Справа № 620/10964/25
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року Чернігів Справа № 620/10964/25

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування акту та наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач ) звернулась до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати акт службового розслідування за фактом смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 молодшого сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 , старшого сапера - гранатометника інженерно саперного відділення інженерно - саперного взводу 1 танкового батальйон військової частини НОМЕР_1 , який затверджено наказом ТВО командира Військової частини НОМЕР_1 ;

визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 25.03.2025 №598 Про результати службового розслідування за фактом смерті молодшого сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 ;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести спеціальне розслідування по факту смерті сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №332 від 27 жовтня 2021 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2021 року за № 1667/37289, та скласти за його результатами відповідні акт та наказ.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що акт службового розслідування та наказ про його результати є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки проведені не у відповідності до законодавства України. Вказує, що службове розслідування за фактом загибелі військовослужбовців, не може проводитись для встановлення вини військовослужбовців, що загинули власною смертю. Процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту визначає Інструкція про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України 27 жовтня 2021 року № 332. Натомість, розслідування загибелі (смерті) військовослужбовця ОСОБА_2 , в порядку передбаченому вказаною вище Інструкцією відповідач не провів.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачем, з урахуванням ухвали суду від 18.11.2025 про поновлення строку для подачі відзиву, подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі та зазначає, що службове розслідування за фактом смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 молодшого сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 було проведено відповідно до Порядку № 608 з метою уточнення причин та умов, що сприяли або не сприяли правопорушенню, як з боку військовослужбовця ОСОБА_2 , так і збоку інших військовослужбовців відносно останнього, внаслідок чого настала його смерть. Крім того, службове розслідування за фактом смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 молодшого сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 було проведено з урахуванням вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, Міністерства оборони України від 27.10.2021 № 332. Вищезазначене підтверджується тим, що службове розслідування було проведене у складі комісії (голова та члени комісії). Висновок в акті службового розслідування викладений з урахуванням вимог абзаців 3 та 10 пункту 11 розділу II Інструкції №332, оскільки захворювання, що стало причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 молодшого сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 є загальним (абзац 10 п. 11 розділу ІІ Порядку №608). Крім того, смерть військовослужбовця відбулася під час його перебування у відпустці (абзац 3 п. 11 розділу ІІ Порядку №608). Враховуючи вищевикладене, комісія за наслідками службового розслідування, з врахуванням вимог пункту 11 розділу II Інструкції №332, прийшла до висновку, що смерть молодшого сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 , вважається такою, що не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Також відповідач зазначив, що враховуючи вимоги п. 1 розділу ІІ Інструкції №332, службовим розслідуванням не було встановлено, що смерть молодшого сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 сталася внаслідок нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, а тому спеціальне розслідування відповідно до Інструкції №332 не призначалося та не проводилося.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 04.01.2024.

ОСОБА_2 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 01.08.2022 по 01.03.2025.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.03.2022 №54 молодшого сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.10.2024 №295 молодший сержант військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 призначений на посаду старшого сапера - гранатометника інженерно - саперного відділення інженерно - саперного взводу 1 танкового батальйону військової частини.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.01.2025 №5 молодший сержант військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 , старший сапер - гранатометник інженерно - саперного відділення інженерно-саперного взводу І танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 вважається таким, що вибув з підпорядкування командира військової частини НОМЕР_3 для забезпечення заходів із правового режиму воєнного стану в підпорядкування командира військової частини НОМЕР_4 з 02 січня 2025 року.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.01.2025 №29 молодший сержант військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 , старший сапер - гранатометник інженерно - саперного відділення інженерно - саперного взводу НОМЕР_5 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 вважається таким, що вибув з підпорядкування командира військової частини НОМЕР_4 після забезпечення заходів із правового режиму воєнного стану у НОМЕР_1 у шпиталь до міської клінічної лікарні №9 м. Запоріжжя для лікування з 27 січня 2025 року.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.02.2025 №56 молодший сержант військової служби за призові під час мобілізації ОСОБА_2 , старший сапер-гранатометник інженерно-саперного відділення інженерно саперного взводу НОМЕР_6 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , який перебував на лікуванні у міській клінічній лікарні №9 м. Запоріжжя з 27 січня 2025 року, вважається таким що вибув у відпустку для лікування у зв`язку хворобою в м. Чернігів терміном на 30 (тридцять) діб з « 05» лютого 2025 по « 06» березня 2025 року.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.02.2025 №56 молодший сержант військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 , старший сапер-гранатометник інженерно-саперного відділення інженерно саперного взводу НОМЕР_5 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , який перебував у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) з "05" лютого 2025 року по 06 березня 2025 року, вважати таким, що вибув для лікування до міської лікарні №3 м. Чернігів з 23 лютого 2025 року.

Згідно із довідкою від 22.07.2025 № 2307, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_2 , у період з 07.03.2022 по 05.04.2022, з 22.08.2022 по 31.12.2022, з 01.11.2023 по 07.12.2023, з 21.12.2023 по 07.03.2024, з 20.04.2024 по 02.08.2024. з 17.09.2024 по 27.01.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у Чернігівській, Донецькій та Запорізькій областях.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 12.03.2025.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 126 від 03.03.2025 виданого комунальною установою «Чернігівська міська лікарня №2 Чернігівської міської ради встановлено, що причиною смерті молодшого сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 , старшого сапера - гранатометника інженерно саперного відділення інженерно - саперного взводу 1 танкового батальйон військової частини НОМЕР_1 став: «Набряк головного мозку, інфаркт головного мозку».

В зв`язку з зазначеним, відповідачем було проведено службове розслідування за фактом смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 молодшого сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 , старшого сапера - гранатометника інженерно саперного відділення інженерно - саперного взводу НОМЕР_5 танкового батальйон військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується актом службового розслідування.

Так, комісія за наслідками службового розслідування, дійшла висновку, що смерть молодшого сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 , старшого сапера - гранатометника інженерно саперного відділення інженерно - саперного взводу НОМЕР_5 танкового батальйон військової частини НОМЕР_1 вважати, що сталася за обставин, за яких не визнається такою, що пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №598 від 25.03.2025 про результати службового розслідування за фактом смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 молодшого сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 : «Смерть молодшого сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 , старшого гранатометника інженерно-саперного відділення інженерно - саперного взводу НОМЕР_5 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 вважати такою, що сталася за обставин, за яких не визнається такою, що пов`язана з виконанням обов`язків військової служби».

Позивач вважаючи вказані акт службового розслідування та наказ про його результати протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернулася до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (далі - Закон № 3543-ХІІ) мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Абзацом 5 статті 1 Закону №3543-ХІІ визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України Про оборону України передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби Закон України від 25.03.1992 №2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі- Закон №2232-ХІІ).

Згідно з частинами першою, третьої статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Як встановлено судом та слідує з матеріалів справи, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 12.03.2025.

Відповідач провів службове розслідування у відповідності до вимог ст.85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608.

Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 № 1503/31371 затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі-Порядок № 608).

Згідно з абзацом 4 пункту 2 розділу 1 Порядку № 608 службове розслідування це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Пунктом 3 розділу II Порядку № 608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Відповідно до п.1 розділу VI Порядку № 608, за результатами розгляду акту та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Аналізуючи вказані норми законодавства, суд дійшов висновку, що за результатами службового розслідування командир військової частини приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Однак, як слідує з матеріалів справи, військовослужбовець ОСОБА_2 згідно із довідкою від 22.07.2025 № 2307, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_2 у період з 07.03.2022 по 05.04.2022, з 22.08.2022 по 31.12.2022, з 01.11.2023 по 07.12.2023, з 21.12.2023 по 07.03.2024, з 20.04.2024 по 02.08.2024, з 17.09.2024 по 27.01.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення га інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у Чернігівській, Донецькій та Запорізькій областях.

Так, згідно довідки ВЛК №195 від 05.02.2025 молодший сержант ОСОБА_2 на підставі статті 11 графи 11 Розкладу хвороб потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

05.02.2025 ОСОБА_2 звернувся з рапортом на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив надати відпустку для лікування у зв`язку з хворобою, звільнення від виконання службових обов`язків на підставі рішення ВЛК №195 від 05.02.2025.

Отже з зазначеного слідує, що ОСОБА_2 перебував у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, звільнення від виконання службових обов`язків на підставі рішення ВЛК №195 віл 05.02.2025.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку службове розслідування за фактом загибелі військовослужбовців, не може проводитись для встановлення вини військовослужбовців, що загинули власною смертю.

Так, суд вважає за необхідне зазначити, що процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту визначає Інструкція про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України 27 жовтня 2021 року № 332.

Однак, розслідування загибелі (смерті) військовослужбовця ОСОБА_2 , в порядку передбаченому вказаною вище Інструкцією відповідач не провів.

Тому у наказі від 25.03.2025 № 598, командир військової частини НОМЕР_1 протиправно дійшов за результатами службового розслідування, а не спеціального розслідування нещасного випадку, висновків, що загибель ОСОБА_2 не пов`язана із виконанням обов`язків військової служби, як наслідок наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 25.03.2025 № 598, в частині військовослужбовця ОСОБА_2 є протиправним.

Міністерством оборони України виданий наказ № 332 від 27 жовтня 2021 року, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2021 року за № 1667/37289, про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України (далі - Інструкція № 332).

Так, Інструкція № 332 визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту (далі - військові частини).

Згідно із пунктом 2 розділу 1 Інструкції № 332 військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, визначених частиною четвертою статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу.

Пунктом 3 розділу І Інструкції № 332 передбачено, що ця Інструкція поширюється на військові частини та військовослужбовців, крім військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил.

Згідно з пунктом 8 розділу І Інструкції № 332 у разі настання нещасного випадку, що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби, щодо осіб, в діях або бездіяльності яких вбачається вчинення правопорушень, внаслідок або за сприяння яких стався нещасний випадок, разом з розслідуванням нещасного випадку відповідно до цієї Інструкції проводиться службове розслідування відповідно до Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року № 608, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за № 1503/31371.

Відповідно до пункту 1 Розділу II Інструкції № 332 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

Згідно з пунктами 2, 5 Розділу II Інструкції № 332 про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому.

У разі настання нещасного випадку безпосередній командир (начальник) або керівник робіт зобов`язаний: терміново організувати надання до медичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги потерпілому військовослужбовцю, забезпечити за потреби його доставку до закладу охорони здоров`я; негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини; зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку місце події та устаткування, яке там знаходилось, у такому стані, у якому вони перебували на дату настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших військовослужбовців і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних нещасних випадків.

Командир військової частини, який отримав повідомлення про нещасний випадок, у свою чергу зобов`язаний: негайно через засоби зв`язку повідомити про нещасний випадок (зникнення, смерть) старшого командира (начальника) та протягом доби надати йому письмове повідомлення за формою НВ-1 наведеною у додатку 2 до цієї Інструкції (далі - повідомлення за формою НВ-1); у разі зникнення або смерті військовослужбовця внаслідок нещасного випадку протягом доби повідомити його батьків або близьких родичів; залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок (виконання робіт, пожежа, аварія транспортного засобу будь-якого виду та форми власності, гостре професійне захворювання або отруєння тощо),- протягом доби надіслати повідомлення за формою НВ-1 до відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо), а в передбачених законодавством випадках, - повідомити Військову службу правопорядку у Збройних Силах України та (або) Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері; якщо потерпілий військовослужбовець був відряджений з іншої військової частини,- повідомити протягом доби через засоби зв`язку його командире! та надіслати повідомлення за формою ІІВ-І; протягом доби призначити комісію з розслідування нещасного випадку чисельністю не менш як три особи у складі голови комісії (яким є один із його заступників) та членів - командира роти, батальйону (дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де стався нещасний випадок, та залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок. - фахівців профільних служб (озброєння, тилу, пожежної, автомобільної, інженерної, медичної тощо). До складу комісії не може входити безпосередній командир (начальник) потерпілого військовослужбовця; забезпечити належні умови для роботи комісії (надати приміщення, засоби зв`язку, оргтехніку, автотранспорт, канцелярське приладдя тощо), а також залучених до роботи експертів, інших спеціалістів та сприяти роботі комісії з метою своєчасного і об`єктивного проведення розслідування нещасного випадку.

Пунктами 7 - 9 Розділу II Інструкції № 332 передбачено, що нещасні випадки зі смертельним наслідком або внаслідок яких військовослужбовцем отримані тяжкі травми, групові нещасні випадки та випадки зникнення або смерті військовослужбовців підлягають спеціальному розслідуванню та розслідуються з урахуванням вимог розділу III цієї Інструкції.

Комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти робочих днів з дня її утворення.

Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана: - обстежити місце нещасного випадку, одержати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо; з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, який наведений у додатку 3 до цієї Інструкції; скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою ІІВ-2 наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 наведеною у додатку 5 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.

До акта додаються письмові пояснення (опитування) свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, то характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин).

Якщо нещасний випадок визнаний комісією з розслідування таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, на затвердження командиру військової частини надається тільки акт за формою НВ-2, який зберігається у діловодстві військової частини.

Відповідно до пункту 10 Розділу II Інструкції № 332 обставинами, за яких нещасний випадок визнається пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби і за яких складається акт за формою НВ-3, є: виконання потерпілим військовослужбовцем службових обов`язків згідно з розпорядком дня військової частини, у тому числі у відрядженні; виконання потерпілим військовослужбовцем державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; перебування потерпілого військовослужбовця у складі добового наряду; виконання завдань відповідно до розпоряджень та наказів командира військової частини в позаслужбовий час. у вихідні, святкові та неробочі дні на території військової частини та поза її межами; прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, пішки або на транспортному засобі будь- якого виду та форми власності; виконання дій. що не входять до кола службових обов`язків потерпілого військовослужбовця, а саме: із запобігання виникненню аварій або рятування людського життя чи державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку; участь у спортивних змаганнях та інших масових заходах і акціях, які проводяться військовою частиною самостійно або за рішенням старшого командира; прямування потерпілого військовослужбовця до місця відрядження і у зворотному напрямку на транспортному засобі будь-якого виду та форми власності; заподіяння тілесних ушкоджень іншою особою або вбивство потерпілого військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або дій, зазначених в абзаці восьмому цього пункту, незалежно від початку досудового розслідування, крім випадків з`ясування потерпілим та іншою особою особистих стосунків позаслужбового характеру, що підтверджено висновком відповідних органів; отримання потерпілим військовослужбовцем травми або інших ушкоджень унаслідок погіршення стану його здоров`я, яке сталося під впливом небезпечного фактору чи середовища у процесі виконання ним обов`язків військової служби, що підтверджено медичним висновком; раптове погіршення стану здоров`я потерпілого військовослужбовця або його смерть під час виконання обов`язків військової служби внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих факторів та (або) важкості чи напруженості роботи, яка викопувалась, що підтверджено медичним висновком, якщо робота, що виконувалась, була протипоказана за медичним висновком про стан його здоров`я та якщо потерпілий не проходив відповідного медичного огляду; смерть військовослужбовця внаслідок захворювання або травми, отриманих ним раніше під час виконання обов`язків військової служби, що підтверджено медичним висновком; оголошення судовим рішенням військовослужбовця померлим.

Відповідно до пункту 11 Розділу II Інструкції № 332 обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби: перебування потерпілого військовослужбовця за місцем постійного проживання, крім перебування військовослужбовців строкової служби та курсантів військових навчальних закладів за місцем проживання в казармах та гуртожитках військових частин; перебування потерпілого військовослужбовця у відпустці або у звільненні з розташування військової частини, окрім випадків травмування військовослужбовця у цей час у разі вчинення ним дій з рятування людського життя чи державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку; погіршення стану здоров`я внаслідок отруєння алкоголем, наркотичними засобами, токсичними чи отруйними речовинами, а також їх дії (асфіксія, інсульт, інфаркт, зупинка серця тощо), що підтверджено відповідним медичним висновком, за умов, що отруєння не пов`язано із впливом цих речовин на потерпілого t військовослужбовця внаслідок їх застосування в технологічному процесі або незадовільного зберігання чи транспортування, а потерпілий до настання нещасного випадку був відсторонений від виконання обов`язків командиром (начальником); алкогольне, токсичне чи наркотичне сп`яніння, не зумовлене технологічним процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком та матеріалами розслідування нещасного випадку; використання в особистих цілях без відома командування транспортних засобів, озброєння, устаткування, інструментів та матеріалів, які належать військовій частині або використовуються нею; навмисне вчинення кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження; навмисне заподіяння військовослужбовцем шкоди своєму здоров`ю; самовільне залишення військовослужбовцем місця служби; природна смерть внаслідок вроджених вад здоров`я, смерть від загального захворювання, самогубство, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та (або) постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження.

Відповідно до пунктів 15 та 16 Розділу II Інструкції № 332 комісія з розслідування нещасного випадку має право: отримувати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків та всіх осіб, причетних до нещасного випадку, для з`ясування його обставин та причин; залучати за узгодженням з командиром військової частини до участі в розслідуванні необхідних спеціалістів військової частини та сторонніх організацій.

Командир військової частини, де стався нещасний випадок, забезпечує фотографування місця події, складання ескізів та схем, проведення експертних досліджень.

Пунктом 17 Розділу II Інструкції № 332 встановлено, що командир військової частини протягом двох робочих днів після закінчення розслідування затверджує акти за формами НВ- 2 та НВ-3. Матеріали розслідування (затверджені акти за формами НВ-2 та НВ-3 разом з додатками) зберігаються в діловодстві військової частини, а їх завірені копії надаються (надсилаються): безпосередньому командиру для вручення потерпілому, членам його сім`ї чи уповноваженій ними особі; начальнику відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо); командирам військових частин, представники яких брали участь у розслідуванні; командиру військової частини, у штаті якої перебуває потерпілий, якщо військовослужбовець був тимчасово відряджений з цієї військової частини.

У разі незгоди потерпілого військовослужбовця, або членів його сім`ї, або особи, яка представляє їх інтереси, з висновками комісії з розслідування вони мають право протягом місяця, починаючи з дати отримання акта за формою НВ-2, подати скаргу старшому командирові або до органу, що здійснює контроль за своєчасним і об`єктивним розслідуванням нещасних випадків, чи звернутися до суду у визначений законом строк.

Згідно із пунктом 18 Розділу II Інструкції № 332 за результатами розслідування командир військової частини протягом двох робочих днів після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3 видає наказ, в якому зазначаються: дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок; військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) та дата народження потерпілого військовослужбовця; вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я; коли стався нещасний випадок (під. час виконання обов`язків військової служби чи ні); перебував чи пі потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин; порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення; заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому.

На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 (далі - Положення про військово-лікарську експертизу).

Розділ ІІІ Інструкції № 332 визначає порядок проведення спеціального розслідування нещасних випадків, випадків зникнення та випадків смерті військовослужбовців.

Так, згідно із пунктом 1 Розділу III Інструкції № 332 спеціальному розслідуванню підлягають: нещасні випадки з військовослужбовцями зі смертельним наслідком; нещасні випадки, унаслідок яких військовослужбовцем отримані тяжкі травми; групові нещасні випадки, що сталися одночасно з двома і більше військовослужбовцями, незалежно від тяжкості шкоди їх здоров`ю; випадки зникнення військовослужбовців, за відсутності ознак ухилення від військової служби; випадки смерті військовослужбовців.

Спеціальне розслідування зазначених вище випадків проводиться за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до пункту 2 Розділу III Інструкції № 332 про груповий нещасний випадок, нещасний випадок зі смертельним наслідком, нещасний випадок, що спричинив тяжкі травми, випадок зникнення військовослужбовця або його смерті за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання обов`язків військової служби командир військової частини зобов`язаний негайно доповісти через засоби зв`язку та протягом трьох годин надати письмове повідомлення за формою НВ-1: безпосередньому командиру (начальнику) за підпорядкованістю; до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері за місцем, де стався нещасний випадок, зникнення або смерть; до Військової служби правопорядку у Збройних Силах України; до відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо).

Повідомлення за формою НВ-1 надсилається також, коли смерть потерпілого військовослужбовця настала внаслідок раніше отриманої травми. Спеціальне розслідування такого випадку здійснюється згідно з цією Інструкцією з використанням матеріалів раніше проведеного розслідування.

Відповідно до пункту 3 Розділу ІІІ Інструкції № 332 командир (начальник) органу військового управління вищого рівня, який отримав від командира підпорядкованої військової частини повідомлення, зобов`язаний призначити своїм наказом комісію для проведення спеціального розслідування.

До складу комісії зі спеціального розслідування включаються: один із заступників командира (голова комісії) органу військового управління вищого рівня: начальники відповідних служб органу військового управління вищого рівня або їх заступники; начальники відповідних служб військової частини, у якій стався нещасний випадок; командир підрозділу (крім безпосереднього командира), де стався нещасний випадок; представник відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо), за узгодженням з начальником цього органу; представник Військової служби правопорядку у Збройних Силах України за узгодженням з її керівником.

Згідно із пунктом 4 Розділу III Інструкції № 332 спеціальне розслідування нещасних випадків проводиться протягом 15 робочих днів. За потреби зазначений строк може бути подовжений командиром (начальником), який призначив комісію зі спеціального розслідування, але не більш як на тридцять днів або на строк, необхідний для проведення медичних досліджень закладом охорони здоров`я, технічної та (або) судово-медичної експертиз (досліджень) та отримання їх висновків. За результатами спеціального розслідування комісія з урахуванням висновків експертиз та (або) досудового розслідування складає акт за формою НВ-2 та оформлює інші матеріали, передбачені цією Інструкцією.

Якщо за висновком комісії з розслідування в акті за формою НВ-2 випадок визнано таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, у військовій частині, де стався нещасний випадок, протягом доби на кожного потерпілого складаються та подаються на затвердження командиру військової частини акти за формою НВ-3. У цьому разі в актах за формою НВ-3 замість підписів членів комісії з розслідування робиться запис: "Складено відповідно до акта спеціального розслідування".

Пунктом 5 Розділу III Інструкції № 332 передбачено, що на вимогу комісії зі спеціального розслідування командир (начальник) військової частини, де стався нещасний випадок, зобов`язаний: зробити за потреби фотознімки місця нещасного випадку, пошкодженого об`єкта, устаткування, інструмента, а також надати комісії технічну документацію та інші необхідні матеріали; створити належні умови для роботи комісії (забезпечення транспортом, засобами зв`язку, службовими приміщеннями, оргтехнікою); провести у разі настання нещасного випадку внаслідок гострого професійного захворювання (отруєння) військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби медичне обстеження всього особового складу підрозділу військової частини, у якому сталося захворювання (отруєння); організувати друкування, тиражування і оформлення в необхідній кількості матеріалів розслідування нещасного випадку; забезпечити проведення необхідних досліджень, випробувань, експертиз та технічних розрахунків.

Члени комісії зі спеціального розслідування мають право одержувати письмові та усні пояснення (опитування) військовослужбовців і працівників військової частини та свідків події.

Члени комісії зі спеціального розслідування за можливості повинні зустрітися з потерпілими військовослужбовцями або членами їх сімей, розглянути па місці соціальні питання або внести пропозиції щодо їх вирішення відповідним органам, а також надати роз`яснення військовослужбовцям або членам їх сімей стосовно їх прав і належних компенсацій відповідно до законодавства України.

Пунктом 6 Розділу III Інструкції № 332 передбачено, що до матеріалів спеціального розслідування включаються: 1) копія наказу про утворення комісії зі спеціального розслідування; 2) акт розслідування за формою НВ-2, до якого додаються: протокол огляду місця події (додаток 10); ескіз місця події, що сталася (додаток 11), необхідні плани, схеми, фотознімки; висновок експертизи (технічної, медичної тощо), якщо за рішенням комісії зі спеціального розслідування вона проводилася; протоколи опитування (додаток 12) та пояснювальні записки (додаток 13) свідків та інших осіб, причетних до події; копії документів про проходження потерпілими військовослужбовцями навчання, інструктажу і перевірки знань щодо заходів безпеки під час виконання обов`язків військової служби та копії документів про проходження військової служби; медичний висновок про причини смерті або характер травми потерпілого військовослужбовця, а також про наявність в його організмі алкоголю, наркотичних чи токсичних або отруйних речовин; копії актів перевірок (довідок за результатами перевірок) та приписів, що стосуються нещасного випадку, виданих командиру військової частини представниками вищого командування або представниками відповідних військових органів нагляду чи контролю (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо) до настання нещасного випадку і під час його розслідування; 3) акти розслідування за формою НВ-3 на кожного потерпілого окремо.

Відповідно до пункту 7 Розділу III Інструкції № 332 командир військової частини, де стався зазначений у пункті 1 цього розділу випадок, зобов`язаний після затвердження акта розслідування за формою НВ-2: протягом двох робочих днів видати наказ, в якому зазначаються питання, визначені в пункті 18 розділу II цієї Інструкції; протягом трьох робочих днів після видання наказу надіслати матеріали спеціального розслідування разом з копіями наказу командиру (начальнику), який призначив розслідування, до військового органу державного нагляду або контролю, до Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, до військових частин, представники яких брали участь у розслідуванні, а також до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, де проводилось кримінальне провадження за фактом травмування, загибелі, зникнення або смерті військовослужбовця.

Аналізуючи вказані норми законодавства, суд дійшов висновку, що випадки смерті військовослужбовців за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання обов`язків військової служби, підлягають спеціальному розслідуванню відповідною комісією. За результатами спеціального розслідування комісія з урахуванням висновків експертиз та (або) досудового розслідування складає акт за формою НВ-2 та оформлює інші матеріали, передбачені Інструкцією № 332. Якщо за висновком комісії з розслідування в акті за формою НВ-2 випадок визнано таким, шо пов`язаний і виконанням обов`язків військової служби, протягом доби на кожного потерпілого складаються та подаються на затвердження командиру військової частини акти за формою НВ-3. При цьому обставинами, за яких нещасний випадок визнається пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби і за яких складається акт за формою НВ-3, є, зокрема: раптове погіршення стану здоров`я потерпілого військовослужбовця або його смерть під час виконання обов`язків військової служби внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих факторів та (або) важкості чи напруженості роботи, яка виконувалась, що підтверджено медичним висновком, якщо робота, що виконувалась, була протипоказана за медичним висновком про стан його здоров`я та якщо потерпілий не проходив відповідного медичного огляду; смерть військовослужбовця внаслідок захворювання або травми, отриманих ним раніше під час виконання обов`язків військової служби, що підтверджено медичним висновком.

Таким чином обставини щодо стану здоров`я потерпілого до настання смерті, а також попередні медичні висновки щодо наявності в нього захворювань або травм, отриманих ним раніше під час виконання обов`язків військової служби, або вроджених вад чи загальних захворювань підлягають встановленню під час проведення спеціального розслідування та визначення обставин, що спричинили смерть як такі що пов`язані або не пов`язані з виконанням обов`язків військової служби.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що під час проведення розслідування та визначення обставин, що спричинили смерть як такі що пов`язані або не пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, відповідачем не досліджено та не встановлено обставин щодо наявності/відсутності у ОСОБА_2 попередніх медичних висновків щодо наявності/відсутності в нього захворювань або травм, отриманих ним раніше під час виконання обов`язків військової служби, або вроджених вад чи загальних захворювань, та чи мали стали вони чи могли стати причиною його смерті.

Враховуючи вищевикладене, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування акту та наказу, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати акт службового розслідування за фактом смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 молодшого сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 , старшого сапера - гранатометника інженерно саперного відділення інженерно - саперного взводу 1 танкового батальйон військової частини НОМЕР_1 , який затверджено наказом ТВО командира Військової частини НОМЕР_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 25.03.2025 №598 Про результати службового розслідування за фактом смерті молодшого сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 .

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести спеціальне розслідування по факту смерті сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №332 від 27 жовтня 2021 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2021 року за № 1667/37289, та скласти за його результатами відповідні акт та наказ.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ).

Повне судове рішення складено 11.12.2025.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО