвати перший примірник такої акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних, а другий примірник такої акцизної накладної в день її складання надіслати розпоряднику акцизного складу - отримувачу пального або спирту етилового;

розпорядник акцизного складу/розпорядник акцизного складу пересувного - отримувач пального або спирту етилового зобов`язаний зареєструвати другий примірник такої акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних після реєстрації першого примірника такої акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних та отримання пального або спирту етилового на акцизний склад/акцизний склад пересувний;

якщо платник податку одночасно є особою, яка реалізує та отримує пальне або спирт етиловий, складання та реєстрація акцизних накладних у двох примірниках здійснюються у встановленому цим пунктом порядку для складання та реєстрації акцизних накладних у двох примірниках;

платник податку - розпорядник акцизного складу пересувного, акцизний склад пересувний якого використовувався при ввезенні пального або спирту етилового на митну територію України, завжди складає акцизні накладні при реалізації такого пального або спирту етилового з такого акцизного складу пересувного до іншого акцизного складу пересувного або акцизного складу;

перехід права власності на пальне або спирт етиловий, що переміщується та/або зберігається у транспортному засобі, від одного суб`єкта господарювання до іншого вважається реалізацією пального або спирту етилового з одного акцизного складу пересувного до іншого. При цьому суб`єкт господарювання, від якого переходить право власності на таке пальне або спирт етиловий, вважається особою, яка реалізує пальне, а суб`єкт господарювання, до якого переходить право власності на таке пальне або спирт етиловий, вважається отримувачем пального або спирту етилового.

Згідно із пунктом 231.6 статті 231 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла до 29 грудня 2019 року) реєстрація в Єдиному реєстрі акцизних накладних здійснюється:

акцизних накладних, складених при реалізації пального з акцизного складу, який є місцем роздрібної торгівлі пальним, на яке отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, - не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання;

першого примірника акцизної накладної при реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу - у день складання такої акцизної накладної, але не пізніше здійснення операції з реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу;

першого примірника акцизної накладної при реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу пересувного до іншого акцизного складу пересувного - у день складання такої акцизної накладної, але не пізніше здійснення операції з реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу пересувного;

першого примірника акцизної накладної при реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу пересувного до акцизного складу - після фактичного отримання пального або спирту етилового на акцизний склад, але не пізніше трьох календарних днів, наступних за датою складання акцизної накладної;

першого примірника акцизної накладної при ввезенні пального або спирту етилового на митну територію України - не пізніше дня, наступного за днем оформлення належним чином митної декларації;

другого примірника акцизної накладної - після фактичного отримання пального або спирту етилового на акцизний склад/акцизний склад пересувний, але не пізніше трьох календарних днів, наступних за днем отримання пального або спирту етилового на акцизний склад/акцизний склад пересувний розпорядником акцизного складу/акцизного складу пересувного - отримувачем пального або спирту етилового;

розрахунку коригування - не пізніше трьох календарних днів, наступних за датою його складання.

Згідно із пунктом 231.6 статті 231 Податкового кодексу України (в редакції, яка діє з 29 грудня 2019 року) реєстрація в Єдиному реєстрі акцизних накладних здійснюється:

акцизних накладних, складених при реалізації пального через паливороздавальну або оливороздавальну колонку у паливний бак транспортного засобу з акцизного складу, який є місцем роздрібної торгівлі пальним, на яке отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, - не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання;

першого примірника акцизної накладної при реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу - у день складання такої акцизної накладної, але не пізніше здійснення операції з реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу;

першого примірника акцизної накладної при реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу пересувного до іншого акцизного складу пересувного - у день складання такої акцизної накладної, але не пізніше здійснення операції з реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу пересувного;

першого примірника акцизної накладної при реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу пересувного до акцизного складу - після фактичного отримання пального або спирту етилового на акцизний склад, але не пізніше трьох календарних днів, наступних за датою складання акцизної накладної;

першого примірника акцизної накладної при реалізації пального з акцизного складу пересувного до паливного баку транспортного засобу, обладнання або пристрою, до місця зберігання пального, яке не є акцизним складом, - протягом трьох календарних днів з дня фактичного отримання пального;

першого примірника зведеної акцизної накладної та акцизної накладної, складеної на операції, визначені в підпункті 1 підпункту 229.8.10 пункту 229.8 статті 229 цього Кодексу, - не пізніше 15 календарних днів з дня їх складання;

акцизної накладної при ввезенні пального або спирту етилового на митну територію України - не пізніше дня, наступного за днем оформлення належним чином митної декларації;

першого примірника акцизної накладної, що складається при вивезенні пального за межі митної території України, - протягом трьох календарних днівз дня фактичного вивезення пального за межі митної території України, що підтверджено належним чином оформленою митною декларацією;

другого примірника акцизної накладної - після фактичного отримання пального або спирту етилового на акцизний склад/акцизний склад пересувний, але не пізніше трьох календарних днів, наступних за днем отримання пального або спирту етилового на акцизний склад/акцизний склад пересувний розпорядником акцизного складу/акцизного складу пересувного - отримувачем пального або спирту етилового;

розрахунку коригування - не пізніше трьох календарних днів, наступних за датою його складання.

Відповідальність за порушення порядку реєстрації акцизних накладних та розрахунків коригування до таких акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних передбачена статтею 120-2 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 120-2.1 статті 120-2 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла до 29 грудня 2019 року) порушення платниками акцизного податку граничних термінів реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, встановлених статтею 231 цього Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі:

2 відсотків від суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

10 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

20 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

30 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 61 до 90 календарних днів;

40 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 91 і більше календарних днів.

Відповідно до пункту 120-2.1 статті 120-2 Податкового кодексу України (в редакції, яка діє з 29 грудня 2019 року) порушення платниками акцизного податку граничних термінів реєстрації перших примірників акцизних накладних/перших примірників розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, встановлених статтею 231 цього Кодексу, або відсутність їх складання чи реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних, встановлених за результатами проведення документальної перевірки, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі:

2 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, або 2 відсотки суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, на які не складені або не зареєстровані акцизні накладні, - у разі порушення терміну реєстрації або відсутності реєстрації до 15 календарних днів;

10 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, або 10 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, на які не складені або не зареєстровані акцизні накладні, - у разі порушення терміну реєстрації або відсутності реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

20 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, або 20 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, на які не складені або не зареєстровані акцизні накладні, - у разі порушення терміну реєстрації або відсутності реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

30 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, або 30 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, на які не складені або не зареєстровані акцизні накладні, - у разі порушення терміну реєстрації або відсутності реєстрації від 61 до 90 календарних днів;

40 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, або 40 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, на які не складені або не зареєстровані акцизні накладні, - у разі порушення терміну реєстрації або відсутності реєстрації на 91 і більше календарних днів.

Водночас, пунктом 25 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України регламентовано, що норми пунктів 120-2.1-120-2.3 статті 120-2 не застосовуються до акцизних накладних/розрахунків коригування, які платник зобов`язаний скласти з 1 липня по 30 листопада 2019 року.

Матеріалами справи підтверджено, що 1 липня 2019 року між ТОВ «Ньюкорп» та ТОВ «Дизель ок» укладений договір постачання нафтопродуктів за № 01/07-01, відповідно до якого ТОВ «Ньюкорп» (далі - Постачальник) зобов`язався передати у власність ТОВ «Дизель ок» (далі - Покупець), а покупець прийняти і сплатити нафтопродукти, надалі «Товар» відповідно до умов цього договору. Постачання Товару здійснюється окремими партіями. Об`єм, асортимент, терміни постачання і умови транспортування визначаються відповідними додатковими угодами або видатковими накладними до цього Договору, погодженими сторонами і після їх підписання є невід`ємними частинами цього Договору. Постачальник зобов`язався на підставі поданої покупцем заявки передати у власність останнього Товар відповідно до розділу 1 цього Договору з оформленням видаткових накладних і інших документів. Сторони домовились, що відвантаження товару здійснюється автомобільним транспортом на підставі усної або електронної заявки Покупця (т. 1 арк. спр. 52-54).

Додатковою угодою від 22 липня 2019 року № 2 до договору постачання нафтопродуктів від 1 липня 2019 року за № 01/07-01 ТОВ «Ньюкорп» та ТОВ «Дизель ок» внесли зміни до договору, відповідно до яких Постачальник зобов`язався на підставі поданої Покупцем заявки передати у власність останнього Товар відповідно до розділу 1 та розділу 5 цього Договору з оформленням видаткових накладних і інших документів. Сторони договору визначили, що датою відвантаження Товару у пункті навантаження вважається дата, вказана у товарно-транспортній накладній. Товар вважається поставленим Постачальником і прийнятим Покупцем по кількості і якості, а право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту передання (вручення) Товару Покупцеві по видатковій накладній після фізичного відпуску (відвантаження) Постачальником Товару з акцизного складу пересувного до визначеного Покупцем акцизного складу по Акту приймання нафтопродуктів за формою 5-НП (т. 1 арк. спр. 55-56).

Товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів (нафти) за період з 2 грудня 2019 року до 19 лютого 2020 року підтверджено відвантаження ТОВ «Ньюкорп» на користь ТОВ «Дизель ок» палива автомобільним транспортом (т. 1 арк. спр. 107-122).

Відповідно до актів приймання нафти або нафтопродуктів за кількістю за спірний період відвантажене ТОВ «Ньюкорп» на користь ТОВ «Дизель ок» паливо прийнято на зберігання до складу паливно-мастильних матеріалів ТОВ «Склад-сервіс-груп» і ТОВ «Сторхаус-енерджи» (т. 1 арк. спр. 123-151).

На операції щодо фізичного відвантаження пального для ТОВ «Дизель ок» на акцизні склади ТОВ «Склад-сервіс-груп» і ТОВ «Сторхаус-енерджи» позивач склав і зареєстрував у спірному періоді з 2 грудня 2019 року до 19 лютого 2020 року перші примірники акцизних накладних на адресу ТОВ «Склад-сервіс-груп» і ТОВ «Сторхаус-енерджи» (т. 1 арк. спр. 152-225; т. 2 арк. спр. 1-210; т. 3 арк. спр. 1-104).

На дату виникнення податкових зобов`язань позивач склав та зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на операції з постачання дизельного палива за період з 2 грудня 2019 року до 19 лютого 2020 року, в яких отримувачем (покупцем) вказане ТОВ «Дизель ок» (податкові накладні надані суду відповідачем в електронній формі разом з клопотанням про долучення документів до матеріалів у справі № 640/14941/20 від 28 квітня 2025 року).

Відповідно до видаткових накладних за спірний період позивачем поставлено дизельне пальне, яке отримано ТОВ «Дизель ок» (т. 3 арк. спр. 107-222).

Підставою для складання накладних є договір від 1 липня 2019 року № 01/07-01.

Аналіз змісту договору постачання нафтопродуктів від 1 липня 2019 року № 01/07-01 та додаткової угоди від 22 липня 2019 року № 2 до нього свідчить про придбання ТОВ «Дизель ок» пального, право власності на яке перейшло до останнього з моменту передавання за видатковою накладною.

Оскільки матеріалами справи підтверджено, що у межах спірних правовідносин мала місце реалізація пального з акцизного складу пересувного, розпорядником якого було ТОВ «Ньюкорп», до акцизних складів, розпорядниками яких були ТОВ «Склад-сервіс-груп» і ТОВ «Сторхаус-енерджи», суд дійшов висновку про правомірність складання та реєстрації акцизних накладних за період з 2 грудня 2019 року до 19 лютого 2020 року на адресу ТОВ «Склад-сервіс-груп» і ТОВ «Сторхаус-енерджи», а не на адресу ТОВ «Дизель ок».

Отже, застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасне складання та реєстрацію перших примірників акцизних накладних за період з 2 грудня 2019 року до 19 лютого 2020 року на адресу ТОВ «Дизель ок» є безпідставним, у зв`язку з чим податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у м. Києві від 10 квітня 2020 року № про застосування до ТОВ «Ньюкорп» на підставі пункту 120-2.1 статті 120-2 Податкового кодексу України штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1037293,00 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 9 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно із частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру юридичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 1 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2102,00 грн. Тобто, за вимогу майнового характеру юридична особа мала сплатити судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 2102,00 грн і не більше 21020,00 грн.

Позивач при зверненні до суду заявив вимогу майнового характеру на загальну суму 1037803,00 грн.

З урахуванням приписів статті 4 Закону № 3674-VI позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 15567,05 грн.

При зверненні до суду з позовом майнового характеру позивач сплатив судовий збір у розмірі 15567,05 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 30 червня 2020 року № 1375 (т. 1 арк. спр. 11).

Оскільки позов задовольняється повністю, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 15567,05 грн суд присуджує позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві, яким допущено порушення прав платника податків.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не вирішується, оскільки до ухвалення рішення суду клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката позивачем не заявлено і суду не надано доказів, які підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 226, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Далас-груп» (ідентифікаційний код 41236608, місцезнаходження: вул. Зарічна, буд. 1-Б, приміщення 236, м. Київ, 02132) до Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44116011, місцезнаходження: вул. Шолуденка, буд. 33/19, м. Київ, 04116) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 10 квітня 2020 року № про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюкорп» штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1037293,00 грн (один мільйон тридцять сім тисяч двісті дев`яносто три грн 00 коп.).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 10 квітня 2020 року № про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюкорп» штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 510,00 грн (п`ятсот десять грн 00 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Далас-груп» судовий збір у розмірі 15567,05 грн (п`ятнадцять тисяч п`ятсот шістдесят сім грн 05 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно з пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська