Справа № 480/3339/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 р. Справа № 480/3339/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Волинської митниці на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 (суддя: Є.Д. Кравченко, м. Суми) по справі № 480/3339/24

за позовом Приватного виробничого підприємства "Вибір"

до Волинської митниці

про визнання протиправним та скасування картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Приватне виробниче підприємство «Вибір» (далі ПВП «Вибір», позивач) звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Волинської митниці (далі відповідач, митний орган), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA205140/2024/000062/3 від 08.04.2024;

- визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205140/2024/000178 від 22.01.2024.

В обґрунтування позовних вимог наполягав на правильності визначення позивачем в електронній митній декларації № 24UA21U2 митної вартості товару, поставленого на виконання Контракту від 05.03.2020 № 20436, укладеного між Приватним виробничим підприємством "Вибір" і АТ «Кауно Грудай» (Литва), за основним (першим) методом визначення митної вартості, який передбачений ст. 58 Митного кодексу України.

Вказав, що, незважаючи на те, що подання передбачених Митним кодексом України документів дозволяло посадовій особі підрозділу митного оформлення відповідача виконати необхідні процедури митного контролю та митного оформлення товарів позивача і відповідно завершити їх митне оформлення, 22.01.2024 відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UА205140/2024/000019/1, згідно з яким заявлену декларантом митну вартість товару скориговано «за резервним методом». Зауважив, що надані ПВП «Вибір» документи за своїм змістом не суперечать один одному, в повному обсязі свідчать про вагу та ціну товару, про проведення оплати за товар у розмірах, визначених укладеним контрактом, про транспортування товару, про складові заявленої позивачем митної вартості товару, а тому таких документів було цілком достатньо для визначення митної вартості товарів за основним методом.

Щодо твердження відповідача про розбіжності у документах у зв`язку з відсутністю інформації про вартість навантажувальних і розвантажувальних робіт, як підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості, зазначив, що умовами поставки передбачено, що навантажувальні роботи здійснюються постачальником, тобто позивач не міг нести ці витрати, а тому вимагати таку інформацію у декларанта відповідач взагалі не мав жодної підстави.

Щодо наданої до митного оформлення заявки-договору вказав, що до митного оформлення позивачем надано заяву-договір № 21 на перевезення вантажів від 17 січня 2023 року, проте при укладенні заявки-договору було допущено описку в даті укладання договору та замість 2024 року вказано 2023 рік. Стверджує, що наведена в заявці-договорі інформація в повній мірі підтверджує перевезення саме оцінюваного товару, а наявність технічної помилки жодним чином не може ставити під сумнів дійсність такого правочину та, тим більше, правдивість інших даних, що стосуються перевезення товарів.

Крім того, недоліки у митній декларації країни відправлення, не можуть слугувати підставою для коригування митної вартості, оскільки експортна митна декларація не є основним документом, що підтверджує митну вартість товарів, в розумінні ст. 53 МК України.

Стосовно висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготований спеціалізованою експертною організацією, вказав, що цей документ носить виключно інформаційний характер. Разом з тим, позивач не звертався до жодної експертної організації за відповідним висновком та, відповідно, не міг надати його митному органу.

Також, на переконання позивача, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товар.

Однак, у оскаржуваному рішенні вищевказаних відомостей зазначено не було. Такий підхід для формування оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, прямо суперечить положенням законодавства, та може бути самостійною підставою для його скасування.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 по справі № 480/3339/24 адміністративний позов Приватного виробничого підприємства "Вибір" до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування картки відмови задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 08.04.2024 № UA205140/2024/000062/3.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Волинської митниці від 22.01.2024 № UA205140/2024/000178.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці (вул. Призалізнична, буд. 13, с. Римачі, Лобомльський район, Волинська область, 44350, ) на користь Приватного виробничого підприємства "Вибір" (вул. Ярослава Мудрого, 60/1, офіс, 6, м. Суми, Сумська область, 40009, ) суму судового збору у розмірі 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн. 00 коп..

Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 у справі № 480/3339/24 та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про законність спірного рішення, оскільки під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів було встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з наявністю розбіжностей та відсутністю даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, а саме: надані рахунок на оплату від 19.01.2024 №2 та довідка про транспортні витрати від 18.01.2024 №Б/Н не містять інформації про вартість навантажувальних та розвантажувальних робіт, які могли бути понесені імпортером та відповідно мали б бути додані до митної вартості товару; відправник, зазначений в гр. 1 автотранспортної накладної від 18.01.2024 №Б/Н суперечить штампу та підпису відправника, вказаному в гр. 22 вищезазначеного документа; прайс-лист товару б/н від 18.01.2024 є лише пропозицією (oferta) на кожну окрему поставку від продавця, проте прайс-лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу.

Разом з цим, декларантом на вимогу митниці не надано жодних додаткових документів, листами від 22.01.2024 №22-01/24, від 22.01.2024 №22/01 повідомлено про їх відсутність. Таким чином, декларантом не було усунуто чи спростовано зазначені митним органом неточності та розбіжності щодо числових значень складових заявленої митної вартості, у зв`язку з чим митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості від 22.01.2024 №UА205140/2024/000019/1, згідно з яким заявлену декларантом митну вартість товару скориговано «за резервним методом».

Водночас, представник відповідача зазначив, що Держмитслужбою України було частково скасоване прийняте Волинською митницею рішення про коригування в частині обрання методу визначення митної вартості товару та зобов`язано прийняти нове рішення від 08.04.2024 №UA205140/2024/000062/3 у відповідності до законодавства України, згідно з яким заявлену декларантом митну вартість товару скориговано "за ціною договору щодо ідентичних товарів", а рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні/ідентичні товари, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби на рівні 1,275 євро/кг за МД №UA209230/2024/003099 від 12.01.2024.

Зауважив, що судом першої інстанції не було враховано розбіжність, встановлену митним органом, що відправник, зазначений в гр. 1 автотранспортної накладної від 18.01.2024 N?Б/Н, суперечить штампу та підпису відправника, вказаному в гр. 22 вищезазначеного документа.

Так, у графі 1 «Відправник» автотранспортної накладної N?б/н від 18.01.2024, яка надавалася декларантом під час митного оформлення, відправником вказано SC «Kauno grudai», а у графі 22 «Прибуття під навантаження. Відправлення» зазначається дата і фактичний час прибуття для навантаження та відправлення автомобіля. Ці відомості відправник зобов`язаний завірити підписом (з розшифровкою) і печаткою (штампом). Вказав, що графа 22 автотранспортної накладної Nб/н від 18.01.2024 містить підпис та штамп іншого відправника, а саме: Alytaus grudu sandelial, який суперечить відправнику, вказаному у графі 1 вищевказаного документу, що призводить до обґрунтованих сумнівів у частині підтвердження витрат на транспортування, які є однією зі складових митної вартості.

Крім того, заявка містить інформацію про основні умови перевезення оцінюваного товару (дату завантаження, номери транспортного засобу, вартість перевезення тощо), однак, укладена вона роком раніше дати завантаження товару 18-19.01.2024 (графа 7 Заявки), що ставить під сумнів дійсність наведеної в ній інформації. Для підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару декларантом надано рахунок від 19.01.2024 N?2, довідку про транспортні витрати від 18.01.2024 N?01/01 та CMR від 18.01.2024. З огляду на умови поставки FCA Alytus (Литва) у поданих документах відсутні відомості про суб`єкта, який поніс витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваного товару, пов`язану з його транспортуванням до місця ввезення на митну територію України. Оскільки такі витрати не зазначено у графі 21 митної декларації, можна дійти висновку про невключення декларантом таких витрат до заявленої митної вартості. У митній декларації країни відправлення від 18.01.2024 N?24LTKRB2 відсутні відмітки митних органів країни відправлення, а також не заповнені усі графи, що може свідчити про неточність інформації, зазначеної в такій митній декларації.

Враховуючи викладене, наполягає, що оскаржуване рішення є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, положень Митного кодексу та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, а тому є законним та обґрунтованим.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що з метою здійснення митного оформлення товару, поставленого на виконання Контракту від 05.03.2020 № 20436, укладеного між Приватним виробничим підприємством "Вибір" і АТ «Кауно Грудай» (Литва), декларантом позивача до Волинської митниці 22.01.2024 було подано електронну митну декларацію №24UA21U2 (а.с.45), відповідно до якої позивачем митна вартість товару була визначена за основним (першим) методом визначення митної вартості, який передбачений ст. 58 Митного кодексу України.

Разом із вищевказаною декларацією декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товару подано документи, а саме: контракт від 05.03.2020 № 20436 (а.с. 19-22); специфікація від 13.12.2023 № 49 до контракту від 05.03.2020 № 20436 (а.с. 23); рахунок-фактура (інвойс) від 18.01.2024 № KGP0827073 (а.с. 24); банківський платіжний документ б/н від 12.01.2024 (а.с.37); пакувальний лист від 18.01.2024 № 2 (а.с. 26); автотранспортна накладна б/н від 18.01.2024 (а.с. 34); супровідний документ Т1 24 LTKRF2 від 18.01.2024 (а.с. 35); копія експортної митної декларації 24LTKRВ2 від 18.01.2024 (а.с. 36); заявка-договір на перевезення вантажів від 17.01.2023 № 21 (а.с. 39); рахунок на оплату від 19.01.2024 № 2 (а.с. 40); довідка про транспортні витрати від 18.01.2024 № 01/01 (а.с. 41); комерційна пропозиція від 18.01.2024 (а.с. 38); сертифікат аналізу від 27.10.2023 №6 (а.с. 27-28); сертифікат аналізу від 27.10.2023 № 2 (а.с. 29-30); сертифікат аналізу від 27.10.2023 № 0 (а.с.31-32); сертифікат здоров`я від12.05.2023 № FSQD 0820395 (а.с.33); договір про надання послуг митного брокера від 25.07.2023 № І-1/46 (а.с.42-44).

22.01.2024 відповідачем було надіслано електронне повідомлення (а.с. 46), в якому зазначено, що документи містять розбіжності які мають вплив на визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Також, було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

У відповідь на вказане повідомлення позивач листом від 22.01.2024 № 22/01 повідомив митний орган щодо неможливості надання додаткових документів (а.с.48).

22.01.2024 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості № UА205140/2024/000019/1 (а.с. 49), відповідно до якого останнім застосовано резервний метод згідно зі статтею 64 Митного Кодексу України. Рівень митної вартості визначено відповідно до рівня на подібні/ідентичні товари, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби на рівні 1,78 Євро/кг за МД № UA500500/2023/016158 від 12.05.2023.

У прийнятому рішенні про коригування митної вартості товарів від 22.01.2024 № UА205140/2024/000019/1 вказано, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

- надані рахунок на оплату від 19.01.2024 № 2 та довідка про транспортні витрати від 18.01.2024 б/н не містять інформації про вартість навантажувальних та розвантажувальних робіт. Такі затрати могли бути понесені імпортером та відповідно мали б бути додані до митної вартості товару;

- відправник, зазначений в гр. 1 автотранспортної накладної від 18.01.2024 б/н, суперечить штампу та підпису відправника, вказаному в гр. 22 вищевказаного документу;

- прайс-лист товару б/н від 18.01.2024 є лише пропозицією (oferta) на кожну окрему поставку від продавця. Проте прайс-лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує до продажу.

Також, відповідачем на подану митну декларацію винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА205140/2024/000178 (а.с.50-51), згідно з якою зобов`язано декларанта заповнити нову митну декларацію, з урахуванням вищевказаного рішення.

Вважаючи вищевказані рішення відповідача протиправними, 20.02.2024 позивач подав скаргу до Державної митної служби України (а.с.53-57).

Листом від 20.03.2024 № 15/15-02/13/1525 (а.с.58) Держмитслужба повідомила скаржника про необхідність надання додаткових документів, що мають значення для розгляду скарги та прийняття обґрунтованого рішення, а саме: належно оформлених банківських платіжних документів, на підставі яких здійснювалась оплата по специфікації від 13.12.2023 № 49 та інвойсу від 18.01.2024 № KGP0827073 з встановленою датою оплати 18.01.2024; актів виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківських та платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставлених рахунків-фактур; належно оформленої митної декларації країни відправлення; висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованими експертними організаціями.

Листом від 25.03.2024 № 89 (а.с.59-60) ПВП «Вибір» надало Держмитслужбі додаткові пояснення та документи, зокрема: платіжну інструкцію в іноземній валюті № 1 від 11.01.2024 (а.с.61); акт виконаних робіт/наданих послуг від 24.01.2024 № 02/01 (а.с.62); платіжну інструкцію від 08.02.2024 № 194 (а.с.63).

За результатами розгляду скарги Державної митною службою України прийнято Рішення від 20.02.2024 № 50 (.с. 64-67), яким вирішено скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 22.01.2024 № UA205140/2024/000019/1 та зобов`язати Волинську митницю прийняти нове рішення відповідно до законодавства.

08 квітня 2024 року Волинська митниця, з урахуванням вимоги Держмитслужби, винесла нове Рішення про коригування митної вартості № UA205140/2024/000062/3 (а.с.68), яким митну вартість визначила методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно зі статтею 59 МК України на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби, а саме: товар 1 на рівні 1,275 євро/кг за МД №UA209230/2024/0033099 від 12.01.2024.

У прийнятому рішенні про коригування митної вартості товарів від 08.04.2024№ UA205140/2024/000062/3 вказано, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

- заявка містить інформацію про основні умови перевезення оцінюваного товару (дату завантаження, номери транспортного засобу, вартість перевезення тощо), однак, укладена роком раніше дати завантаження товару 18-19.01.2024 (графа 7 Заявки), що ставить під сумнів дійсність наведеної в ній інформації;

- для підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару декларантом надано рахунок від 19.01.2024 №2, довідку про транспортні витрати від 18.01.2024 №01/01 та CMR від 18.01.2024. З огляду на умови поставки FCA Alytus (Литва) у поданих документах відсутні відомості про суб`єкта, який поніс витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваного товару, пов`язану з його транспортуванням до місця ввезення на митну територію України. Оскільки, такі витрати не зазначено у графі 21 митної декларації, можна дійти висновку про невключення декларантом таких витрат до заявленої митної вартості;

- у митній декларації країни відправлення від 18.01.2024 №24LTKRB2 відсутні відмітки митних органів країни відправлення, а також не заповнені усі графи, що може свідчити про неостаточність інформації, зазначеної в такій митній декларації;

- декларантом на запит митниці не надано висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованими експертними організаціями.

Також, відповідачем на підставі Рішення про коригування митної вартості від 08.04.2024 № UA205140/2024/000062/3 було складено та зареєстровано Аркуш коригування до митної декларації від 22.01.2024 № 24UA09U8, яким внесено відповідні зміни до графи 47 вказаної митної декларації (а.с.69).

Вважаючи рішення відповідача про коригування митної вартості від 08.04.2024 № UA205140/2024/000062/3 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА205140/2024/000178 протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки позивач під час митного оформлення надав необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості товару та протиправність оскаржуваного рішення.

За таких обставин, суд вважав наявними підстави для визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 08.04.2024 №UA205140/2024/000062/3 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.01.2024 № UA205140/2024/000178, оскільки такі не відповідають критеріям, установленим частиною 2 статті 2 КАС України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі по тексту - МК України), який набрав чинності з 01.06.2012.

Статтею 246 МК України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію. (частина 1 статті 248 МК України).

Згідно з частиною 8 статті 257 МК України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів.

На виконання статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).

Відповідно до частини першої статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні. Крім того, митним законодавством передбачена система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.

Колегія суддів зауважує, що пріоритетним до застосування є саме основний метод. Це, відповідно, обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи закріплені приписами пункту другого частини першої статті 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів. Про субсидіарний характер застосування другорядних методів свідчить зміст положень частини третьої статті 58 МК України.

Згідно з частиною другою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

За правилами частини третьої статті 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Таким чином, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 Митного кодексу України).

За правилами частини п`ятої статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Зі змісту статті 53 МК України випливає, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондує й положенням частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Водночас, частиною третьою статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Зміст наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 по справі № 810/2784/18, від 06.09.2019 по справі № 815/2501/18, від 26.11.2019 по справі № 821/107/16.

Також, колегія суддів зазначає, що сумніви є обґрунтованими, якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У митниці є обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 червня 2015 року (справа № 21-498а15) та у постанові Верховного Суду від 30.04.2024 по справі № 826/15125/17.

Колегія суддів зазначає, що виникнення обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості за ціною угоди, митний орган пов`язує з наявністю цінової інформації в ЄАІС Держмитслужби України щодо подібних/аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено за ціною вищою, ніж рівень митної вартості задекларований позивачем, у зв`язку з чим зроблено висновок про незазначення всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 5 ст. 55 МК України, декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

На підставі викладеного, відповідно до вимог частини 5 статті 55 МК України, була проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявною у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна у розпорядженні митного органу, за наслідками чого позивача було повідомлено, що він або уповноважена ним особа за власним бажанням можуть подати додаткові, наявні у них документи, для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалюючи спірне рішення, митний орган посилався на те, що надані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містили розбіжності.

Надаючи оцінку правомірності рішення про коригування митної вартості товарів № UA205140/2024/000062/3 від 08.04.2024 та доводів відповідача про спрацювання ризиків АСАУР, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що текст оскарженого рішення про коригування митної вартості не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. Відповідачем в оскаржуваному рішенні/ про коригування митної вартості було зазначено лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості та не зазначено докладної інформації та джерел, які використовувалися контролюючим органом при її визначенні, а саме ним не було зазначено митна вартість якого товару бралася за основу, торгова марка, фактурна вартість, країна експорту цього товару, час експорту в Україну, виробник, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

Застосування митницею ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України суд вважає необґрунтованим, оскільки самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 520/10381/2020.

Доказів порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару відповідачем не надано.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, з метою здійснення митного оформлення товару, поставленого на виконання Контракту від 05.03.2020 № 20436, укладеного між Приватним виробничим підприємством "Вибір" і АТ «Кауно Грудай» (Литва), декларантом позивача до Волинської митниці 22.01.2024 було подано електронну митну декларацію №24UA21U2 (а.с.45), відповідно до якої позивачем митна вартість товару була визначена за основним (першим) методом визначення митної вартості, який передбачений ст. 58 Митного кодексу України.

Разом із вищевказаною декларацією декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товару подано документи, а саме: контракт від 05.03.2020 № 20436 (а.с. 19-22); специфікація від 13.12.2023 № 49 до контракту від 05.03.2020 № 20436 (а.с. 23); рахунок-фактура (інвойс) від 18.01.2024 № KGP0827073 (а.с. 24); банківський платіжний документ б/н від 12.01.2024 (а.с.37); пакувальний лист від 18.01.2024 № 2 (а.с. 26); автотранспортна накладна б/н від 18.01.2024 (а.с. 34); супровідний документ Т1 24 LTKRF2 від 18.01.2024 (а.с. 35); копія експортної митної декларації 24LTKRВ2 від 18.01.2024 (а.с. 36); заявка-договір на перевезення вантажів від 17.01.2023 № 21 (а.с. 39); рахунок на оплату від 19.01.2024 № 2 (а.с. 40); довідка про транспортні витрати від 18.01.2024 № 01/01 (а.с. 41); комерційна пропозиція від 18.01.2024 (а.с. 38); сертифікат аналізу від 27.10.2023 № 6 (а.с. 27-28); сертифікат аналізу від 27.10.2023 № 2 (а.с. 29-30); сертифікат аналізу від 27.10.2023 № 0 (а.с.31-32); сертифікат здоров`я від 12.05.2023 № FSQD 0820395 (а.с.33); договір про надання послуг митного брокера від 25.07.2023 № І-1/46 (а.с.42-44).

Позивачем на підтвердження митної вартості товару надано документи, які підтверджували митну вартість товару, підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар, а відповідачем в оскаржуваному рішенні не вказано на обставини, які обумовили виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів відносно непідтвердження чи невизначеності кількісних, вартісних і достовірних елементів митної вартості або відсутності хоча б однієї із їх складових, яка є обов`язковою при обчисленні такої вартості.

Окрім того, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Разом з тим, у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів від08.04.2024 року № UA205140/2024/000062/3, яке прийнято з урахуванням вимог Державної митної служби України за наслідками розгляду скарги позивача, вказано, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Зокрема, митний орган посилається на те, що надані декларантом рахунок від 19.01.2024 № 2, довідка про транспортні витрати від 18.01.2024 № 01/01 та CMR від 18.01.2024 не містять інформації про вартість навантажувальних та розвантажувальних робіт. При цьому, відповідач вказує, що такі затрати могли бути понесені імпортером та відповідно мали б бути додані до митної вартості товару.

Так, відповідно до п. 3.1. Контракту від 05.03.2020 № 20436, укладеного між АТ «Кауно Грудай» та ПВП «Вибір», поставка товару здійснюються на умовах, визначених в підписаних сторонами Специфікаціях (а.с. 19-22).

Відповідно до п. 3 Специфікації від 13.12.2023 № 49 до Контракту від 05.03.2020 № 20436, поставка товару здійснюється продавцем на умовах FCA Литва, м. Алітус, вул. Прамонес, 25 (склад Продавця) (а.с. 23).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України.

За приписами статті 265 Господарського кодексу України, сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

16 вересня 2010 року Міжнародною торговою палатою були прийняті «Інкотермс 2010. Правила ICC з використання термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі» (далі Інкотермс 2010).

Відповідно до правил Інкотермс 2010, термін "франко-перевізник" означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Слід зазначити, що вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару.

Таким чином, враховуючи, що за умовами укладеного контракту, поставка товару здійснюється продавцем на умовах FCA Литва, м. Алітус, вул. Прамонес, 25 (склад Продавця), колегія суддів доходить висновку, що декларант не міг нести ці витрати, а, відтак, вимога митного органу надати інформацію про вартість навантажувальних та розвантажувальних робіт є безпідставною.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем було надано пояснення щодо розбіжностей у даті заявки по договору № 21 на перевезення вантажів від 17 січня 2023 року № 21, яка датована роком раніше (2023 рік), ніж визначена дата завантаження товару (18.01.2024-19.01.2024), вказана у графі № 7 цієї заявки, відповідно до яких, при укладенні заявки-договору було допущено описку в даті укладання договору та замість 2024 року вказано 2023 рік.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що актуальність вказаної заявки-договору до наданого до митного оформлення товару свідчить, що заявка-договір містить: інформацію про маршрути перевезення, що відповідає фактичному маршруту поставки товару (Литва, м. Алітс-ч/з Луцьк-Україна, м. Київ), інформацію про дату завантаження та розвантаження товару, що відповідає фактичним датам перевезення товарів, відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної CMR (18.01.2024-19.01.2024), інформацію про характер вантажу (кормові добавки) та вагу, що відповідає реальній поставці, інформацію про дані автомобіля (DAF BK7050BC) та водія (Прохор Я.), пункт перетину кордону (Ягодин), що відповідає фактичним даним поставки товару та підтверджується іншими наданими до митного оформлення документами.

Крім того, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи представника відповідача про те, що відсутність відміток митних органів країни відправлення, а також незаповнення усіх граф у митній декларації країни відправлення від 18.01.2024 №24LTKRB2 може свідчити про недостатність інформації, оскільки вказаний документ було оформлено в країні експорту Литві, відповідно до норм законодавства країни експорту.

Варто вказати, що умовами поставки FCA передбачено, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, ПВП «Вибір», як імпортер, не має впливу на порядок заповнення експортної декларації країни відправлення товарів.

При цьому, у наданій експортній митній декларації міститься інформація, яка дає можливість встановити належність вказаного документу до оцінюваних товарів, а саме інформація про експортера та отримувача, інформація про транспорт, що здійснює транспортування товарів, найменування та кількість (вагу) товарів, інвойс. Крім того, експортна митна декларація містить інформацію про ціну товару, яка відповідає ціні товару, вказану в специфікації та інвойсі.

Також, суд апеляційної інстанції, дослідивши автотранспортну накладну від 18.01.2024 №б/н ( а.с. 98 зворот), зазначає, що у графі 1 «Відправник» відправником вказано SC «Kauno grudai», а у графі 22 «Прибуття під навантаження. Відправлення» міститься підпис і штам, такий самий, який міститься і на пакувальному листі № 2 від 18.01.2024 ( а.с. 99 зворот), на якому відображено, зокрема, Kauno grudai, Alytaus grudu sandeliaі.

Враховуючи викладене, матеріалами справи спростовуються твердження відповідача щодо наявності розбіжностей між відомостями у графі 1 та графі 22 автотранспортної накладної від 18.01.2024 №б/н, а саме відправник, зазначений у гр.1, суперечить підпису і штампу відправника у гр. 22.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, а змістом оскаржуваної картки відмови підтверджується, що ПВП «ВИБІР» надавало митному органу прайс-лист № б/н від 18..01.2024, в якому міститься наступна інформація: Protected Palm Fat (Palmac), виробництво ІОІ (Малайзія), по ціні 1120 євро за тону, обсяг 44 тони; ціна діє на умовах FCA, Литва, м. Алитус або м. Каунас (Інкотермс 2010), січень 2024 року.»

Зі змісту вказаного прайс-листа вбачається, що інформація про кількість та вартість товару повністю відповідає інформації, зазначеній у наданих до митного оформлення документах, зокрема специфікації від 13.12.2023 № 49 до контракту від 05.03.2020 № 20436 (а.с. 23), пакувальному листі від 18.01.2024 № 2 (а.с. 26) та інвойсі від 18.01.2024, що, на думку колегії суддів, є достатнім для з`ясування ціни товару.

Аналогічний правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2020 року у справі № 810/690/17, від 02 червня 2022 року у справі № 460/2674/20.

Стосовно доводів відповідача про ненадання декларантом висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову, то суд вважає їх безпідставними, так як такі документи згідно з ч.2 ст.53 МК України не є обов`язковими, а, враховуючи, що надані декларантом документи підтверджували всі складові митної вартості, не містили розбіжностей та/або явних ознак підробки, у митного органу не було законних підстав для витребування додаткових документів, зокрема і перелічених вище.

Водночас, за змістом ст. 55 МК України, митний орган у рішенні про коригування митної вартості товарів повинен зазначити всі причини, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, тому у випадку ненаведення всіх таких підстав в оскаржуваному рішенні суд позбавлений права надавати їм відповідну оцінку.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зауважує, що висновки у рішенні про коригування митної вартості щодо неможливості визначення митної вартості товарів за основним методом є необґрунтованими, оскільки наданих декларантом документів було достатньо для прийняття рішення про визначення митної вартості товарів на підставі поданих документів, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25 листопада 2020 року у справі № 640/4941/19.

Разом з тим, відповідачем безпідставно здійснено визначення митної вартості товару не за ціною договору як основним методом, а з застосуванням методу визначення вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів, який застосовано без достатніх на те підстав.

Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач під час митного оформлення надав необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості товару та протиправність оскаржуваного рішення.

Суд не заперечує права митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (частина п`ята статті 54 МК України), проте для цього він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутність усіх відомостей про числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Саме лише посилання на наявність у нього інформації про іншу ціну ідентичного товару не є достатньою підставою не визнавати митну вартість, визначену за ціною договору.

Верховний Суд у постанові від 03.12.2020 у справі №810/2749/16 зазначив, що приписи МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Разом з тим, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Колегія суддів встановила, що в оскаржуваному рішенні митним органом не обґрунтовано неможливості визначення митної вартості товару за першим методом на підставі документів, наданих декларантом під час митного оформлення. За відсутності такого обґрунтування, висновок про необхідність застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості, ніж основний, є безпідставним.

Таким чином, приймаючі оспорюване рішення, суд першої інстанції правильно зазначив, що на підставі наданих декларантом документів, перелік яких відповідає вимогам ч.2 ст. 53 МК України, митний орган мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих позивачем, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості.

В силу ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

З огляду на наведене, правильним є висновок суду першої інстанції, що у відповідача були відсутні фактичні підстави для коригування заявленої декларантом митної вартості.

Виходячи з наведеного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що надані позивачем документи підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод їх визначення, тому у контролюючого органу були відсутні підстави для визначення митної вартості ввезеного товару не за ціною договору.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та прийнятим без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.

При цьому, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є похідною від рішення про коригування митної вартості.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що наявні правові підстави для визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 08.04.2024 №UA205140/2024/000062/3 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.01.2024 № UA205140/2024/000178, оскільки такі не відповідають критеріям, установленим частиною 2 статті 2 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з вищезазначених підстав не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ч. 4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 по справі № 480/3339/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Я.М. Макаренко Т.С. Перцова