Справа № 520/17328/25
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 р. Справа № 520/17328/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправним дії Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області №32 від 25.03.2025 року про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію державного службовця;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу держслужби період роботи позивача з 03.07.1998 по 01.05.2016 на посадах, віднесених до посад держслужби, які дають право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.03.2025 про переведення на пенсію згідно з Законом України "Про державну службу".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване рішення Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області № 32 від 25.03.2025 року про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію державного службовця є протиправним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу до його Електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" та ним отримана, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Представником відповідача подано до суду відзив, в яких заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, з 12.08.2021 як отримувач пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 звернулась з заявою від 17.03.2025 №1184 про перерахунок пенсії «Перехід на пенсію за іншим Законом». За наслідками розгляду заяви позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято оскаржуване рішення від 24.02.2025 №74 про відмову в переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки пенсія за нормами Закону України «Про державну службу» не передбачена. Право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу", мають особи: - які станом на 01.05.2016 р. займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами КМ України; - які станом на 01.05.2016 р. мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами КМ України.

Щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи зазначено, що посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями, а тому періоди роботи на посадах службовців в органах місцевого самоврядування при переході на посади, віднесені до відповідних категорій посад органів місцевого самоврядування, не можуть бути зараховані до стажу державної служби. Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, з 12.08.2021 як отримувач пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

17 березня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою №1184 про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» та п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу».

Відповідно до пункт 4.2 постанови правління ПФУ від 16.12.2020 №25-1 Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, при прийманні документів працівник сервісного центру реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Вищевказану заяву про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» за принципом екстериторіальності передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, за результатами розгляду якої рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №32 від 25.03.2025 року ОСОБА_1 відмовлено у переведенні пенсії (а.с. 15).

В обґрунтування відмови в рішенні зазначено, що 01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ та втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (крім ст.37, що застосовується для осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення», якими передбачено право на призначення пенсії для визначених осіб відповідно до ст. 37 Закону від 16.12.1993 року).

Згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 р. №889-VIII "Про державну службу", на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. №3723-XII "Про державну службу" мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. №889-VIII "Про державну службу":

- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Згідно записів трудової книжки ранг державного службовця гр. ОСОБА_1 встановлено з 16.06.1995 по 02.07.1998.

Оскільки позивачем набуто менше 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами КМУ (3 роки 17 днів), відмовлено позивачу у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу".

У відзиві на позов представником пенсійного органу зазначено, що посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями, а тому періоди роботи на посадах службовців в органах місцевого самоврядування при переході на посади, віднесені до відповідних категорій посад органів місцевого самоврядування, не можуть бути зараховані до стажу державної служби. Право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу", мають особи: - які станом на 01.05.2016 р. займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами КМ України; - які станом на 01.05.2016 р. мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами КМ України.

Не погоджуючись з рішенням про відмову у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», позивач звернувся до суду з даним позовом.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закон України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон України № 1058-IV).

Відповідно до частини першої статті 9, частини першої статті 10 вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Положеннями частини 3 статті 45 Закону України № 1058-IV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі Закон України № 889-VIII) визначаються принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до п. 2 розд. ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, з 01.05.2016 втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 28.12.1993 № 3723-XII (далі Закон України № 3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розд. ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, статтею 37 Закону України № 3723-ХІІ встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Отже, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статті 37 Закону України № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналіз наведених норм діє підстави для висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на пенсію відповідно до статті 37 Закону України № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Тобто, за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 25.07.2025 у справі № 140/5363/24 та від 11.04.2023 у справі № 1.380.2019.003855.

В спірному рішенні зазначено, що згідно записів трудової книжки ранг державного службовця гр. ОСОБА_1 встановлено з 16.06.1995 по 02.07.1998.

Позивач просить суд зобов`язати пенсійний орган зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 03.07.1998 по 01.05.2016 на посадах, віднесених до посад держслужби, які дають право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 17.07.1978, позивач працював у відповідні періоди на наступних посадах: з 03.07.1998 по 14.09.1998 року на посаді головного державного податкового інспектора юриста сектору правового забезпечення в Державній податковій адміністрації в Харківському районі. 03.07.1998 присвоєно персональне звання інспектора ДПС; з 15.09.1998 по 03.05.2000 на посаді головного державного податкового інспектора юриста сектору правового забезпечення Харківської об`єднаної ДПІ; з 04.05.2000 по 13.11.2007 на посаді начальника відділу правового забезпечення з функцією по роз`ясненню податкового законодавства Харківської об`єднаної ДПІ. 04.09.2002 та 12.09.2005 присвоєно чергові спеціальні звання інспектора ДПС (04.09.2002) та радника податкової служби 3 рангу (12.09.2005); З 14.11.2007 по 18.11.2010 на посаді завідуючого організаційно розпорядчого сектору Харківської об`єднаної ДПІ; з 19.11.2010 по 08.12.2020 на посаді секретаря Височанської селищної ради (звільнено рішенням Височанської селищної ради 8 скликання від 08.12.2020 у зв`язку з закінченням строку повноважень Височанської селищної ради 7 скликання). 27.10.2015 присвоєно 10 ранг посадової особи місцевого самоврядування 5 категорії посад (а.с. 20 - 28).

У відзиві на позов представником відповідача зазначено, що посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями, а тому періоди роботи на посадах службовців в органах місцевого самоврядування при переході на посади, віднесені до відповідних категорій посад органів місцевого самоврядування, не можуть бути зараховані до стажу державної служби.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 46 Закону України № 889-VIIІ визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Приписами ст. ст. 2, 3 Закону України від 07.06.2001 № 2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі Закон України № 2493-III) визначено, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно ч. 7 ст. 21 Закону України № 2493-III пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Зважаючи на що, до стажу державної служби підлягає зарахуванню період роботи позивача з 19.11.2010 по 01.05.2016 на посаді секретаря Височанської селищної ради.

Разом з тим, стаття 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII визначала класифікацію посад державних службовців, основними критеріями якої є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу.

Частиною другою цієї ж статті закріплено сім категорій посад державних службовців, які вони могли обіймати у відповідних державних органах.

Згідно з частиною третьої статті 25 Закон № 3723-XII віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Відповідно до частини вісімнадцятої статті 37 Закону № 3723-XII, період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Згідно з абз. 2 п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (чинного до набрання законної сили Законом № 889-VIII, далі Порядок № 283), до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Порядок № 283 втратив чинність 01.05.2016 у зв`язку з затвердженням Постановою Кабінету Міністрів України 25.03.2016 № 229 нового Порядку обчислення стажу державної служби (далі - Порядок № 229).

Стаж державної служби до 01.05.2016 обчислюється відповідно до Порядку № 283, а після 01.05.2016 відповідно до Порядку № 229.

Згідно пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Щодо присвоєння позивачу персональних та спеціальних звань, а не ранги державної служби, суд зазначає наступне.

Так, спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивачки на відповідних посадах, був Закон України від 04.12.1990 №509-XII "Про державну податкову службу в Україні" (далі - Закон №509-XII), а з 12.08.2012 - Податковий кодекс України.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону №509-XII державна податкова служба, якій за змістом частини другої цієї статті підпорядковані державні податкові інспекції в областях, районах, містах і районах у міста, є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів податків, зборів та інших платежів і неподаткових доходів і внесків до державних цільових фондів, встановлених законодавством України.

Посадовою особою органу державної податкової служби, за правилами частини першої статті 15 Закону №509-XII, може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Міністерством фінансів України. Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації, після якої таким особам присвоюються спеціальні звання (частини 1, 4 статті 15 цього Закону).

Цією ж нормою установлено умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондують вимогам статей 5, 12 Закону №3723-ХІІ щодо обмежень пов`язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.

Статтею 6 Закону №509-XII було встановлено, що видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.

В постанові від 22.10.2013 у справі № 21-340а13 Верховний Суд України вказав, що аналіз положень статті 37 Закону № 3723-XII, Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 № 509-ХІІ дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.

Відповідно до п.343.1 - 343.2 ст.343 ПК України посадовим особам контролюючих органів присвоюються такі спеціальні звання: головний державний радник податкової та митної справи; державний радник податкової та митної справи I рангу; державний радник податкової та митної справи II рангу; державний радник податкової та митної справи III рангу; радник податкової та митної справи I рангу; радник податкової та митної справи II рангу; радник податкової та митної справи III рангу; інспектор податкової та митної справи I рангу; інспектор податкової та митної справи II рангу; інспектор податкової та митної справи III рангу; інспектор податкової та митної справи IV рангу; молодший інспектор податкової та митної справи. Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, співвідношення з рангами державних службовців, розмір надбавок за спеціальне звання затверджуються Кабінетом Міністрів України. У разі присвоєння посадовій особі спеціального звання відповідно до пункту 343.1 цієї статті надбавка за ранг державного службовця не виплачується.

Абзацами 1, 2 пункту 344.1 статті 344 ПК України передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". Період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєнні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним законом.

Тобто, посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання, які обіймали посади в державних органах для виконання завдань і функцій держави (зокрема, у сфері податкової політики), одержували заробітну плату за рахунок державного бюджету, - мають право на зарахування періодів такої роботи до стажу державної служби.

Таким чином, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідного статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Записами трудової книжки також підтверджено, що 03.07.1998 позивачу присвоєно персональне звання інспектора ДПС; позивачу присвоєно чергові спеціальні звання інспектора ДПС (04.09.2002) та радника податкової служби 3 рангу (12.09.2005).

Таким чином, до стажу державної служби підлягає зарахуванню періоди роботи позивача з 03.07.1998 по 14.09.1998 року на посаді головного державного податкового інспектора юриста сектору правового забезпечення в Державній податковій адміністрації в Харківському районі; з 15.09.1998 по 03.05.2000 на посаді головного державного податкового інспектора юриста сектору правового забезпечення Харківської об`єднаної ДПІ; з 04.05.2000 по 13.11.2007 на посаді начальника відділу правового забезпечення з функцією по роз`ясненню податкового законодавства Харківської об`єднаної ДПІ; З 14.11.2007 по 18.11.2010 на посаді завідуючого організаційно розпорядчого сектору Харківської об`єднаної ДПІ.

Зважаючи на що, спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №32 від 25.03.2025 року про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", яке прийнято з мотиву недостатності стажу роботи на державній службі, є протиправним та підлягає скасуванню в судовому порядку.

Зважаючи на зарахування пенсійним органом до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, період роботи з 16.06.1995 по 02.07.1998, а також враховуючи на зараховані в судовому порядку до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (з 03.07.1998 по 14.09.1998, з 15.09.1998 по 03.05.2000, з 04.05.2000 по 13.11.2007, з 14.11.2007 по 18.11.2010, з 19.11.2010 по 01.05.2016), що в сукупності складає більше 20 років та дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. Надії Алексєєнко, буд.106, м. Дніпро, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл., 49008, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №32 від 25.03.2025 року про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", періоди роботи ОСОБА_1 з 03.07.1998 по 14.09.1998 року на посаді головного державного податкового інспектора юриста сектору правового забезпечення в Державній податковій адміністрації в Харківському районі, з 15.09.1998 по 03.05.2000 на посаді головного державного податкового інспектора юриста сектору правового забезпечення Харківської об`єднаної ДПІ, з 04.05.2000 по 13.11.2007 на посаді начальника відділу правового забезпечення з функцією по роз`ясненню податкового законодавства Харківської об`єднаної ДПІ, з 14.11.2007 по 18.11.2010 на посаді завідуючого організаційно розпорядчого сектору Харківської об`єднаної ДПІ, з 19.11.2010 по 01.05.2016 на посаді секретаря Височанської селищної ради.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.03.2025 про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.