Справа № 320/57917/25
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 грудня 2025 року Київ № 320/57917/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Білоноженко М.А.,

розглянувши позовну заяву в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доДержавної служби з питань безпеки харчових продуктів та захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії
встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби з питань безпеки харчових продуктів та захисту споживачів та Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві, в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві щодо здійснення позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Новосервіс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «КУЖЕ «Новосервіс Бульвар Фонтанів» відповідно до вимог скарги ОСОБА_1 від 28.11.2024 року, наказу № 4 від 03.01.2025 року та направлення на проведення заходу від 03.01.2025 року № 4-5 щодо порушень вимог законодавства у сфері надання житлових послуг будинком з утримання будинку та прибудинкової території, додаткових послуг, послуг з утримання підземного паркінгу в будинку № 6/1 по вул.Іоанна Павла II в м. Києві з дотриманням чинного законодавства України;

- зобов`язати ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві провести позапланові заходи державного нагляду (контролю) у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс Бульвар Фонтанів» відповідно до вимог скарги ОСОБА_1 від 28.11.2024 року;

- зобов`язати ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві провести позапланові заходи державного нагляду (контролю) у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс Бульвар Фонтанів» відповідно до вимог скарги ОСОБА_1 від 28.11.2024 року;

- визнати протиправною бездіяльність Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів щодо забезпечення виконання рішення про задоволення у повному обсязі від 14.04.2025 року на протиправні дії та бездіяльність посадових осіб ГУ Держпродспоживслужби в м.Києві щодо розгляду Скарги від 28.11.2025 року ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про повне задоволення скарги від 14.04.2025 року на протиправні дії та бездіяльність посадових осіб ГУ Держпродспоживслужби в м.Києві щодо розгляду Скарги від 28.11.2025 року ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів застосувати до посадових осіб ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві заходи впливу у вигляді накладення грошового стягнення за невиконання рішення Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про повне задоволення скарги від 14.04.2025 року на протиправні дії та бездіяльність посадових осіб ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві щодо розгляду Скарги від 28.11.2025 року ОСОБА_2 ;

- стягнути з ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 12750,00 грн;

- стягнути з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів матеріальну шкоду в розмірі 10125,00 грн;

- стягнути з ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн;

- стягнути з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн.

Згідно з частиною другою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно з частиною третьою статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позову до адміністративного суду майнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В той же час, за подання позову до адміністративного суду немайнового характеру, який подано юридичною особою ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» передбачено, що з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028,00 гривень.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру та вимогу майнового характеру на суму 122875,00 грн.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи вищенаведене, сума судового збору, яка підлягає сплати складає 2920,92 грн.

Враховуючи викладене, позивачу в порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати до суду документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону або докази сплати судового збору в сумі 2920,92 грн на рахунок Київського окружного адміністративного суду.

Суд звертає увагу позивача на те, що інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Київського окружного адміністративного суду є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі «Судова влада України» за інтернет-адресою http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/gromadyanam/tax/, а також розміщена на інформаційних стендах Київського окружного адміністративного суду.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Суд звертає увагу, що позовні вимоги в прохальній частині є не зрозумілими для правильного вирішення спору по суті.

Суд зазначає, що позивачем в прохальній частині позовної заяви зазначено про не розгляд скарги від 28.11.2025, в той же час, по тексту рішення та доданих документів вбачається, що позивачем було подано скаргу від 28.11.2024.

Більше того, звернення до суду з позовною заявою мало місце 06.11.2025, що підтверджується інформацією з підсистеми «Електронний суд».

Під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем способи судового захисту свого права, свободи чи інтересу, які повинні формулюватися максимально чітко і зрозуміло. Обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти з настанням яких суб`єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини. Позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, складають підставу позову. Підстава позову перебуває у нерозривному логічному взаємозв`язку із змістом позовних вимог (з предметом позову). Виклад обставин підстав позову необхідний для визначення тотожності позову та визначення предмета доказування в спорі між сторонами.

Тому, позивачу необхідно уточнити позовні вимоги у справі, шляхом надання позовної заяви у новій редакції, враховуючи вимоги частини 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, з обов`язковим уточненням які саме дії або бездіяльність відповідача порушує права позивача щодо належного отримання пенсії.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Звернення до суду з даною позовною заявою мало місце лише 06 листопада 2025 року, тобто з пропуском шестимісячного строк, встановленого статтею 122 КАС України щодо оскарження бездіяльності відповідача, щодо неналежного проведення перевірки, яка закінчилась прийняттям постанови 20.02.2025.

Суд враховує ту обставину, що позивач скористався процедурою адміністративного (до судового) оскарження дій відповідачів, за результатами якого отримав відповіді датовані 14.04.2025 та відповіді на адвокатські запити, які отримані 18.07.2025 року.

Тобто, позивачем пропущено тримісячний строку для звернення до суду.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, може звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно - правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Перебіг строку звернення до суду починається з моменту, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення свого права.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

У постанові від 17.09.2020 (справа №640/12324/19) Верховний Суд зазначив, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Позивач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на судове оскарження дій суб`єкта владних повноважень, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом, як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 10.09.2020 (справа №806/2321/16).

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Тому позивачу необхідно надати до суду клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду, в якому зазначити інші (відмінні) причини пропуску строку та надати відповідні докази в підтвердження даного факту.

Згідно з частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам положень статті 161 КАС України і позивачу належить усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 5, 161, 169, 248, Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Київського окружного адміністративного суду, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з моменту отримання ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

5. Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Білоноженко М.А.