Справа № 420/38454/25
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Катаєвої Е.В.,

за участю секретаря судового засідання Пахолчак В.П.,

представниці позивача Кавацюк О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «Оріон» (вул. Гаркавого, 6, м. Одеса, 65098) до Хаджибейського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Старицького, 10А, м. Одеса, 65005), про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «Оріон» (далі ПАТ «МОВ «Оріон») до Хаджибейського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Відділ ДВС), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову Відділу ДВС від 06.11.2025 №190592 щодо не закінчення виконавчого провадження №78407384 від 18.06.2025 року про стягнення з ПАТ «МОВ «Оріон» виконавчого збору;

- зобов`язати Відділ ДВС закінчити виконавче провадження №78407384, боржником за яким був ПАТ «МОВ «Оріон», виключити записи про цього боржника з Єдиного реєстру боржників та скасувати інші заходи, вжиті під час примусового виконання у межах виконавчого провадження №78407384.

Позивач зазначив, що на виконанні Відділу ДВС перебувало ВП№74122331 з виконання наказу №916/77/23, виданого господарським судом Одеської області, яке було завершене 22.05.2025 року у зв`язку з повернення виконавчого документу. В окреме провадження було виділено та винесено постанову ВП№78407384 про стягнення виконавчого збору.

Між тим, стягував звернувся до приватного виконавця, яким було відкрито виконавче провадження №78198446 та стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі у розмірі 105254,8грн.

Позов обґрунтований тим, що Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено одночасне стягнення виконавчого збору та винагороди приватного виконавця, що є повідним стягненням.

Позивач вважає, що оскільки виконавче провадження №78198446 з виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07.04.2023 №916/77/23 перебуває на виконанні у приватного виконавця Хлєбникова О.В. та ним стягується з позивача винагорода приватного виконавця, тому виконавче провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору №74122331 має бути закінчено.

Проте на звернення ПАТ «МОВ «Оріон» відповідач відмовив у закінченні ВП№78407384 від 18.06.2025 року про стягнення з ПАТ «МОВ «Оріон» виконавчого збору, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом за захистом порушених прав.

Ухвалою суду від 18.11.2025 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 27.11.2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження по справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-273 КАС України щодо розгляду термінових справ, призначено судове засідання для розгляду справи.

Ухвала суду від 27.11.2025 року доставлена до електронного кабінету відповідача через Підсистему «Електронний суд» 27.11.2025 року. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позов, інших заяв та клопотань від відповідача не надходило (згідно автоматизованої системи діловодства Одеського окружного адміністративного суду вхідної кореспонденції по справі станом на 11.12.2025 року не зареєстровано).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав у повному обсязі позовні вимоги з підстав вказаних у позові.

Судом встановлено, що ПАТ «МОВ «Оріон» є юридичною особою, яка зареєстрована в ЄДРЮО, ФОП та ГФ 08.08.1995 року.

Рішенням господарського суду Одеської області від 06.03.2023 року у справі №916/77/23 стягнуто з ПАТ «МОВ «Оріон» на користь ТОВ «Приватна охорона «Смерч» заборгованість за договором про надання охоронних послуг від 01.07.2019 року у розмірі 1 036 994, 00грн та сплачену суму судового збору у розмірі 15 554,91 грн.

07.04.2023 року виданий виконавчий документ - наказ №916/77/23.

Судом встановлено, що в Хаджибейському відділі ДВС перебувало виконавче провадження ВП№74122331 з примусового виконання наказу від 07.04.2023 №916/77/23.

Постановою Хаджибейського відділі ДВС від 22.05.2025 року виконавчий документ наказ №916/77/23 повернутий стягувану за його заявою від 21.05.2025 року на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону «Про виконавче провадження» та вирішено постанову про стягнення виконавчого збору від 12.02.2024 року вивести в окреме виконавче провадження. За змістом постанови сума стягнутого виконавчого збору 0грн (а.с.18-19).

За заявою ТОВ «Приватна охорона «Смерч» постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Хлєбникова О.В. від 27.05.2025 року відкрито виконавче провадження №78198446 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07.04.2023 №916/77/23.

Згідно з п.2 вказаної постанови з боржника стягнуто основну винагороду приватного виконавця у розмірі 105254,8грн (а.с.14-15).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Хлєбникова О.В. ВП№78198446 від 27.05.2025 року стягнуто з ПАТ «МОВ «Оріон» основну винагороду приватного виконавця у розмірі 105254,8грн (а.с.16-17).

Позивач звернувся до Хаджибейського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою від 03.11.2025 №82-11/25 про закриття виконавчого провадження №78407384 у зв`язку з тим, що приватний виконавець в рамках ВП №78198446 виніс постанову від 27.05.2025 про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 105254,89 грн, а тому подвійне стягнення виконавчого збору та основної винагороди за виконання одного виконавчого документа є неприпустимим.

Листом від 06.11.2025 №190592 відповідач повідомив, що доказів сплати виконавчого збору у виконавчому провадженні №78407384 або сплати основної винагороди приватному виконавцю у виконавчому провадженні №78198446 не надано, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для закінчення виконавчого провадження №78407384.

Не погоджуючись з відмовою відповідача щодо закінчення виконавчого провадження № 78407384, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 Закону України від 02.06.2016 року№ 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі Закон № 1403-VIII ) визначено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Частиною першою статті 1 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону врегульовано, що підлягають примусовому виконанню, зокрема, накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частиною першою статті 18 Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із частинами першою-четвертою статті 27 Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до частини третьої статті 40 Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених, зокрема, п.1 ч.1 ст.37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

На виконання вказаних норм Закону відповідачем постановою від 22.05.2025 року повернуто за заявою стягувача виконавчий документ наказ від 07.04.2023 №916/77/23 та виведено в окреме провадження постанова про стягнення з боржника виконавчого збору.

Між тим, стягувач ТОВ «Приватна охорона «Смерч» звернулось вся до приватного виконавця щодо примусового виконання наказу від 07.04.2023 №916/77/23 та постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Хлєбникова О.В. від 27.05.2025 року відкрито виконавче провадження №78198446 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07.04.2023 №916/77/23.

Згідно з ч.7 ст.31 Закону №1403-VIII приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Хлєбникова О.В. від 27.05.2025 року у виконавчому провадженні №78198446 з Публічного акціонерного товариства Машинобудівне виробниче об`єднання «Оріон» стягнуто основну винагороду виконавця у розмірі 105254,89 грн.

Тобто, наявність у даному випадку спірної постанови про стягнення виконавчого збору та виділення її виконання в окреме виконавче провадження, та прийняття постанови приватним виконавцем про стягнення винагороди створило умови для подвійного стягнення із боржника виконавчого збору і винагороди приватному виконавцю за виконання одного виконавчого документу.

Виникнення вказаних обставин досліджувалось Верховним Судом у постанові від 13.04.2023 року у справі №160/695/22, в якій Верховний Суд наголосив, що Закон № 1403-VIII «Про виконавче провадження» містить прогалину у правовому регулюванні процедури стягнення з боржників виконавчого збору і основної винагороди за виконання одного й того ж виконавчого документа.

Верховний Суд сформував правовий висновок, якій в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України підлягає застосуванню при вирішенні спірних правовідносин у цій справі №420/38454/25.

Стягнення з боржника виконавчого збору й основної винагороди за виконання одного судового рішення тягне за собою додаткові витрати. Ця обставина може розглядатися як накладання непропорційного і надмірного тягара на боржника, що зачіпає його право власності, гарантоване ст.41 Конституції України і статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист людських прав і основоположних свобод.

Верховний Суд зауважив, що питання подвійного стягнення плати державному і приватному виконавцям за виконання одного й того ж виконавчого документа є несправедливим з огляду на те, що стягнення виконавчого збору чи основної винагороди одночасно як таких, є неприпустимим. Тобто у контексті вирішення адміністративного спору Верховний Суд дійшов висновку, що з точки зору дотримання засад виконавчого провадження, передбачених зокрема п. 5 ч.1 ст.2 №1404-VIII, справедливим може бути лише стягнення однієї з указаних сум.

Законодавство про виконавче провадження не ставить право приватного виконавця на отримання основної винагороди у залежність від тієї обставини, що на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби перебуває постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору. Водночас, виконавче законодавство містить норму, у якій обумовлений випадок, коли виконавчий збір не стягується або припиняється стягуватися у зв`язку із участю приватного виконавця у процедурі виконання того ж самого виконавчого документа.

Так, частиною восьмою ст.27 Закону №1404-VIII встановлено, що під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі. У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає.

Верховний Суд зазначив, що логічний і цільовий способи роз`яснення частини восьмої ст.27 Закону №1404-VIII свідчать, що у вказаному випадку її приписи мають імперативний характер і встановлюють пряму заборону стягувати (перший абзац) або продовжувати стягнення виконавчого збору (другий абзац). Указана норма спрямована на те, щоб не допустити одночасного стягнення з боржника виконавчого збору і основної винагород. Ця норма унеможливлює подвійну плату боржником зазначених коштів, а тому її застосування дозволяє розв`язати спір про подвійне стягнення плати державному і приватному виконавцям за виконання одного й того ж виконавчого документа в умовах неповноти законодавства, що регулює спірні правовідносини.

За правилами ч.6 ст.7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Застосування ч.8 ст.27 Закону №1404-VIII до спірних правовідносин дає Верховному Суду підстави зробити такий висновок: у разі коли державний виконавець повернув виконавчий лист за заявою стягувача і розпочав стягнення виконавчого збору, а після цього стягувач пред`явив цей лист до виконання приватному виконавцю, який у свою чергу відкрив виконавче провадження й виніс постанову про стягнення основної винагороди у розмірі 10 відсотків від фактично стягнутих сум, то надалі виконавчий збір не стягується.

У разі стягнення частини виконавчого збору на момент відкриття приватним виконавцем провадження з виконання того ж самого виконавчого документа стягнута частина виконавчого збору не повертається.

Застосування аналогії закону дозволяє Верховному Суду також зробити висновок, що у такому випадку належний та ефективний спосіб захисту, здатний відновити й захистити права боржника, полягає у закінченні виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору. Верховний Суд зауважив, що аналогічний висновок щодо недопущення подвійного стягнення і виконавчого збору і основної винагороди викладений у постанові Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі №320/6215/19.

У подальшому вказаний правовий висновок підтриманий Верховним Судом у постанові від 14.03.2025 року у справі № 580/245/24. При цьому Верховний Суд зазначив, що позивачем було вірно обрано спосіб захисту свого порушеного права, а саме: зобов`язання відповідача закінчити виконавче провадження, зняти арешт з майна та коштів боржника, виключити записи про цього боржника з Єдиного реєстру боржників та скасувати інші заходи, вжиті під час примусового виконання у межах виконавчого провадження.

Враховуючи, що наказ Господарського суду Одеської області від 07.04.2023 №916/77/23 за заявою стягувача переданий на виконання до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Хлєбникова О.В., який у свою чергу відкрив виконавче провадження й виніс постанову про стягнення основної винагороди у розмірі 10 відсотків від фактично стягнутих сум, то надалі виконавчий збір не стягується.

Оскільки відповідач відмовив у закінченні виконавчого провадження №78407384, в якому стягується виконавчий збір, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно з статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених фактів суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає, що з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 3028 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 262, 241-246, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «Оріон» (вул. Гаркавого, 6, м. Одеса, 65098, ) до Хаджибейського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Старицького, 10А, м. Одеса, 65005, ), про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Хаджибейського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не закінчення виконавчого провадження №78407384 про стягнення виконавчого збору з Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «Оріон».

Зобов`язати Хаджибейський відділ ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закінчити виконавче провадження №78198446, боржником за яким є Публічне акціонерне товариство «Машинобудівне виробниче об`єднання «Оріон», зняти арешт з майна та коштів Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «Оріон», виключити записи про цього боржника з Єдиного реєстру боржників та скасувати інші заходи, вжиті під час примусового виконання у межах виконавчого провадження №78407384.

Стягнути з Хаджибейського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «Оріон» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Е.В. Катаєва