Справа № 520/22163/25
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 р. № 520/22163/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням ухвали від 11.11.2025, просить суд:

- визнати протиправними дії Київського об`єднаного управління ПФУ в м. Харкові при призначенні довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в частині незарахування до стажу роботи судді, що дає право на відставку, роботи на посаді старшого помічника прокурора Магдалинівського району Дніпропетровської області 2 роки 1 місяць 17 днів;

- зобов`язати Київське об`єднане управління ПФУ в м. Харкові зарахувати до стажу, який дає право на щомісячне грошове утримання судді ОСОБА_1 стаж роботи на посаді старшого помічника прокурора Магдалинівського району Дніпропетровської області 2 роки 1 місяць 17 днів;

- зобов`язати Київське об`єднане управління ПФУ в м. Харкові здійснити перерахунок призначеного помісячного довічного грошового утримання судді ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 60 % суддівської винагороди судді, починаючи з 19.02.2025, та зарахувати на поточний пенсійний рахунок ОСОБА_1 , відкритий у банківській установі;

- вжити заходів судового контролю за виконанням судового рішення шляхом винесення окремої ухвали про зобов`язання відповідача подати у встановлений строк звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що пенсійним органом при призначенні їй довічного грошового утримання судді у відставці протиправно не зараховано до стажу роботи судді, що дає право на відставку, період роботи на посаді старшого помічника прокурора Магдалинівського району Дніпропетровської області, що становить 2 роки 1 місяць 17 днів. За доводами позивача, зазначені дії пенсійного фонду призвели до зменшення відсоткового розміру довічного грошового утримання позивача. Позивач вважає свої права порушеними, тому звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 10.09.2025 повернуто позивачу позовну заяву в частині позовних вимог про: визнання протиправними дій Київського об`єднаного управління ПФУ в м. Харкові при призначенні довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в частині незарахування до стажу роботи судді, що дає право на відставку, роботи на посаді старшого помічника прокурора Магдалинівського району Дніпропетровської області 2 роки 1 місяць 17 днів; зобов`язання Київського об`єднаного управління ПФУ в м. Харкові здійснити перерахунок призначеного помісячного довічного грошового утримання судді ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 60% суддівської винагороди судді та зарахувати на поточний пенсійний рахунок ОСОБА_1 , відкритий у банківській установі за період з 21.02.2023 по 18.02.2025. Відкрито провадження у справі в порядку статті 263 КАС України в іншій частині позовних вимог.

Ухвалою суду від 10.09.2025 замінено відповідача у справі № 520/22163/25 - Київське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Ухвалою від 24.09.2025 зупинено провадження в адміністративній справі №520/22163/25 до перегляду Другим апеляційним адміністративним судом ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2025 щодо повернення позовної заяви в частині позовних вимог. Передано матеріали адміністративної справи №520/22163/25 до Другого апеляційного адміністративного суду для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2025 по справі №520/22163/25 щодо повернення позовної заяви в частині позовних вимог.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2025 по справі № 520/22163/25 скасовано в частині повернення позовних вимог про визнання протиправними дій Київського об`єднаного управління ПФУ в м. Харкові при призначенні довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в частині незарахування до стажу роботи судді, що дає право на відставку, роботи на посаді старшого помічника прокурора Магдалинівського району Дніпропетровської області 2 роки 1 місяць 17 днів. Адміністративну справу № 520/22163/25 в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Київського об`єднаного управління ПФУ в м. Харкові при призначенні довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в частині незарахування до стажу роботи судді, що дає право на відставку, роботи на посаді старшого помічника прокурора Магдалинівського району Дніпропетровської області 2 роки 1 місяць 17 днів направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. В іншій частині ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2025 у справі № 520/22163/25 залишено без змін.

Ухвалою від 11.11.2025 поновлено провадження в адміністративній справі. Відкрито провадження в адміністративній справі в частині вимог про визнання протиправними дій Київського об`єднаного управління ПФУ в м. Харкові при призначенні довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в частині незарахування до стажу роботи судді, що дає право на відставку, роботи на посаді старшого помічника прокурора Магдалинівського району Дніпропетровської області 2 роки 1 місяць 17 днів. Продовжено спільний розгляд позовних вимог.

Копія ухвали від 11.11.2025 доставлена позивачу та відповідачу до їх електронних кабінетів через систему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку до електронного кабінету ЄСІТС.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому виклав свої заперечення проти позову, зазначивши, що в спірних правовідносинах ГУ ПФУ в Харківській області не порушило прав позивача, а позивачем не доведено порушень. Просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Позивач 13.04.1995 рішенням Дніпропетровської обласної ради депутатів «Про зміну у складі районних та міських судів області» обрана суддею Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області.

Згідно з Указом Президента України від 21 грудня 1998 року № 1371/98 звільнена за власним бажанням.

Указом Президента України від 21 квітня 2003 року № 346/2003 «Про призначення суддів» у межах п`ятирічного строку призначена суддею Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Постановою Верховної Ради України від 13 січня 2005 року № 2346-ІV «Про обрання суддів» обрана суддею Дніпропетровського апеляційного господарського суду безстроково.

Указом Президента України від 28 вересня 2018 року № 295/2018 «Про переведення суддів» переведена на посаду судді Центрального апеляційного господарського суду.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 21 лютого 2023 року № 89/0/15-23 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Центрального апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку» позивача звільнено з посади судді Центрального апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку. (а.с. 10-12)

У рішенні Вищої ради правосуддя від 21 лютого 2023 року № 89/0/15-23 зазначено, що за результатами вивчення доданих до заяви документів щодо визначення наявності у судді ОСОБА_1 відповідного стажу для звільнення у відставку, а саме: актів про призначення, обрання на посаду судді, копій трудової книжки, диплома, довідки про роботу на посаді судді, встановлено, що до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає їй право на відставку, підлягають зарахуванню строк роботи на посаді судді 23 роки 6 місяців 15 днів та стаж на посаді старшого помічника прокурора Магдалинівського району Дніпропетровської області 2 роки 1 місяць 17 днів. Отже, станом на дату ухвалення рішення загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає їй право на відставку, становить 25 років 8 місяців 2 дні.

Поряд із цим, позивачу призначено з 23.02.2023 (довічно) грошове утримання судді у відставці, що обчислено, виходячи з стажу роботи на посаді судді - 23 роки 4 місяці 25 днів та, відповідно, з 56 % суддівської винагороди, що вбачається з матеріалів справи та визначається сторонами.

Так, пенсійним органом не зараховано до стажу позивача, який дає право на щомісячне грошове утримання судді, стаж роботи на посаді старшого помічника прокурора Магдалинівського району Дніпропетровської області, що становить 2 роки 1 місяць 17 днів.

Позивач вважає, що до стажу, з якого має бути обраховане довічне грошове утримання, має бути включено весь стаж роботи судді, який дає їй право на відставку, а саме: на посаді судді - 23 роки 6 місяців 15 днів, та стаж на посаді старшого помічника прокурора Магдалинівського району Дніпропетровської області 2 роки 1 місяць 17 днів, що в загальному розмірі становить - 25 років 8 місяців 2 дні. Також, позивач вважає, що розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці має бути обчислений, виходячи з 60 % суддівської винагороди, зважаючи на наявність стажу - повних 25 років.

Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 4 частини шостої статті 126 Конституції України передбачено, що підставами для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Відповідно до статті 112 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII суддя може бути звільнений з посади виключно з підстав, визначених частиною шостою статті 126 Конституції України.

рішення про звільнення судді з посади ухвалює ВРП у порядку, встановленому Законом України «Про Вищу раду правосуддя».

Як передбачено у частині першій статті 116 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати у відставку.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 листопада 2021 року у справі №9901/15/21 було сформульовано такий правовий висновок: «...при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж роботи судді в галузі права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі № 9901/302/19).

Виражене й закріплене в частині 2 статті 137 Закону № 1402-VIII положення (припис) про те, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, означає, що до стажу роботи на посаді судді і прирівняних до нього стажів роботи (абзац четвертий пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону N9 1402-У111) додається (може додаватися) ще один вид (чи види) роботи (професійної діяльності), який раніше не охоплювався поняттям стажу роботи на посаді судді.

Під цим стажем у вимірі чинного законодавчого визначення поняття «стале (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді», треба розуміти за якісними властивостями вид (види) певної роботи (професійної діяльності) в галузі права, який відрізняється від суддівської і прирівняної до неї роботи та має часові (кількісні) межі (строк роботи) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 8 жовтня 2020 року у справі № 9901/537/19).

Також Велика Палата Верховного Суду констатує, що вимоги до кандидатів на посаду судді були по-різному визначені законодавством України, що діяло на день їх призначення (обрання) на посаду судді, а тому такі вимоги можуть вважатися виправданою, обґрунтованою та справедливою підставою різниці при вирішенні питання щодо обчислення стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, залежно від змісту цих вимог, визначених законодавством, яке було чинним на час призначення (обрання) на посаду судді».

Аналогічну правову позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду також в постановах від 24 жовтня 2019 року у справі № 9901/2/19, від 17 вересня 2020 року у справі № 9901/302/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Слід звернути увагу, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 06.03.2018 у справі №308/6953/17, від 19.06.2018 у справі №243/4448/17, від 11.09.2018 у справі №428/4671/17, від 01.10.2018 у справі №541/503/17, від 17.10.2018 у справі №140/263/17, від 23.10.2018 у справі №686/10100/15-а. від 30.01.2020 у справі №592/3694/17, від 23.06.2022 у справі №420/1987/21, від 08.09.2022 у справі №380/10696/21.

Таким чином, Вища рада правосуддя є єдиним, конституційним органом, який при прийнятті рішення про звільнення судді у відставку обчислює необхідний стаж роботи на посаді судді, з якого і має розраховуватись та виплачуватись відповідне грошове утримання.

Як вже було встановлено судом, згідно рішення Вищої ради правосуддя від 21 лютого 2023 року № 89/0/15-23 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Центрального апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку» позивача звільнено з посади судді Центрального апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку та визначеного, що до стажу роботи позивачана посаді судді, що дає їй право на відставку, підлягають зарахуванню строк роботи на посаді судді 23 роки 6 місяців 15 днів та стаж на посаді старшого помічника прокурора Магдалинівського району Дніпропетровської області 2 роки 1 місяць 17 днів. Отже, станом на дату ухвалення рішення загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає їй право на відставку, становить 25 років 8 місяців 2 дні. (а.с. 10-12)

На підставі викладеного, до стажу роботи на посаді судді позивача, що дає йому право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, має бути зарахований строк роботи на посаді судді 23 роки 6 місяців 15 днів та стаж на посаді старшого помічника прокурора Магдалинівського району Дніпропетровської області 2 роки 1 місяць 17 днів, що в загальному становить 25 років 8 місяців 2 дні, згідно рішення Вищої ради правосуддя від 21 лютого 2023 року № 89/0/15-23 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Центрального апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку».

Окрім того, судом встановлено, що позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 56 % суддівської винагороди, тобто за 23 повних роки роботи на посаді судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

З огляду на наведене, а також зважаючи на вищевикладені висновки щодо наявності в позивача повних 25 років стажу роботи судді, який дає їй право на відставку, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 60 % від розміру суддівської винагороди (50 % + 10 % (2 % х 5 повних років)).

При цьому, суд враховує, що в межах даної справи, з урахуванням ухвали від 11.11.2025, судом розглядаються позовні вимоги про перерахунок довічного грошового утримання позивача, починаючи з 19.02.2025.

Також, суд зазначає, що в даній справі належним відповідачем є саме Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, а не Київське об`єднане управління ПФУ в м. Харкові, як зазначила позивач, зважаючи на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 628 "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України" та додатку до вказаної постанови Київське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова було приєднано до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про державну реєстрацію припинення Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова внесено 31.03.2017.

Зважаючи на викладене, Київське об`єднане управління ПФУ в м. Харкові не вчиняло дій при розрахунку та виплаті позивачу довічного грошового утримання, оскільки на момент відповідного призначення позивачу довічного грошового утримання Київське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова було приєднано до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Зазначені обставини були підставою для прийняття судом ухвали від 10.09.2025 про заміну відповідача у справі - Київське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи межі позовних вимог, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області при призначенні довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в частині незарахування до стажу роботи судді, що дає право на відставку, роботи на посаді старшого помічника прокурора Магдалинівського району Дніпропетровської області 2 роки 1 місяць 17 днів, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу, який дає право на щомісячне грошове утримання судді ОСОБА_1 , стаж роботи на посаді старшого помічника прокурора Магдалинівського району Дніпропетровської області 2 роки 1 місяць 17 днів та провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2025, із розрахунку 60 % суддівської винагороди, виходячи із загального стажу роботи судді, що має право на відставку - 25 років 8 місяців 2 дні, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною 5 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також приписи статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов`язковості судових рішень та відсутності об`єктивних обставин щодо невиконання судового рішення з боку відповідача, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення під час прийняття судового рішення.

З огляду на викладену вище норму діючого законодавства, суд зазначає, що на даний час відсутні підстави вважати, що відповідачем не буде виконане рішення суду у даній справі, а відтак відсутні підстави для задоволення зазначеного клопотання позивача.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судовий збір за подання позивачем даного позову до суду підлягав сплаті в розмірі 1937,92 грн (за дві вимоги немайнового характеру), оскільки позовна заява подана через систему "Електронний суд". Проте, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3633,60 грн.

Суми судового збору, зайво сплачені позивачем при поданні позовної заяви, можуть бути повернуті за заявою позивача.

Отже, зважаючи на часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області при призначенні довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в частині незарахування до стажу роботи судді, що дає право на відставку, роботи на посаді старшого помічника прокурора Магдалинівського району Дніпропетровської області 2 роки 1 місяць 17 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу, який дає право на щомісячне грошове утримання судді ОСОБА_1 , стаж роботи на посаді старшого помічника прокурора Магдалинівського району Дніпропетровської області 2 роки 1 місяць 17 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2025, із розрахунку 60 % суддівської винагороди, виходячи із загального стажу роботи судді, що має право на відставку - 25 років 8 місяців 2 дні, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області суму сплаченого судового збору в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН