Справа № 260/10448/23
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2025 року м. Ужгород№ 260/10448/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луцович М.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, Львівська область, 79016, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач 2), яким просить суд:

1) прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі;

2) визнати протиправними дії щодо відмови Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахування стажу роботи з 01.09.1993 р. по 31.08.1999 р. в Свалявській ДЮСШ, на посаді тренера з футболу, до спеціального стажу "вислуга років", ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області зарахувати трудовий стаж роботи з 01.09.1993 р. по 31.08.1999 р. в Свалявській ДЮСШ, на посаді тренера з футболу до спеціального стажу "вислуга років", ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ;

4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 (десяти) місячних пенсій;

5) стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області (Площа Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три грн. 60 к.) грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком. Однак незважаючи на те, що позивач має понад 32 роки загального стажу, відповідачем не нараховано та не виплачено йому одноразову грошову допомогу в розмірі десяти прожиткових місячних пенсій. Крім того, відповідачем не зарахованого до спеціального стажу працівника освіти періоди роботи з 01.09.1993 року по 31.08.1999 року на посаді «Тренер викладач з футболу», оскільки дана посада не передбачена постановою №909. З такими діями позивач не погоджується, а тому звернулвся до суду з даним позовом.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідача 2 подано до суду відзив на позовну заяву зі змісту якого заперечує в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при страховому стажі 32 роки 07 місяців 17 днів. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління із заявою про перерахунок пенсії та виплату грошової допомоги у розмірі 10 пенсій. Згідно записів трудової книжки позивач з 01.09.1993 по 31.08.1999 працював в Свалявській ДЮСШ на посаді тренера з футболу дана посада не зазначена в Переліку № 909. Згідно довідки позивач працював на посаді тренера з футболу в Свалявській ДЮСШ, яка є закладом позашкільної освіти комунальної форми власності та у своїй діяльності керується Законом України «Про позашкільну освіту» та Статутом закладу. Зазначений заклад належить до системи позашкільної освіти, є початковою ланкою спеціальної освіти. Періоди роботи у цьому закладі не зараховується до страхового стажу, який визначає право на виплату грошової допомоги. Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області 12.07.2023 розглянуто звернення ОСОБА_1 від 11.07.2023 року № 1367 «Допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами», а саме щодо призначення та виплати грошової допомоги в розмірі 10 пенсій, як вчителю який працював 35 років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та 12.07.2023 року прийнято рішення № 53 про відмову в призначенні грошової допомоги в розмірі 10 пенсій, оскільки стаж заявника на посаді працівника освіти який дає право на призначення пенсії за вислугу років за матеріалами електронної пенсійної справи складає 32 роки 7 місяців 17 днів.

Представник відповідача 1 подано до суду відзив на позовну заяву, яким просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги та механізм виплати цієї допомоги встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. №1911 «Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу» що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати». Вказує, що позивач 11.07.2023 року, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Розглянувши документи позивача про призначення грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до законодавства, відділом перерахунків пенсії №3 Головного управління у Львівській області (структурного підрозділу, що розглядав заяву позивача за принципом екстериторіальності) прийнято рішення за №53 від 12.07.2023 року про відмову. Відмова аргументована тим, що згідно трудової книжки та довідки №58 від 21.06.2023 року виданою Мукачівським відділом освіти Мукачівської районної державної адміністрації позивач з 01.09.1993 року по 31.08.1999 року працював тренером-викладачем футболу у Свалявській ДЮСШ. Порядок обчислення страхового стажу, що надає право на призначення грошової допомоги та її виплати, затверджено постановою КМУ від 23.11.2011 року № 1191. Згідно з порядком № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно пунктів «е»-«ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком №909. Оскільки, вищезазначена посада відсутня у переліку посад, затверджені №909 (із змінами), права на призначення грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій позивача не має.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 262, ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, з врахуванням положень ст. 263 КАС України.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 13.04.2023 року призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, що підтверджується рішенням №53 від 27.04.2023 року. Страховий стаж позивача при призначенні становив 42 роки 6 місяці 25 днів.

Позивач 11.07.2023 року звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач листом від 27.07.2023 року №0700-0305-8/40285 відмовив позивачу у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи працівника освіти (35 років):

- період з 01.09.1993 року по 31.08.1999 року не зарахованого до спеціального стажу працівника освіти, оскільки посада «тренер викладач з футболу» в Свалявській ДЮСШ не передбачена постановою №909.

Вважаючи дії відповідачів щодо перегляду страхового стажу ОСОБА_1 та відмови у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII).

Абзацом 1 ч.4 ст.24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховуються до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За приписами частини першої статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону №1788-XII, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеним нормам відповідає пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок № 637), відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, законодавець чітко визначив, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка і саме за відсутності такої або відповідних записів у ній, стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, що також визначено і Порядком №637.

Водночас, на момент заповнення трудової книжки в спірних записах, порядок ведення трудових книжок працівників регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці і соціальних питань від 20.06.1974 №162 (далі - Інструкція №162), яка втратила чинність на підставі Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників».

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (аналогічна норма є в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджений наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу,

Аналогічна норма є в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993, де у пункті 2.4 зазначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується « 05.01.1993».

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до пункту 2.5 Інструкції №162 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження і заохочення та ін. виправлення робиться адміністрацією того підприємства, де був внесений відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана зробити працівникові в цьому необхідну допомогу.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Судом досліджено трудову книжку позивача серії НОМЕР_2 від 11.07.1980 року та встановлено:

- згідно запису № 8 позивача прийнято з 31.08.1993 року в Свалявську ДЮСШ на посаду тренера-викладача футболу.

Тобто відповідачем всупереч записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 11.07.1980 року, не зараховано періоди роботи з 01.09.1993 року по 31.08.1999 року до страхового стажу позивача.

Суд наголошує, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і тільки за її відсутності необхідні додаткові документи для підтвердження періодів роботи.

З огляду на вказані вище положення Інструкції та Порядку, суд зазначає, що важливим для врахування відповідного періоду роботи особи до її страхового стажу, що дає право на пенсію, є наявність відповідних записів у трудовій книжці щодо такої роботи, а не якість оформлення роботодавцем трудової книжки чи наказів про прийняття, звільнення, переведення тощо.

Щодо спірних періодів роботи з 01.09.1993 року по 31.08.1999 року, які не зараховані до спеціального стажу працівника освіти та права позивача на виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, суд вказує таке.

Пунктом 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV установлено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали у закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі Порядок №1191).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е і ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. №909 Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі Постанова №909).

Пунктом 5 Порядку №1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

За приписами пунктів 6, 7 Порядку №1191 для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

У постанові від 15 червня 2022 у справі №200/854/19-а Верховний Суд виснував, що норму пункту 7-1 розділу Прикінцеві положення Закону №1058-IV слід тлумачити таким чином, що для отримання грошової допомоги при виході на пенсію за Законом №1058-IV особа має дотриматись таких вимог: 1) станом день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення; 2) пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її, право на зазначену грошову допомогу втратили); 3) станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років, у редакції Закону №1058-IV станом на час виникнення спірних правовідносин) на зазначених вище посадах.

У постанові від 22 лютого 2024 року у справі №260/323/20 Верховний Суд також зазначив, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на визначених законодавством посадах, досягненням пенсійного віку, працюючи на цих роботах, а також неотриманням такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Такого підходу до застосування пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV дотримано у постановах Верховного Суду від постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №234/13835/17, від 20 лютого 2019 року у справі №462/5636/16-а, від 19 березня 2019 року у справі №466/5637/17, від 24 квітня 2019 року у справі №450/3061/16-а, від 15 червня 2022 року у справі № 200/854/19-а, від 21 березня 2024 року у справі №580/2737/23 та ін.

Суд зазначає, що отримання вказаної грошової допомоги визначене законодавцем як заохочувальний захід щодо осіб, які, набувши право на призначення пенсії за вислугу років, виявили бажання працювати та одержувати пенсію з більш пізнього віку, тобто фактично відтермінували реалізацію права виходу на пенсію.

За позицією ГУ ПФУ у Львівській області період роботи позивача з 01.09.1993 року по 31.08.1999 року не був зарахований до спеціального стажу роботи з тих мотивів, що посада тренера-викладача з футболу в Свалявському ДЮСШ не передбачена Переліком №909, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Згідно з Переліком № 909, до переліку посад, які дають право на пенсію за вислугою років, віднесено роботу у вищих навчальних закладах I-II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах на таких посадах: директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Посада тренера-викладача з футболу не зазначається у Переліку № 909.

Тим часом, приписами статті 45 Закону України «Про професійно-технічну освіту» передбачено, що до педагогічних працівників професійно-технічних навчальних закладів та установ професійно-технічної освіти належать викладачі, педагоги професійного навчання, вихователі, майстри виробничого навчання, старші майстри, старші майстри виробничого навчання, інструктори виробничого навчання, методисти, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники фізичного виховання, керівники професійно-технічних навчальних закладів, науково-методичних та навчально-методичних установ, їх заступники та інші працівники, діяльність яких пов`язана з організацією і забезпеченням навчально-виховного процесу. Педагогічною діяльністю у професійно-технічних навчальних закладах та установах професійно-технічної освіти можуть займатися особи, які мають відповідну професійну освіту та професійно-педагогічну підготовку, моральні якості і фізичний стан яких дає змогу виконувати обов`язки педагогічного працівника.

За приписами частин першої, другої статті 60 Закону України від 05 вересня 2017 року №2145-VIII Про освіту робочий час педагогічного працівника включає час виконання ним навчальної, виховної, методичної, організаційної роботи та іншої педагогічної діяльності, передбаченої трудовим договором. Робочий час науково-педагогічного працівника включає час виконання ним навчальної, методичної, наукової, організаційної роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року №963 затверджено Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким до посади педагогічних працівників віднесено посаду методиста.

Таким чином, у вказаному Переліку посада позивача віднесена до посад працівників, а тому, на переконання суду, період роботи на такій підлягає зарахуванню до спеціального стажу у розумінні пункту «е» статті 55 Закону України №1788-ХІІ навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена Переліком № 909.

За наведених обставин, суд вважає неправомірним не зарахування спірного періоду роботи позивача з 01.09.1993 року по 31.08.1999 до спеціального стажу роботи, який дає право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій.

Таким чином, судом встановлено, що при прийнятті спірного рішення №3 від 12.07.2023 року, відповідачем не було здійснено перевірку всіх наданих позивачем документів шляхом всебічного, повного та об`єктивного розгляду, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області №53 від 12.07.2023 року, яким позивачу не зараховано періоди роботи з 01.09.1993 року по 31.08.1999 року до страхового стажу, підлягають задоволенню.

Суд також вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача оформленої листом від 27.07.2023 року за №0700-0305-8/40285, щодо нарахування та виплати позивачу грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Аналізуючи наведені нормативні положення та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.09.1993 року до 31.08.1999 року та зарахування до спеціального стажу, який дає право на виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій як працівнику, який має більше 30 років стажу у закладах освіти, згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 11.07.1980 року та провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи із страхового стажу визначеного при призначенні пенсії за віком.

Отже, в силу приписів п.7-1 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач має право на грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню).

З урахуванням зазначеного, з метою повного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нарахувати і виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування».

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1073,60 грн.

В силу вимог статті 139 КАС України судові витрати понесені позивачем при сплаті судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2, оскільки він приймав оскаржуване рішення.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, Львівська область, 79016, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправними дії щодо відмови Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахування стажу роботи з 01.09.1993 р. по 31.08.1999 р. в Свалявській ДЮСШ, на посаді тренера з футболу, до спеціального стажу "вислуга років", ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області зарахувати трудовий стаж роботи з 01.09.1993 р. по 31.08.1999 р. в Свалявській ДЮСШ, на посаді тренера з футболу до спеціального стажу "вислуга років", ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 .

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 (десяти) місячних пенсій.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, Львівська область, 79016, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець