Справа № 520/5957/25
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питань визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду

10 грудня 2025 р. Справа № 520/5957/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супрун Ю.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача в порядку ст.383 КАС України по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 року у справі №520/5957/25, адміністративний ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови здійснити з 22.03.2023 року перерахунок пенсії позивача, як інваліду, щодо якого встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, у розмірі шести мінімальних пенсій за віком, застосувавши при обчисленні розмір мінімальної пенсії на рівні прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ) відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року у справі №520/1850/24 та на підставі Рішення Конституційного Суду України від 22.03.2023 №3-р(II)/2023 здійснити з 22.03.2023 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ), як інваліду, щодо якого встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, у розмірі шести мінімальних пенсій за віком, застосувавши при обчисленні розмір мінімальної пенсії на рівні прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2025 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 по справі № 520/5957/25 - без змін.

Таким чином, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 по справі № 520/5957/25 набрало законної сили 16.09.2025.

02.10.2025 ОСОБА_1 видано виконавчий лист № 520/5957/25 від 02.07.2025.

27.11.2025 до Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача в порядку ст. 383 КАС України з проханням:

1. визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови здійснити з 22.03.2023 року перерахунок пенсії позивача, як інваліду, щодо якого встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, у розмірі шести мінімальних пенсій за віком, застосувавши при обчисленні розмір мінімальної пенсії на рівні прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць;

2. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року у справі №520/1850/24 та на підставі Рішення Конституційного Суду України від 22.03.2023 №3-р(II)/2023 здійснити з 22.03.2023 року перерахунок пенсії позивача, як інваліду, щодо якого встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, у розмірі шести мінімальних пенсій за віком, застосувавши при обчисленні розмір мінімальної пенсії на рівні прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування поданої заяви заявником зазначено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 по справі № 520/5957/25 набрало законної сили 16.09.2025. Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Антосік І.О. від 06.10.2025 року відкрито виконавче провадження № 79281384 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення для осіб, які втратили працездатність, 2093 гривні.

Також вказано, що сума державної пенсії позивача як особи, віднесеної до категорії 1, за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 року у справі №520/5957/25 у 2023 році повинна становити у розмірі 6 (шести) мінімальних пенсій за віком, застосувавши при обчисленні розмір мінімальної пенсії на рівні прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць, тобто: 2589 грн. ? 6 = 15 534 грн. 00 коп. Однак, як слідує з інформації з електронної пенсійної справи в особистому кабінеті на веб-порталі Пенсійного фонду України, сума призначеної державної пенсії позивача, передбаченої статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 22.03.2023 року, фактично становить лише 12 558 грн 00 коп. На думку заявника, відповідачем при обчисленні пенсії, всупереч вимогам рішення суду, застосовано розмір мінімальної пенсії за віком не на рівні прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць 2589 грн., як це визначено рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 року у справі № 520-5957/25, а розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у сумі 2093 грн.

Ухвалою від 02.12.2025 прийнято до розгляду заяву в порядку ст. 383 КАС України у справі №520/5957/25.

Крім того, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області у триденний строк з дня отримання даної ухвали надати письмові пояснення на подану заяву в порядку ст. 383 КАС України та докази виконання рішення суду у справі №520/5957/25.

При цьому, витребувані судом документи встановлені в ухвалі суду від 02.12.2025 відповідачем не надано, причин неможливості надання доказів суду не повідомлено.

Частиною 5 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви..

Керуючись приписами ч.9 ст.205 КАС України та ч.5 ст.383 КАС України, суд вважає за можливе розглянути заяву по суті без участі сторін в порядку письмового провадження та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та розглянувши заяву позивача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, на виконання рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 року у справі №520/5957/25 02.10.2025 ОСОБА_1 видано виконавчий лист № 520/5957/25 від 02.07.2025.

Зі змісту поданої ОСОБА_1 , заяви в порядку ст. 383 КАС України вбачається, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Антосік І.О. від 06.10.2025 року відкрито виконавче провадження № 79281384 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року.

Вважаючи протиправними дії Головного управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиконання рішення суду, позивач звернувся до суду із заявою у порядкуст.383 КАС України.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

За змістом частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Із зазначеного вбачається, що, виконуючи рішення суду, відповідач зобов`язаний враховувати обставини, встановлені судовим рішенням.

Відповідно до частини 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з частиною 6 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З системного аналізу вищезазначених норм права випливає, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Таким чином, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Так, згідно зі ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 3 ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Так, заявник посилався на те, що виконавчий лист було направлено на примусове виконання до Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та 06.10.2025 відкрито виконавче провадження №79281384 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 року

Тобто, на даний час проходить процедура примусового виконання рішення суду.

Доказів закінчення вказаного виконавчого провадження не надано.

Таким чином, не можна прийти до висновку, що вказане виконавче провадження не призведе до виконання рішення суду у даній справі.

За усталеною судовою практикою звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви в порядку статті 383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій з примусового виконання рішення суду, зокрема і щодо перевірки його виконання, належать насамперед до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку наведеної статті є винятковим заходом, до якого позивач може вдатися, коли вичерпає всі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду (постанови Верховного Суду від 21.03.2019 у справі №805/1458/17-а, від 27.06.2019 у справі №807/220/18; аналогічний підхід застосовано в ухвалах Верховного Суду від 05.07.2021 у справі №260/636/19, від 18.12.2020 у справі № 200/5793/20-а).

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 09.12.2021 у справі № 9901/235/20 зазначено, що визначені вимоги до заяви, яка подається відповідно до статті 383 КАС України, зокрема, надання інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформації про хід виконавчого провадження, не є формальними вимогами, а навпаки є важливою інформацією, яка дає можливість суду визначити, чи не є передчасним звернення стягувача до суду з такою заявою.

Указана стаття (383 КАС України) передбачає можливість звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі IV КАС України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви.

Вказане свідчить про те, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою.

Перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення.

Так, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень його виконати. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним, в такої особи виникає право звернутися до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

У постанові від 20 січня 2021 року у справі №640/1364/19, а також від 08.11.2024 у справі №340/222/20 Верховний Суд дійшов висновку, що при здійсненні судового контролю за виконанням рішення суду в порядку статті 383 КАС України обов`язково підлягають з`ясуванню обставини виконання судового рішення в примусовому порядку, а не обставини невиконання відповідачем судового рішення в добровільному порядку.

Так, відповідно до ч.3 ст. 383 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Водночас заявником разом із заявою на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги заяви надано до матеріалів справи лише скріншот з вебпорталу ПФУ, який є знеособленим, тобто з нього не вбачається, кому він належить та щодо якого проведено цей перерахунок.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Втім, витребувані судом документи встановлені в ухвалі суду від 02.12.2025 відповідачем не надано, причин неможливості надання доказів суду не повідомлено.

Між тим, позивачем не надано відповідних доказів щодо протиправності дій чи бездіяльності відповідача під час виконання рішення суду в межах даної справи.

Судом з матеріалів справи існування таких причин не виявлено.

Доказів існування в органу публічної адміністрації наміру на свідоме та умисне ухилення від вжиття необхідних заходів стосовно виконання вказаного рішення суду, матеріали справи не містять.

При розгляді вказаної заяви, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28.03.2020 по справі №611/26/17, відповідно до якої правовий інститут контролю за виконанням рішення суду підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Таким чином, заява позивача про визнання протиправними дій на виконання рішення суду задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 252, 255, 256, 294, 297, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 в порядку ст.383 КАС України по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ю.О. Супрун