Справа № 420/36534/25
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
10 грудня 2025 року м.Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., вивчивши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ), в якому позивач просить суд:
визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо відмови йому ОСОБА_1 , у нарахуванні та виплаті одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн грн відповідно до п.4 постанови КМУ від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану»;
зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому ОСОБА_1 , одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн грн на підставі абз.2 п.4 постанови КМУ від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Ухвалою суду від 29 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у порядку ст.262 КАС України.
Після відкриття провадження судом встановлено, що позов не відповідає вимогам ст.161 КАС України.
Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
У позові зазначено, що позивач 01.05.2023 уклав контракт на проходження військової служби у Військово-морських силах ЗСУ та був зарахований до військової частини НОМЕР_2 , однак доказів на підтвердження укладення ним контракту не надає.
Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_3 від 24.12.2020 позивач проходив військову службу з 24.12.2020 по 02.10.2024 у військовій частині НОМЕР_2 старшим навідником та старшим водієм, підстава наказ від 24.12.2020 року. Позивач не висвітлює обставин та підстав зарахування позивача до в/ч НОМЕР_2 .
Не зрозумілим є запис олівцем « 02.10.2024 року» у графі «Дата виключення зі списків в/ч та № наказу».
Позивач не висвітлює вказаних обставин.
Наступний запис «А4033 солдат резерв 10.06.2023».
У військовому квитку відсутній запис про прийня5тя позивача на військову службу за контрактом 01.05.2023 та зарахування до військової частини НОМЕР_2 саме 01.05.2023 як вказано у позові.
Наявні вказані записи військового квитка свідчать про те, що позивач був призваний або прийнятий на військову службу з 24.12.2020, проте позивач не вказує на якій підставі позивач проходив служу з 24.12.2020, в тобто до введення воєнного стану.
У позові відсутні пояснення щодо вказаних протиріч.
Крім того, у позовних вимогах позивач заявляє основну вимогу щодо визнання протиправними дій в/ч НОМЕР_1 щодо відмови йому ОСОБА_1 , у нарахуванні та виплаті одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн грн відповідно до п.4 постанови КМУ від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Однак, до позову не додано докази відмови у вказаній виплаті саме з боку в/ч НОМЕР_1 , як і докази звернення позивача або його представника до в/ч НОМЕР_1 .
Пунктом 4 постанови КМУ від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» установлено, що: особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 р. № 2102-ІХ, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони два або більше разів за сукупністю притягувалися до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується.
Отже позивачу необхідно зазначити та надати відповідні належні докази того, що він: - до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років був прийнятий або призваний на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02. 2022 р; - брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою; - не має двох або більше разів за сукупністю на підставі письмового наказу притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився.
Окрім цього, у позові не висвітлено обґрунтувань із посиланням на вимоги законодавства щодо наявності обов`язку саме у в/ч НОМЕР_1 здійснювати нарахування і виплату спірної винагороди.
Відповідно до ч. 13 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Ухвалою суду від 03.12.2025 року позов залишено без руху, надано п`ятиденний строк на усунення недоліків позову.
До суду від представника позивача надійшла заява на виконання ухвали суду, у якій ним повідомлено, що у пункті 9 військового квитка зроблено запис про те, що 01.05.2023 року згідно наказу ВЧ НОМЕР_2 позивач зарахований до складу частини як особа, яка уклала контракт терміном до оголошення демобілізації. Зазначив, що контракту в розпорядженні позивача немає. Також зазначено, що постанова № 152 не покладає обов`язок на військовослужбовця подавати матеріали в частину та такі докази до рапорту на виплату не долучались. Крім того надано пояснення щодо належності відповідача.
Відсутність у позивача копії контракту про проходження військової служби не звільняє позивача від процесуального обов`язку надати всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги відповідно до ч.4 ст.161 КАС України та здійснити усі можливі заходи щодо отримання цих доказів самостійно.
Також позивачем не надано доказів відсутності в нього двох або більше разів за сукупністю на підставі письмового наказу притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, що є суттєвим для вирішення спірних правовідносин, як є однією з обов`язкових умов для виплати винагороди.
Крім того, позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 03.12.2025 року в частині:
1) надання доказів взяття позивачем безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності постановою № 152;
2) надання доказів відмови у вказаній виплаті саме з боку в/ч НОМЕР_1 (що є предметом оскарження), як і доказів звернення позивача або його представника до в/ч НОМЕР_1 .
Суд вважає неспроможним посилання представника позивача, якій є професійним адвокатом, на те, що постанова № 152 не покладає обов`язок на військовослужбовця подавати докази.
Частинами 4,5 ст.161, ч.1 ст.79 КАС України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача, зокрема, щодо витребування доказів. Вимоги до такого клопотання встановлені ст.80 КАС України, в якому повинно бути зазначені заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
В ухвалі від 16.04.2025 року у справі №990/160/25м Верховний Суд вказав, що всупереч ст.ст.160,161,79,80 КАС України позивачем письмово не повідомлено про об`єктивну неможливість самостійного подання документів, про витребування яких просить остання, а також не надано доказів, які б підтверджували здійснення усіх залежних від неї дій, спрямованих на отримання відповідних документів для подальшого подання їх безпосередньо до суду. Процесуальне законодавство встановлює вимоги до змісту позовної заяви. Від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи
Таким чином недоліки позову усунуті частково, у зв`язку з чим суд вважає необхідним продовжити позивачу строк для усунення недоліків.
Керуючись ст. ст. 80, 160, 161, 169, 171, 248 КАС України, суддя
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху, продовживши строк на усунення недоліків позову.
Повідомити позивача про необхідність в п`ятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде повернутий позивачу.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Е.В. Катаєва