Справа № 460/14798/24
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2025 року м. Рівне №460/14798/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи (далі - відповідач) про:

визнання протиправним та скасування рішення Рівненської обласної МСЕК № 2 Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи від 17.04.2024 про визнання позивача інвалідом III групи строком до 01.03.2025;

зобов`язання Рівненської обласної МСЕК № 2 Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи прийняти рішення про визнання позивача особою з інвалідністю II групи безстроково з урахуванням вимог частини шістнадцятої статті 7 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" від 06.10.2005 № 2961-IV.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

За змістом позовної заяви вимоги позивача ґрунтуються на тому, що за результатами огляду 13.02.2024 Рівненською обласною МСЕК № 2 Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи він був визнаний особою з інвалідністю внаслідок захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини на строк до 01.03.2025 з черговим переоглядом у лютому 2025 року. Позивач з таким рішенням відповідача не погоджується та вказує, що згідно з частиною шістнадцятою статті 7 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" від 06.10.2005 № 2961-IV, відповідач мав визначити йому групу інвалідності без зазначення строку повторного огляду (безстроково) та на ступінь вище визначених законодавством критеріїв встановлення групи інвалідності, з огляду на що просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

19.12.2024 через відділ документального забезпечення (канцелярію) суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що приписи частини шістнадцятої статті 7 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" від 06.10.2005 № 2961-IV застосовуються лише до осіб, що отримали ушкодження, які призвели до необоротної втрати (у тому числі ампутації) верхніх та/або нижніх кінцівок (їх частин), необоротної втрати іншого органу або повної стійкої втрати органом його функцій, що призвело до інвалідності, чого у випадку позивача не було. Таким чином, відповідач стверджує, що у спірних правовідносинах діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову повністю.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Рівненського окружного адміністративного суду від 04.12.2024, для розгляду адміністративної справи № 460/14798/24 було призначено суддю Махаринця Д.Є.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

24.01.2025 до суду від відповідача надійшло письмове повідомлення про ліквідацію Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи.

Розпорядженням Рівненського окружного адміністративного суду від 08.09.2025 № 787 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 460/14798/24.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Рівненського окружного адміністративного суду від 08.09.2025, головуючою суддею по розгляду справи № 460/14798/24 визначено суддю Поліщук О.В.

Ухвалою суду від 10.09.2025 адміністративну справу № 460/14798/24 прийнято до провадження судді Поліщук О.В. та розпочато її розгляд спочатку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку статті 262 КАС України.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

09.02.2022 ОСОБА_1 вперше оглянутий Рівненською обласною МСЕК № 2 (структурним підрозділом відповідача) та за його згодою був скерований на консультацію до Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю (м. Вінниця) (далі - НДІ РОІ м. Вінниця).

06.04.2022 Рівненською обласною МСЕК №2, відповідно до заключення НДІ РОІ м. Вінниця від 24.03.2022 № 102, ОСОБА_1 було встановлено ІІ групу інвалідності терміном на один рік (до 01.03.2023); причина інвалідності - захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби з ураженням внутрішніх органів.

04.07.2022 ОСОБА_1 звернувся до Рівненської обласної МСЕК № 2 з метою зміни причини інвалідності та був оглянутий комісією 08.07.2022. Відповідно до Витягу з протоколу засідання ВЛК ЦВЛК Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 25.05.2022 № 237, ОСОБА_1 було продовжено ІІ групу інвалідності терміном на один рік (до 01.08.2023); причина інвалідності - захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини з ураженням внутрішніх органів.

14.08.2023 ОСОБА_1 вчергове був оглянутий Рівненською обласною МСЕК № 2 та, відповідно до даних огляду, наданих медичних документів йому встановлено ІІІ групу інвалідності терміном на один рік (до 01.08.2024).

В подальшому, 13.02.2024 ОСОБА_1 був оглянутий Рівненською обласною МСЕК № 2 сумісно з Рівненською міжрайонною спеціалізованою фтизіопульмонологічною МСЕК та відповідно до даних огляду, наданих медичних документів ОСОБА_1 оголошено комісією про наявність підстав для продовження ІІІ групи інвалідності.

У зв`язку з незгодою позивача на продовження ІІІ групи інвалідності його за згодою направлено на обстеження до НДІ РОІ м. Вінниця.

В період з 26.02.2024 по 08.03.2024 ОСОБА_1 знаходився на обстеженні в НДІ РОІ м. Вінниця.

17.04.2024 Рівненська обласна МСЕК № 2, відповідно до висновку НДІ РОІ м. Вінниця від 09.04.2024 № 465, пролонгувала ОСОБА_1 ІІІ групу інвалідності терміном на один рік (до 01.03.2025).

З даним рішенням позивач не погодився та оскаржив його в адміністративному порядку до вищої інстанції Державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" (далі - ДЗ "ЦМСЕК МОЗ України").

Листом від 15.10.2024 за № 56-17(08)3526 ДЗ "ЦМСЕК МОЗ України" повідомило позивачу про те, що на засіданні комісії розглянуто медико-експертну справу та оглянуто очно громадянина ОСОБА_1 щодо оскарження рішення обласної МСЕК № 2. За результатами ретельного вивчення медико-експертної документації та об`єктивного обстеження, по виявленій патології, ступеню вираженості функціональних порушень на момент огляду, з урахуванням консультативного висновку НДІ РОІ (ННЛК) ВНМУ ім. М.І. Пирогова від 09.04.2024 № 465, відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 та від 25.12.2013 № 975, наказу МОЗ України від 05.09.2011 № 561, ДЗ "ЦМСЕК МОЗ України" рішення обласної МСЕК № 2 від 17.04.2024 про встановлення ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, терміном на один рік, підтверджено.

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо строкового встановлення ІІІ групи інвалідності та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, визначає Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до статті 1 Закону № 2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

У свою чергу, згідно із статтею 1 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" від 06.10.2025 № 2961-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2961-IV), медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.

Інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Статтею 3 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21.03.1991 № 875-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 875-XII) передбачено, що інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських об`єднань осіб з інвалідністю.

Відповідно до статті 3 Закону № 875-XII, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 03.12.2009 № 1317 "Питання медико-соціальної експертизи", якою затверджено, зокрема, Положення про медико-соціальну експертизу, яке було чинним на час виникнення спірних правовідносин та втратило чинність з 01.01.2025 (далі - Положення про МСЕ).

Відповідно до пункту 1 Положення про МСЕ, це Положення визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.

Медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності (пункт 3 Положення про МСЕ).

Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (пункт 4 Положення про МСЕ).

Комісії проводять своєчасно огляд (повторний огляд) осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за місцем їх проживання або лікування, у тому числі за місцем їх проживання або місцем перебування у закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб, звільнених з місць позбавлення волі, за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після пред`явлення паспорта чи іншого документа, що засвідчує особу (пункт 15 Положення про МСЕ).

Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності (пункт 17 Положення про МСЕ).

Комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою (пункт 19 Положення про МСЕ).

Порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями, на час виникнення спірних правовідносин визначав Порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 (втратив чинність з 01.01.2025; далі - Порядок № 1317).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1317, медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1317, причинний зв`язок інвалідності колишніх військовослужбовців з перебуванням на фронті або з виконанням ними інших обов`язків військової служби встановлюється на підставі постанови військово-лікарської комісії, оформленої як довідка військово-лікарської комісії, свідоцтво про хворобу або витяг з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії за формою, затвердженою Міноборони, що підтверджують факт отримання поранення (захворювання).

За змістом пункту 21 Порядку № 1317 у разі встановлення інвалідності і ступеня втрати здоров`я комісія розробляє на підставі плану медичної та професійної реабілітації або індивідуального реабілітаційного плану індивідуальну програму реабілітації особи з інвалідністю, в якій визначаються обсяги та види реабілітаційних заходів з конкретизацією трудових рекомендацій, методи та строки їх здійснення, допоміжні засоби реабілітації та відповідальні за виконання. Комісія відповідає за якість розроблення індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю та здійснює у межах своїх повноважень контроль за її виконанням.

Відповідно до пункту 20 Положення про МСЕ, комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України.

Механізм встановлення груп інвалідності регулює Інструкція про встановлення груп інвалідності, затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 № 561 (далі - Інструкція № 561).

Відповідно до пункту 1.10 Інструкції № 561, при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Розділ ІІ Інструкції № 561 визначає класифікацію основних видів порушення функцій, основних критеріїв життєдіяльності та ступенів їх вираженості.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції № 561, критерії життєдіяльності людини: здатність до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності.

Ступінь обмеження життєдіяльності - величина відхилення від норми діяльності людини. Ступінь обмеження життєдіяльності характеризується одним або поєднанням декількох зазначених найважливіших його критеріїв. Виділяють три ступені обмеження життєдіяльності: помірно виражене, виражене, значне.

Значне обмеження життєдіяльності виникає внаслідок значних порушень функцій органів чи систем організму, що призводить до неможливості або значного порушення здатності чи можливості навчання, спілкування, орієнтації, контролю за своєю поведінкою, пересування, самообслуговування, участі у трудовій діяльності, та супроводжується необхідністю в сторонньому догляді (сторонній допомозі).

Критерії встановлення інвалідності визначені пунктом 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317 (пункт 2.3 Інструкції № 561).

Причини інвалідності встановлюються згідно з пунктом 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317 (пункт 2.4 Інструкції № 561).

Так, згідно з пунктом 26 Порядку № 1317 особі, що визнана особою з інвалідністю, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності. I група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від ступеня втрати здоров`я особи з інвалідністю та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або нагляді.

Відтак, кожній групі інвалідності відповідають певні ступені розладу функцій органів і систем організму та обмеження життєдіяльності людини, на підставі оцінки яких МСЕК встановлює особі I, II чи III групу інвалідності.

Також, пунктом 2.5 Інструкції № 561 установлено, що повторний огляд інвалідів проводиться згідно з пунктом 22 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317.

Відповідно до пункту 22 Порядку № 1317, повторний огляд осіб з інвалідністю з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров`я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки.

Повторний огляд осіб з інвалідністю, а також осіб, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такої особи з інвалідністю, інших заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності або за рішенням суду.

Особам, що звертаються для встановлення інвалідності, група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду у разі наявності вроджених вад розумового чи фізичного розвитку, анатомічних дефектів, стійких необоротних морфологічних змін та розладу функцій органів і систем організму, неефективності реабілітаційних заходів, неможливості відновлення соціальної адаптації, несприятливого прогнозу відновлення працездатності з урахуванням реальних соціально-економічних обставин у місці проживання особи з інвалідністю, а також особам з інвалідністю, у яких строк переогляду настає після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Подібний зміст містить також частина тринадцята статті 7 Закону № 2961-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; у позовній заяві позивач вказує на частину шістнадцяту статті 7 Закону № 2961-IV, оскільки покликається на вказану норму в редакції, що застосовується з 20.11.2024), згідно з якою особам, які звертаються для встановлення інвалідності, зумовленої наявністю анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, у тому числі необоротною втратою (ампутацією) верхніх та/або нижніх кінцівок (їх частин), а також особам з інвалідністю, у яких строк переогляду настає після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду (безстроково). Особам, які внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, отримали ушкодження, які призвели до необоротної втрати (у тому числі ампутації) верхніх та/або нижніх кінцівок (їх частин), необоротної втрати іншого органу або повної стійкої втрати органом його функцій, що призвело до інвалідності, група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду (безстроково) та на ступінь вище визначених законодавством критеріїв встановлення групи інвалідності, але не вище I групи. Переогляд з метою підвищення групи інвалідності таким особам відбувається на підставі особистої заяви особи з інвалідністю або її законного представника у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності особи з інвалідністю або за рішенням суду.

З аналізу наведених вище норм права можна зробити висновок, що група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду (безстроково) та на ступінь вище визначених законодавством критеріїв встановлення групи інвалідності у випадках, визначених абзацом 3 пункту 22 Порядку № 1317, а також визначених частиною тринадцятою статті 7 Закону № 2961-IV, зокрема, у разі отримання ушкодження, які призвели до необоротної втрати (у тому числі ампутації) верхніх та/або нижніх кінцівок (їх частин), необоротної втрати іншого органу або повної стійкої втрати органом його функцій, що призвело до інвалідності.

Згідно з наявною в матеріалах судової справи копією свідоцтва про хворобу № 1951, ОСОБА_1 встановлено наступний діагноз: великі залишкові зміни спонтанно вилікуваного туберкульозу у вигляді фіброзу, щільних вогнищ та туберкульом обох легень з незначним порушенням функції зовнішнього дихання.

Відповідно до висновку НДІ РОІ м. Вінниця від 09.04.2024 № 465, наявна у гр. ОСОБА_1 патологія легеневої системи призводить до помірного порушення функцій дихання та обмежує здатність до пересування І ст., самообслуговування І ст., трудової діяльності І ст.

З вказаних вище документів слідує, що ступінь порушення функції легень/легеневої системи позивача є незначною/помірною.

Водночас, будь-яких інших документів, на підставі яких можливо встановити ступінь втрати легенями/легеневою системою позивача функції та відповідно підтвердити повну стійку втрату названим органом його функцій, сторонами суду не надано та судом в ході розгляду справи не здобуто.

Відтак, з огляду на встановлене вище, суд дійшов висновку про те, що положення частини тринадцятої статті 7 Закону № 2961-IV не розповсюджуються на позивача.

При цьому, з огляду на предмет позову, зміст спірних правовідносин та обраний позивачем спосіб захисту, при розгляді цієї справи суд не досліджує медичний критерій (стосовно діагнозу та його достовірності тощо), а лише юридичну процедуру прийняття і відповідність вимогам законодавства рішення відповідача про строкове встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності.

За наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Рівненської обласної МСЕК № 2 Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи від 17.04.2024 про визнання ОСОБА_1 інвалідом III групи строком до 01.03.2025 та, як наслідок, застосування похідних способів захисту.

Також, суд відхиляє покликання відповідача на ліквідацію Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи, оскільки згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день ухвалення судом цього рішення Рівненський обласний центр медико-соціальної експертизи () перебуває в стані припинення. Разом з тим, рішення про припинення такої юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесено.

Частинами першою, другою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своєї бездіяльності та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини спростовують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а тому в задоволенні позовної заяви належить відмовити повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл судових витрат між сторонами у відповідності до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 09.12.2025.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Рівненський обласний центр медико-соціальної експертизи (вул. Словацького, буд. 10, м. Рівне, Рівненська обл., 33028; код ЄДРПОУ/РНОКПП 21093490).

Суддя Ольга ПОЛІЩУК