Справа № 380/19638/25
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 рокусправа № 380/19638/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ТзОВ «ХІММЕЛТЕК-УА» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ТзОВ «ХІММЕЛТЕК-УА» (81130, Львівська область, Львівський район, с. Сокільники, вул. Об`їзна, 4; ) до Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., 1; ) із вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці №UA209000/2025/900341/2 від 02.06.2025;

- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2025/000843;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці №UA209000/2025/900427/1 від 16.07.2025;

- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2025/001105.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів Львівська митниця необґрунтовано та безпідставно дійшла висновку, що декларантом або уповноваженою ним особою не було подано документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 Митного кодексу України. Позивач звертає увагу, що усі належно оформлені документи подавалися при декларуванні товарів, перелік поданих документів наведено у картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості не визначено яких саме документів визначених положеннями ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України не надав декларант. Разом з тим, витребування документів передбачених положенням ч.3 ст. 53 Митного кодексу України можливе у випадку наявності розбіжностей, ознак підробки або відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни. Відповідачем в ході здійснення митних процедур не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірних рішеннях про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення. Позивач стверджує, що вказане свідчить про відсутність у відповідача фактичних підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості товарів, а саме коригування митної вартості є необґрунтованим. Просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 06.10.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, 20.10.2025 за вх.№83553 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з тих підстав, що оскільки в документах, які надані позивачем до Львівської митниці, існують невідповідності та відсутні належні відомості, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом, та декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 Митного кодексу України, то зазначені обставини, у відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, стали підставами для невизнання заявленої митної вартості та прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митного органу у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Також Львівська митниця вказала, що під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підставі для задоволення адміністративного позову.

28.10.2025 за вх.№86103 від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. Від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, вважає, що аргументи відповідача у відзиві на позовну заяву не відповідають обставинам справи та жодним чином не спростовують викладене у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ХІММЕЛТЕК-УА» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (), основний вид господарської діяльності згідно з КВЕД: 46.41 Оптова торгівля текстильними товарами.

Між ТзОВ «ХІММЕЛТЕК-УА» (Україна) (надалі - «покупець») та INVEST-LINE SP. ZO.O. (Pabianice, Польща) (надалі - «продавець») 23.01.2023 укладено зовнішньоекономічний Контракт №9/01, відповідно до якого та додаткової угоди №3 від 02.06.2023 до цього Контракту предметом є поставка текстильних матеріалів для виробництва військового та іншого одягу та Обладнання (перевірочна машина для тканин RH-F01) (надалі «Товари») згідно Специфікації за цінами і в кількостях обумовлених в фактурах для кожної окремої поставки на умовах FCA Пабяніце (ІНКОТЕРМС 2020).

На підставі Контракту №9/01 від 23.01.2023 згідно рахунка - фактури (інвойсу) № 0006/05/2025 від 27.05.2025 Покупець придбав у Продавця Товар, загальною вартістю 75 256,57 доларів США.

З метою митного оформлення вказаного товару позивач подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №25UA21U1, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації.

Разом з поданою митною декларацією були подані копії документів, що підтверджують їх заявлену митну вартість, зокрема:

- рахунок-фактура (iнвойс) №0006/05/2025 від 27.05.2025;

- автотранспортна накладна № 27052025 від 27.05.2025;

- сертифiкат про походження товару №PL/MF/AU 0256781 від 29.05.2025;

- рішення про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД №KT-UA 2025 від 09.04.2025;

- висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи №-0195 від 25.03.2025;

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду, що здійснюється при виконанні митних формальностей під час митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації) №25UA44U9 від 30.05.2025;

- загальна декларація прибуття №25UA46Z8 від 28.05.2025;

- банківський платіжний документ, що стосується товару №229 від 28.05.2025;

- рахунок-фактура про надання транспортно експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №2805/1 від 28.05.2025;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №9/01 від 23.01.2023;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 03.04.2023;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 01.06.2023;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №3 від 02.06.2023;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №4 від 12.06.2023;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №5 від 20.06.2023;

-договір (контракт) про перевезення №3001/1 від 30.01.2025;

- Довіреність №2 від 21.07.2024;

- Лист №28/05-1 від 28.05.2025;

- Лист №28/05-2 від 28.05.2025;

- Перепустка від 29.05.2025;

- Специфікація від 27.05.2025;

- акт про взяття проб (зразків) товарів б/н від 30.05.2025.

Відповідач надіслав в порядку до вимог ч.ч.3, 4 ст.53 Митного кодексу /МК/ України позивачу повідомлення, в якому просив надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів.

На вимогу митного органу декларантом надано прайс-лист, довідку про транспортні витрати, специфікацію, висновок експерта, видаткові, експортну декларацію, заявку на перевезення.

За результатами розгляду електронної митної декларації №25UA21U1 та доданих документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/900341/2 від 02.06.2025.

У рішенні Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/900341/2 від 02.06.2025, в графі 33 зазначено наступне:

«В рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі- МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар;- надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Під час здійснення митного контролю опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами опрацювання встановлено, що декларантом здійснюючи декларування оцінюваного товару самостійно визначено митну вартість таких товарів за основним методом тобто - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Відповідно до ч.2 ст.58 МКУ, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. А відповідно до п. 1 ч.5 ст.54 МКУ, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з урахування наданих до митної декларації документів та додатково наданих документів на виконання вимоги митного органу, слід зазначити:

- згідно п.1.1. контракту 9/01 від 23.01.2023 (з урахуванням додаткової угоди №3 від 02.06.2023), предметом контракту є поставки текстильних матеріалів для виробництва військового та іншого одягу, перевірочна машина для тканини RH-F01, обладнання та устаткування, згідно Специфікації за цінами і в кількості обумовлених в фактурах для кожної окремої поставки. До митного оформлення надано комерційний інвойс 0006/05/2025 від 27.05.2025 та специфікацію № 0006/05/2025 від 27.05.2025 до комерційного інвойсу №0006/05/2025 від 27.05.2025. Дані документи виставлені продавцем, однак підписані особою: Specjalist Tomasz Gala. Однак, така уповноважена особа не ідентифікується із компанією продавця, жодним із наданих документів та наявної інформації, що міститься у офіційних державних реєстрах Республіки Польща;

- відповідно до наданої декларантом до митного оформлення ЦМР №27052025 від 27.05.2025 року наявні штампи перевізника SOIT LLC. Однак, документи, які визначають договірні відносини з SOIT LLC та передбачають факт погодження вартості, маршруту та способів розрахунку відсутні. Натомість, рахунок-фактура на оплату транспортних послуг №2805/1 від 28.05.2025 р. та заява на міжнародне перевезення вантажу від 23.05.2025р. № 2305/2 виставлені на ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту другого статті VII ГАТТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна грунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару; під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Крім того, пунктом 2 Приміток та додаткових положень до ГАТТ встановлено, що сумісним із статтею VII було б припущення, що «дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.

Таким чином, декларантом не надано документів, які вказують зменшення звичайної конкурентної ціни, відсутня можливість упевнитись, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості. Отже, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 53 МКУ декларанту надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Декларантом на вимогу надіслано: договір на перевезення, експортна, видаткова, комерційна пропозиція, рахунок на перевезення, висновок експерта. Інших документів не було надіслано.

На вимогу декларантом додатково надано прайс-лист, довідку про транспортні витрати, специфікацію, висновок експерта, видаткові, експортну декларацію, заявку на перевезення. Документи, подані на вимогу митного органу не усувають вищезазначені невідповідності. Інших документів на вимогу митного органу не надано. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано метод 2б (ст. 60 МКУ) товари (6,914,19). Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала: для товару 6 МД №UA 500580/2025/2888 від 18.04.2025, де митна вартість становить 5,53дол. США/кг, для товару 9 МД №UA209170/2025/26995 від 31.03.2025, де митна вартість становить 5,54 дол США/кг, для товару 14 МД №UA100340/2025/313341 від 26.05.2025, де митна вартість становить 5,94дол. США/кг., для товару 19 МД №UA500580/2025/2888 від 18.04.2025, де митна вартість становить 5,53дол США/кг., Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ) товари (1,2,3,4,7,8,12,13,16,20,21,22,23,24,25). Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала: для товару 1 МД №UA209170/2025/36953 від 01.05.2025, де митна вартість становить 3,96 дол. США/кг., для товару 2 МД №UA209170/2025/33288 від 18.04.2025, де митна вартість становить 3,96 дол. США/кг., для товару 3 МД №UA500580/2025/2620 від 07.04.2025, де митна вартість становить 3,97 дол. США/кг., для товару 4 МД №UA100340/2025/312875 від 13.05.2025, де митна вартість становить 5.86дол. США/кг., для товару 7 МД №U500580/2025/1748 від 06.03.2025, де митна вартість становить 5.54дол. США/кг., для товару 8 МД №UA209170/2025/33288 від 18.04.2025, де митна вартість становить 5.85 дол. США/кг., для товару 12 МД №UA408020/2025/8838 від 11.03.2025, де митна вартість становить 5.54дол. США/кг., для товару 13 МД №UA100340/2025/312265 від 18.04.2025, де митна вартість становить 5.86дол. США/кг., для товару 16 МД №UA500580/2025/2702 від 11.04.2025, де митна вартість становить 3,97дол. США/кг., для товару 20 МД №UA 100340/2025/311758 від 05.04.2025, де митна вартість становить 5.53дол. США/кг., для товару 21 МД №UA408020/2025/8838 від 11.03.2025, де митна вартість становить 5.54дол. США/кг., для товару 22 МД №UA100340/2025/311758 від 05.04.2025, де митна вартість становить 5,53дол. США/кг., для товару 23 МД №UA500580/2025/2620 від 07.04.2025, де митна вартість становить 3,97дол. США/кг., для товару 24 МД №UA807200/2025/4714 від 03.04.2025, де митна вартість становить 3,97дол. США/кг., для товару 25 МД №UA209170/2025/46191 від 30.05.2025, де митна вартість становить 4,51дол. США/кг., Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось».

Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2025/000843.

Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/900341/2 від 02.06.2025.

14.07.2025 подано електронну додаткову декларацію до тимчасової митної декларації, якій присвоєно номер: № 25UA45U9, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації: Товар № 1- Тканина, виготовлена з комплексних текстурованих поліефірних ниток (100%) арт. MM43, пофарбована, з поверхневою щільністю 153 г/ м2, шириною 153,9см (з урахуванням пругів). Товар №2 - Тканина з поліефірних штапельних волокон арт.1106, пофарбована, що містить 66,3% поліестеру та 33,7% бавовни, саржевого переплетення, з поверхневою щільністю 260 г/м2, шириною 149,6см (з урахуванням пругів).

Одночасно з цією додатковою митною декларацією в якості підстави для застосування основного методу, згідно переліку та відповідно до умов, визначених ч. 2 ст. 53 Митного Кодексу України (далі - МКУ), було надано наступні документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, а саме:

- декларація митної вартості, зовнішньоекономічний Контракт №9/01 від 23.01.2023;

-додаткова угода №1 від 03.04.2023;

- додаткова угода №2 від 01.06.2023;

- додаткова угода №3 від 02.06.2023;

- додаткова угода №4 від 12.06.2023;

- додаткова угода № 5 від 20.06.2023;

- рахунок-фактура (інвойс) №0006/05/2025 від 27.05.2025;

- специфікація до інвойсу №0006/05/2025 від 27.05.2025;

- договір про надання послуг транспортного експедирування №3001/1 від 30.01.2025;

- рахунок на оплату №2805/1 від 28.05.2025 від виконавця договору № 3001/1;

- банківський платіжний документ №229 від 28.052025 ;

- автотранспортна накладна №27052025 від 27.05.2025;

- сертифікат про походження товару №PL/MF/AТ 0256781 від 29.05.2025;

- лист №28/05-2 від 28.05.2025 про те що страхування не проводилось;

- лист 28/05-1 від 28.05.2025 про те, що імпорт вантажу не підлягає ліцензуванню.

Відповідач надіслав в порядку до вимог ч.ч.3, 4 ст.53 Митного кодексу /МК/ України позивачу повідомлення, в якому просив надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів.

На вимогу митного органу декларантом надано видаткові накладні, специфікація, прайс-лист, висновок експерта, довідка про транспортні витрати, лист Господарської палати, заявка на міжнародне перевезення.

За результатами розгляду електронної митної декларації № 25UA45U9 та доданих документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/900427/1 від 16.07.2025.

У рішенні Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/900427/1 від 16.07.2025, в графі 33 зазначено наступне:

«В рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

Декларантом здійснюючи декларування оцінюваного товару самостійно визначено митну вартість таких товарів за основним методом тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Відповідно до ч. 2 ст. 58 МКУ, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Під час здійснення контролю опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах та встановлено наступне:

- відповідно п.1.1. Контракту № 9/01 від 23.01.2023 р. (з урахуванням додаткової угоди №3 від 02.06.2023) предметом Контракту є поставки текстильних матеріалів для виробництва військового та іншого одягу, перевірочна машина для тканини RH-F01, обладнання та устаткування, згідно Специфікації за цінами і в кількості обумовлених в фактурах для кожної окремої поставки. До митного оформлення надано комерційний інвойс № 0006/05/2025 від 27.05.2025 р. та Специфікацію від 27.05.2025 р. до комерційного інвойсу № 0006/05/2025 від 27.05.2025 р. Дані документи виставлені продавцем, однак підписані особою: Specjalist Tomasz Gala. Однак, така уповноважена особа не ідентифікується із компанією продавця, жодним із наданих документів та наявної інформації, що міститься у офіційних державних реєстрах Республіки Польща;

- до митного оформлення декларантом надано рахунок на оплату транспортних послуг № 2805/1 від 28.05.2025 року виставлений ФОП ОСОБА_1 . Слід зазначити, що дата складання рахунка 28.05.2025 р., проте відповідно відміток на товаросупровідних документах (CMR) вантаж перетнув кордон 29.05.2025 р. Відповідно, на момент виставлення рахунку, витрати на транспортування вантажу на ділянці Pabianice- п/п Рава-Руська-Хребенне не були відомі у повному обсязі;- у гр. 16 та гр.23 наданої до митного оформлення CMR № 27052025 від 27.05.2025 р., наявні штампи перевізника «SOIT» LLC, Слід зазначити, що документи, які визначають договірні відносини з «SOIT» LLC та передбачають факт погодження вартості, маршруту та способів розрахунку відсутні, що не дає можливості митному органу здійснити контроль правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки відомостей щодо числового значення складових митної вартості в частині отриманих транспортно-експедиторських послуг.

У сукупності перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Отже, відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Відповідно до статті 53 Митного кодексу України декларанту надіслано вимогу про надання додаткових документів для підтвердження числового значення заявленої митної вартості, а саме: - зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення;- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На вимогу митного органу надіслано: видаткові накладні, специфікація, прайс-лист, висновок експерта, довідка про транспортні витрати, лист Господарської палати, заявка на міжнародне перевезення,. Надіслані на вимогу митного органу додатково надані документи не усувають та не пояснюють встановлених розбіжностей. Інших документів на вимогу не надано. За результатами розгляду всіх наданих документів встановлено неподання документів, а саме: - транспортні (перевізні) документи (договір з безпосереднім перевізником); - виписку з бухгалтерської документації.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала: для товару 1 МД №UA209230/2025/49101 від 26.05.2025, де митна вартість становить 5,53дол. США/кг., для товару 2 МД №UA100340/2025/314002 від 17.06.2025, де митна вартість становить 5,86 дол. США/кг., Коригування у зв`язку з відмінністю умов поставки не здійснювалося, оскільки митна вартість в джерелі визначена з урахуванням витрат до кордону України. Коригування на обсяг партії товару, комерційні рівні не здійснювалося оскільки заявлені показники оцінюваної партії товару відповідають таким у джерелі».

Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2025/001105.

Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/900427/1 від 16.07.2025.

Вважаючи оскаржувані рішення протиправними, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

При вирішенні спору, суд виходить з такого.

Не погоджуючись із рішеннями відповідача про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що пов`язані із справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

МК України №4495-VІ від 13.03.2012 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлює порядок визначення митної вартості імпортованих товарів та правила її декларування, а також регулює правовідносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно із статтею 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема, код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 МК).

Частиною сьомою статті 257 МК України передбачено, що перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, передбачені частиною восьмою вказаної статті, у тому числі відомості про найменування товару, код товару згідно з УКТ ЗЕД, фактурну вартість товарів, митну вартість товарів та метод її визначення.

Статтями 49, 50 МК визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК).

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (ГААТ).

Згідно із частиною другою статті VII ГААТ, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами четвертою та п`ятою статті 58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціною, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, вважається загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, за переліком, що визначений частиною десятою статті 58 МК України, серед яких, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Згідно із статтею 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів. При цьому, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до статті 57 МК, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 54 МК, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Статтею 58 МК передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо, зокрема, щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (пункт 1 частини п`ятої статті 54 МК України).

Цією ж статтею визначено, що у випадках, встановлених цим Кодексом, митний орган наділений правом письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до положень статті 53 МК, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У силу положень частини п`ятої статті 53 МК, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 МК, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 №3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Разом з цим, якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (частини третя статті 53 МК).

Відповідно до частини третьої статті 58 МК у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу. Одним із таких другорядних методів є метод « 2б» - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (підпункт «б» пункту 2 частини першої статті 57 МК України). Правила застосування цього методу врегульовані приписами статті 60 МК України.

Так згідно частини першої статті 60 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена (частини друга-п`ята статті 60 МК України).

Відповідно до частини 1 статті 55 МК рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 2 статті 55 МК передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

З аналізу частин першої та другої статті 53 МК слідує, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 (справа 21-591а15).

Згідно із пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто умовою, з якою закон пов`язує право митниці самостійно розраховувати митну вартість заявлених декларантом товарів, є наявність документально підтверджених обставин, що свідчать про заявлення декларантом неповних та/або недостовірних відомостей про товар та ціну, яку за нього сплачено.

Відтак, рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Суд вважає, що надані позивачем документи відповідачу у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню та на їх підставі можливо ідентифікувати задекларовані товари, тому зазначені Львівською митницею розбіжності є необґрунтованими та безпідставними.

Стосовно зауважень, викладених в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості, суд зазначає наступне.

Щодо зазначених відповідачем в оскаржуваних рішеннях порушень, суд зазначає таке.

Щодо зауваження в спірних рішеннях, що згідно п.1.1. контракту 9/01 від 23.01.2023 (з урахуванням додаткової угоди №3 від 02.06.2023), предметом контракту є поставки текстильних матеріалів для виробництва військового та іншого одягу згідно специфікації за цінами і в кількостях обумовлених в фактурах для кожної окремої поставки, а згідно п.8.3 контракту, специфікація є невід`ємною частиною контракту. До митного оформлення надано комерційний інвойс 0006/05/2025 від 27.05.2025. Даний документ виставлений продавцем, однак підписаний особою: Specjalist Tomasz Gala. Однак, така уповноважена особа не ідентифікується із компанією продавця, жодним із наданих документів та наявної інформації, що міститься у офіційних державних реєстрах Республіки Польща, зазначаємо таке.

Щодо підписаного, на думку Львівської митниці, не уповноваженою особою інвойсу №0006/05/2025 від 27.05.2025, та специфікації до нього, то судом встановлено, що інвойс №0006/05/2025 від 27.05.2025 та специфікація до нього підписані уповноваженим представником продавця - Tomasz Gala. Дане підтверджується довіреністю від 01.07.2023, яку долучено до матеріалів справи.

Суд зауважує, що в межах даних правовідносин оцінці та дослідженню підлягає не господарська операція щодо поставки товару на митну територію України, а його вартість.

В свою чергу, відповідно до Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» втручання державних органів у зовнішньоекономічну діяльність суб`єктів господарювання забороняється.

Крім того, як встановлено судом, декларантом було скеровано лист- вимогу №38 від 02.06.2025 та №47 від 14.07.2025, якими просив митний орган письмово повідомити, яка саме інформація потребує уточнення та належним чином обґрунтувати причини з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів поданих згідно ч. 2 ст. 53 МКУ.

Однак, жодного обґрунтування щодо підстав скерування вимог про надання додаткових документів декларантом не отримано, що в свою чергу унеможливило усунути будь- які сумніви щодо повноважень підписанта зі сторони продавця, надавши відповідні пояснення та документи.

Відтак, суд вважає, що Львівська митниця помилково дійшла до висновку про підписання інвойсу неуповноваженою на те особою.

Крім цього, слід зауважити, що затвердженої форми інвойсів та вимог щодо їх заповнення законодавством України не передбачено.

Інвойс - це первинний документ у міжнародній торгівлі, який супроводжує вантаж на всьому шляху закордон.

Його створює продавець та надсилає покупцю водночас з вантажем, оскільки без цього документа жоден перевізник не буде транспортувати товар. В інвойсі вказується, які саме послуги надані клієнту, та вартість за виконані послуги чи наданий товар.

Згідно загальносвітової практики, інвойс має містити: дату складання; найменування та реквізити продавця; найменування та реквізити покупця; найменування товарів; ціну товарів; загальну вартість; валюту оплати.

Також, можуть вказуватися і інші реквізити зовнішньоекономічної угоди, відповідно до якого здійснюється поставка.

Для зовнішньої торгівлі існує рекомендований формат рахунку-фактури (інвойсу), описаний в Рекомендації Європейської економічної комісії ООН № 6 від 1 вересня 1983 року "Типовий уніфікований рахунок-фактура для міжнародної торгівлі" (ECE/TRADE/148). Слід зазначити, що у випадку інвойсу відсутній обов`язковий реквізит у вигляді підпису.

Це означає, що у рахунках, які використовуються у зовнішньоекономічній діяльності (ЗЕД), підпис не є обов`язковим, і тому при митному оформленні рахунок може бути прийнятий без підпису.

Таким чином, інвойс №0006/05/2025 від 27.05.2025 оформлений продавцем товару із зазначенням у ньому усіх необхідних для ідентифікації товару (та його вартості) реквізитів.

Щодо зауваження в спірних рішеннях, що відповідно до наданої декларантом до митного оформлення ЦМР № № 27052025 від 27.05.2025 року наявні штампи перевізника «SOIT» LLC. Однак, документи, які визначають договірні відносини з «SOIT» LLC та передбачають факт погодження вартості, маршруту та способів розрахунку відсутні. Натомість, рахунок фактура на оплату транспортних послуг № 2805/1 від 28.05.2025 та заява на міжнародне перевезення вантажу від 23.05.2025 №2305/2 виставлені на Кулеба Юлія Анатоліївна, то таке, також жодного впливу на визначення складових митної вартості немає.

Судом встановлено, що 30.01.2025 між ТОВ «ХІММЕЛТЕК-УА» (Клієнт) та ФОП ОСОБА_1 (Експедитор) укладено договір транспортного експедирування на міжнародне вантажне перевезення №3001/1, відповідно до якого Експедитор приймає на себе зобов`язання від імені та за рахунок клієнта організовувати перевезення вантажів автомобільним транспортом як на території України, так і за її межами.

В свою чергу для виконання умов Договору №3001/1, Експедитором ФОП ОСОБА_1 було залучено третю особу на підставі Договору перевезення вантажу №0502/2 від 05.02.2025 ТзОВ «СОІТ, яке і забезпечило перевезення вантажу, а тому і дане ТзОВ відображено в графах 16 та 23 автотранспортної накладної 27052025 від 27.05.2025.

Поряд з цим, позивачем додатково надано посередницький договір між перевізниками, зокрема, копію договору перевезення вантажу № №0502/2 від 05.02.2025.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» у разі залучення експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта.

Отже, залучення експедитором третьої особи перевізника повністю відповідає змісту транспортно-експедиторської діяльності, договірним відносинам позивача з експедитором та положенням Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність».

Залучення до перевезення третіх осіб з якими позивачем (клієнтом) не укладено прямого договору перевезення не суперечить законодавству України. Здійснення перевезення особою відмінною від тієї, з якою укладено договір, не впливає на митну вартість товару та не може бути підставою для прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів.

Також суд зауважує, що у наданій автотранспортній накладні №27052025 від 27.05.2025 наявні всі відомості, передбачені Конвенцією про договір міжнародного автотранспортного перевезення вантажів.

Крім цього, звертаємо увагу, що в заявці № 2305/1 від 23.05.2025 до договору №3001/1 від 30.01.2025 в розділі «№а/м, п/п, ПІП водія» зазначено номер автомобіля НОМЕР_1 /ВК5604XР, який співпадає з номером автомобіля, вказаного в графі 16 автотранспортної накладної №27052025 від 27.05.2025.

Більше того, суд зауважує, що товарно-транспортна накладна (CMR) у розумінні приписів ч. 2 ст. 53 МК України не є документом, інформація з якого впливає на визначення митної вартості товарів.

Таким чином інформація, зазначена у CMR, не впливає на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів. Оскільки недоліків щодо кількісних та якісних характеристик товару, вказаного у вантажній накладній, митним органом не виявлено, як наслідок не може бути підставою для коригування митної вартості.

Судом також встановлено, що в обґрунтування заявлених транспортних витрат декларантом до митного контролю було подано договір про транспортне експедирування №3001/1 від 30.01.2025; рахунок на оплату №2805/1 від 28.05.2025 від виконавця договору №3001/1, а також додано довідку про транспортні витрати б/н від 28.05.2025, заявку на транспортне перевезення № 02305/2 від 23.05.2025 до договору №3001/1.

Зазначені документи не містять розбіжностей і є достатніми доказами відповідно до умов та переліку визначених ч. 2 ст. 53 МКУ, що підтверджують вартість транспортування.

Відтак, декларантом було надано весь пакет товаросупровідних документів, які підтверджують транспортні витрати, відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення».

Крім цього, відповідачем при первинному отриманні від декларанта зазначених документів не було встановлено жодних розбіжностей, в тому числі числових, які необхідно було додатково підтверджувати, що в свою чергу, також свідчить про необґрунтованість вимоги митного органу про надання документів, якою серед іншого витребовувались і «транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення)».

У спірному рішенні про коригування митної вартості №UA209000/2025/900427/1 від 16.07.2025 посадова особа митного органу зазначила, що до митного оформлення декларантом надано рахунок на оплату транспортних послуг № 2805/1 від 28.05.2025 виставлений ФОП ОСОБА_1 . Слід зазначити, що дата складання рахунка 28.05.2025, проте відповідно відміток на товаросупровідних документах (CMR) вантаж перетнув кордон 29.05.2025.

Відповідно, на момент виставлення рахунку, витрати на транспортування вантажу на ділянці Pabianice- п/п Рава- Руська Хребенне не були відомі у повному обсязі, однак дане зауваження жодного впливу на визначення складових митної вартості товару немає з огляду на таке.

Так, 30.01.2025 між ТОВ «ХІММЕЛТЕК-УА» (Клієнт) та ФОП ОСОБА_1 (Експедитор) укладено договір транспортного експедирування на міжнародне вантажне перевезення№3001/1.

Відповідно до п.1.2. цього договору Виконавець - Експедитор зобов`язується надавати Замовнику від власного імені, за плату, в інтересах та за рахунок Замовника послуги з організації перевезення вантажів Замовника, а Замовник зобов`язується оплачувати виконані перевезення та/або, відповідно надані послуги в порядку та на Документ сформований в системі «Електронний суд»

29.09.2025 24 умовах цього Договору. Відповідно до п. 1.4. Договору Виконавець Експедитор має право залучати до виконання своїх обов`язків за даним Договором третіх осіб, залишаючись повністю відповідальним перед Замовником за виконання умов цього Договору та за дії таких третіх осіб як за свої власні.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що плата Виконавцю Експедитору узгоджується сторонами в заявці, що є невід`ємною частиною Договору. Узгоджена в Заявці плата становить суму витрат Виконавця Експедитора з транспортного експедирування: перевезення вантажу (з урахуванням оплати послуг третіх осіб, залучених Виконавцем Експедитором до виконання зобов`язань за цим Договором) та розмір плати (винагороди) Виконавця Експедитора за належне виконання.

В свою чергу, на виконання умов Договору Експедитором було прийнято Товар до перевезення та визначено витрати, які він поніс.

Дані витрати були узгоджені в заявці №2305/2 від 23.05.2025 та відповідно 28.05.2025 Експедитором виставлено рахунок №2805/1 від 28.05.2025 на суму 65000,00 гривень, що включає вантажні перевезення а/м НОМЕР_1 /ВК5604XР по маршруту Pabianice (Польща) м.п.п. Гребене (Польща) на суму 48000,00 гривень та вантажні перевезення м.п.п. Рава Руська (Україна)- м. Львів (Львівська обл.) м. Хмельницький (Хмельницька обл.) на суму 16000,00 гривень, та експедиційні послуги територією України на суму 1000,00 гривень.

Крім того, до митного контролю та митного оформлення було надано довідку про транспортно-експедиторські витрати б/н від 28.05.2025, з якої вбачається, що транспортні витрати по доставці вантажу за маршрутом Pabianice (Польща) м. Львів (Львівськаобл.) - м. Хмельницький (Хмельницька обл.) автомобілем НОМЕР_1 / ВК5604XР становлять 65000,00 гривень, в тому числі вантажні перевезення а/м НОМЕР_1 /ВК5604XР по маршруту Pabianice (Польща) м.п.п. Гребене (Польща) на суму 48000,00 гривень та вантажні перевезення м.п.п. Рава Руська (Україна)- м. Львів (Львівська обл.) м. Хмельницький (Хмельницька обл.) на суму 17000,00 гривень.

Відтак, зауваження про те, що на момент виставлення рахунку, витрати на транспортування не були відомі у повному обсязі, оскільки рахунок на оплату датований за день до того, як вантаж перетнув кордон, не є підставою для коригування митної вартості з тих мотивів, що такі не впливають на числове значення митної вартості та не спростовують вартість міжнародних транспортно-експедиційних послуг вказану у рахунку на оплату.

Також, судом встановлено, що в обґрунтування заявлених транспортних витрат декларантом до митного контролю було подано договір про транспортне експедирування №3001/1 від 30.01.2025; рахунок на оплату №2805/1 від 28.05.2025 від виконавця договору №3001/1, а також додано довідку про транспортні витрати б/н від 28.05.2025, заявку на транспортне перевезення № 02305/2 від 23.05.2025 до Договору №3001/1. Зазначені документи не містять розбіжностей і є достатніми доказами відповідно до умов та переліку визначених ч. 2 ст. 53 МКУ, що підтверджують вартість транспортування.

Також, в спірних рішеннях про коригування митної вартості митний посадова особа митного органу зазначає посилаючись на п.2 ст. VII ГААТ, зазначає, що декларантом не надано документів, які вказують на зменшення звичайної конкурентної ціни, відсутня можливість упевнитись, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості.

Однак, з даного приводу слід зазначити, що декларантом з митною декларацією подано згідно до переліку та відповідно до умов визначених ст. 53 МКУ документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, вказували на ціну товару, тобто підтверджували митну вартість товару за ціною договору.

Положення статті 53 Митного кодексу України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

Декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено органом доходів і зборів.

В свою чергу, митним органом не наведені обставини та докази, яким чином документи, надані позивачем, порушують чи не відповідають вимогам вказаної статті.

Більш того, відповідно до положень Митного кодексу України, застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, можливе лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст. ст. 58-63 цього кодексу.

Враховуючи наведе, митним органом здійснено формальний підхід до аналізу документів, наданих декларантом для підтвердження складової митної вартості товару за основним методом та не проаналізовано їх повній мірі, крім того акцентовано увагу на даних, які не мають впливу на визначення складової митної вартості товару в розумінні норм ст.ст. 49-50, 53, 54, 55, 58 МКУ, а посилання митного органу на порушення позивачем митного законодавства при декларуванні товару не можуть вважатись розбіжністю у розумінні частини 3 ст.53 МК України і не можуть бути підставою коригування митної вартості.

Щодо інших вказаних порушень, то суд зазначає, що вони мають аналогічний зміст та спростовуються із таких самих підстав, як і порушення у попередніх рішеннях.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про відсутність підстав ставити під сумнів митну вартість товару визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах викликані безпідставними припущеннями. Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення. А Львівською митницею не обґрунтовано, яким чином вищевикладені обставини впливають на рівень митної вартості ввезеного товару.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Враховуючи наведене, суд вважає, що під час розгляду справи, відповідачем не спростовано та не надано належних доказів неможливості застосування для визначення митної вартості товару основного методу, а також не обґрунтовано застосування до визначення митної вартості товару резервного методу.

В той же час, позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами.

З огляду на те, що оскаржувані картки відмови прийняті на основі рішень відповідача про коригування митної вартості товарів та є похідними від них, такі теж необхідно визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить переконання, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені ч. 2 ст. 2 КАС України.

Таким чином, встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, тоді як відповідач всупереч встановленому ч. 1 ст. 77 КАС України обов`язку доказування правомірності рішення про коригування митної вартості, а відтак останнє підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Як випливає з матеріалів справи, позивачем під час звернення до суду з цим позовом сплачено судовий збір у розмірі 7926,69 грн. Саме таку суму судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ТзОВ «ХІММЕЛТЕК-УА» (81130, Львівська область, Львівський район, с. Сокільники, вул. Об`їздна, 4; ) до Львівської митниці Державної митної служби України (79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., 1; ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці №UA209000/2025/900341/2 від 02.06.2025.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2025/000843.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці №UA209000/2025/900427/1 від 16.07.2025.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2025/001105.

Стягнути з Львівської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ХІММЕЛТЕК-УА» судовий збір в сумі 7926,69 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з для складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя Сподарик Наталія Іванівна