Справа № 211/12962/25
Суддя: Ніколенко Д. М.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/211/257/25
РІШЕННЯ

іменем України

11 грудня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Ніколенко Д.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження, -

встановив:

адвокат Соколов Володимир Віталійович від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_4 ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження. Із зазначеною постановою позивач не погоджується та вважає притягнення його до адміністративної відповідальності безпідставним з огляду на наступне. 28.10.2025 начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_1 винесена постанова № 804 у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до фабули вказаної постанови, гр. ОСОБА_1 не пройшов вчасно ВЛК згідно до Закону України від 21.03.2024 №3621-ІХ. Позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000,00 грн. Оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням КУпАП, а саме: за відсутності факту адміністративного правопорушення, за відсутності доказів вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, і з цих підстав підлягає скасуванню. Позивач не згоден з тим, що відносно нього, за відсутності його вини, його притягнуто до адміністративної відповідальності. Також позивач стверджує, що він ніколи не відмовлявся від проходження медичного огляду військово-лікарської комісії, направлення на ВЛК він не отримував, висновком ВЛК його ніколи не було визнано обмежено придатним до військової служби. За даними, які викладені у військовому квитку позивача серія НОМЕР_1 , відсутня інформація про те, що позивач коли-небудь був визнаний обмежено придатним до військової служби. За даними, які відображено у витязі № 2024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, сформованого 10.06.2024, під час уточнення позивачем своїх облікових даних, відповідно до вимог абзацу 7 частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у графах: «Постанова ВЛК», «дата проходження ВЛК», інформація, що позивач коли-небудь був визнаний обмежено придатним до військової служби, не зазначено. За інформацією, викладеної в системі Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, сформованого ОСОБА_1 через свій мобільний застосунок «Резерв+» 30.10.2025, позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 (Торецьк), дані уточнено вчасно, у графах: «Постанова ВЛК», «Дата ВЛК», інформації, що позивач коли-небудь був визнаний обмежено придатним до військової служби, не зазначено. 18.10.2025 стрільцем відділення охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 солдатом ОСОБА_2 було складено відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення № 804 за ознаками ч. 3 ст. 210 КУпАП, зі змісту якого слідує, що: гр. ОСОБА_1 не пройшов вчасно ВЛК згідно вимог п. 2 Розд. ІІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України від 21.03.2024 №3621-ІХ. Під час складення 18.10.2025 зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення № 804, позивач був не згоден з тим, що відносно нього, за відсутності його вини, складається протокол про адміністративне правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. На прохання позивача надати йому для ознайомлення докази підтвердження, що він згідно вимог п. 2 Розділу ІІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України від 21.03.2024 № 3621-ІХ зобов`язаний був пройти огляд ВЛК, суб`єктом складення протоколу таких доказів надано не було. Про відсутність зазначених доказів свідчить графа протоколу «До протоколу додається», згідно якої зазначено лише: копія паспорта, РНОКПП, витяг з реєстру «Оберіг». Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку. Отже, представник позивача вважає, що рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.11.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 скористався правом подання відзиву на позов та представник відповідача Проненко В.С. 11.11.2025 скерувала до суду через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву на позов представник відповідача зазначила наступне. 28.10.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 винесено постанову № 804 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 17 000 грн. Позивач оскаржує цю постанову, стверджуючи про відсутність події та складу правопорушення, неотримання направлення на ВЛК, відсутність у його облікових даних статусу «обмежено придатний». ІНФОРМАЦІЯ_7 заперечує проти задоволення позову з наступних підстав. 18.10.2025 солдатом ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення № 804, в якому зафіксовано, що позивач не пройшов ВЛК у строк, передбачений п. 2 Розділу ІІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України від 21.03.2024 № 3621-ІХ. До протоколу додано: копію паспорта; копію РНОКПП; витяг з реєстру «Оберіг». Витяг з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (реєстр «Оберіг») станом на дату складання протоколу містив відомості про те, що ОСОБА_1 раніше був визнаний обмежено придатним до військової служби за висновком ВЛК (дата та номер висновку вказані в реєстрі). Цей факт не спростовується доданими позивачем витягами від 10.06.2024 та 30.10.2025, оскільки: витяг від 10.06.2024 сформований до набрання чинності перехідними положеннями Закону №3621-ІХ; витяг від 30.10.2025 сформований після складання протоколу та не відображає стан реєстру на момент вчинення правопорушення. У постанові від 12.09.2023 у справі № 640/15432/21 Верховний Суд вказав: «Витяг з реєстру «Оберіг» є офіційним документом, що підтверджує відомості про військово-обліковий статус особи на певну дату. Подальше уточнення даних через «Резерв+» не спростовує факт наявності обов`язку на момент вчинення правопорушення». Пункт 2 Розділу ІІ Закону № 3621-ІХ чітко встановлює: «Військовозобов`язані, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, протягом дев`яти місяців з дня набрання чинності зобов`язані пройти військово-лікарську комісію». Закон набрав чинності 18.05.2024. Строк сплив 18.02.2025. Позивач не пройшов ВЛК у встановлений законом строк. Наявність чи відсутність письмового направлення не має значення, оскільки обов`язок виник безпосередньо із закону. Вина позивача є умисною, оскільки він перебуває на військовому обліку; уточнював дані через «Резерв+»; має доступ до військового квитка та реєстру. Він не міг не знати про свій статус та про законодавчі зміни, широко висвітлені у ЗМІ та офіційних джерелах. Тому представник відповідача наголошує, що постанова винесена з додержанням процедури, протокол складено уповноваженою особою, позивачу роз`яснено права, постанову винесено у межах строку давності, розмір штрафу відповідає санкції ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_8 має зареєстрований Електронний кабінет в ЄСІТС, куди 03.11.2025 судом було направлено копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 03.11.2025, яку користувач отримав 05.11.2025 о 03:54:52. Також 31.10.2025 одночасно з поданням позову до суду представником позивача адвокатом Соколовим В.В. відповідачу було скеровано, шляхом направлення документів до Електронного кабінету в ЄСІТС, копію позовної заяви з додатками, які були отримані ІНФОРМАЦІЯ_8 о 23:30. Відповідач правом подання відзиву до суду не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 18.10.2025 стрільцем відділення охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 було складено протокол № 804 про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 3 ст. 210 КУпАП, відносно ОСОБА_1 (а.с. 42, 43). Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що громадянин ОСОБА_1 не пройшов вчасно ВЛК згідно вимог п. 2 Розд. ІІ (Перехідні та прикінцеві положення) Закону України від 21.03.2024 №3621-IX, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП. Згідно графи «Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу …» позивач пояснень не надав. Також позивачу було повідомлено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

28.10.2025 т.в.о. начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_3 було винесено постанову №804, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. Так, відповідно до постанови, громадянин ОСОБА_1 не пройшов вчасно ВЛК згідно вимог п. 2 Розд. ІІ (Перехідні та прикінцеві положення) Закону України від 21.03.2024 №3621-IX, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП (а.с. 41).

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 1 ст. 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, в Україні діє особливий період.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку із військовою агресією РФ, в Україні введено воєнний стан із 05.30 години 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Відповідно до Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 7113 від 03.03.2022, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 оголошено загальну мобілізацію, в тому числі і на території Донецької області.

Положеннями абз. 4 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Згідно абзацу п`ятого статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період, це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку, щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Положеннями абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560.

Відповідно до п. 68, п. 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, у мирний час під час визначення призначення резервіста або військовозобов`язаного на особливий період та включення його до складу військових команд для комплектування військових частин (установ) вони проходять медичний огляд, за результатами якого таким особам оформляється довідка з висновком щодо придатності до військової служби. Строк дії такої довідки становить п`ять років. Придатним до військової служби резервістам та військовозобов`язаним вручається мобілізаційне розпорядження. Резервісти та військовозобов`язані, які в мирний час були призначені на комплектування військових частин (установ) з врученням мобілізаційних розпоряджень під час мобілізаційного розгортання Збройних Сил та інших військових формувань, призиваються на військову службу під час мобілізації, на особливий період за результатами раніше пройдених медичних оглядів та їх опитування про наявність або відсутність скарг на стан здоров`я. Резервісти або військовозобов`язані, у яких відсутні скарги на стан здоров`я, на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду не направляються.

Особи, які не проходили медичний огляд або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, направляються на військово-лікарську комісію.

Крім того, відповідно до п. 2 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.04.2024 за № 3621-IX, установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, є бланкетною нормою, а тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила, за порушення яких особа притягається до адміністративної відповідальності.

Так, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача містить відомості про порушення вимог п. 2 Розд. ІІ (Перехідні та прикінцеві положення) Закону України від 21.03.2024 №3621-IX.

Отже, об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері виконання військового обов`язку і несення військової служби. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні військовозобов`язаним правил військового обліку, а саме повторне не проходження медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби у строк до 05 червня 2025 року.

Суб`єктом правопорушення є військовозобов`язані віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності Законом України від 21.03.2024 №3621-IX.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Позивач, у свою чергу, стверджує, що він ніколи не відмовлявся від проходження медичного огляду військово-лікарської комісії, направлення на ВЛК він не отримував, висновком ВЛК його ніколи не було визнано обмежено придатним до військової служби.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_7 заперечує проти доводів сторони позивача, посилаючись на те, що до протоколу № 804 про адміністративне правопорушення від 18.10.2025 було додано: копію паспорта; копію РНОКПП; витяг з реєстру «Оберіг». Витяг з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (реєстр «Оберіг») станом на дату складання протоколу містив відомості про те, що ОСОБА_1 раніше був визнаний обмежено придатним до військової служби за висновком ВЛК (дата та номер висновку вказані в реєстрі). Цей факт не спростовується доданими позивачем витягами від 10.06.2024 та 30.10.2025, оскільки: витяг від 10.06.2024 сформований до набрання чинності перехідними положеннями Закону № 3621-ІХ; витяг від 30.10.2025 сформований після складання протоколу та не відображає стан реєстру на момент вчинення правопорушення.

Судом при дослідженні наданих позивачем та відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_10 доказів встановлено, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу того, що ОСОБА_1 є суб`єктом даного правопорушення, а саме що він є військовозобов`язаним віком від 25 до 60 років, який був визнаний обмежено придатним до військової служби до набрання чинності Законом України від 21.03.2024 №3621-IX. Доводи ІНФОРМАЦІЯ_4 є необґрунтованими.

Відповідно в діях позивача відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторони адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі наведені у позові факти, у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах. У порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на викладене вище, постанова по справі про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 2, 5, 9, 73-79, 90, 121, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову № 804 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесену 28.10.2025 тимчасово виконуючим обов`язки начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_4 - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11 грудня 2025 року.

Суддя Д.М. Ніколенко