Справа № 400/647/25
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 р. № 400/647/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаДепартаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 », АДРЕСА_2 ,
провизнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (далі відповідач, Департамент), в якому просить:

- визнати протиправною відмову Департаменту поліції особливого призначений «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у зарахуванні пільгової вислуги років ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції;

- зобов`язати Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 02.07.2010 року по 01.07.2011 року; з 01.07.2011 року по 07.07.2011 року; з 30.09.2016 року по 30.11.2016 року; з 29.05.2017 року по 29.07.2017 року; з 29.09.2017 року по 29.11.2017 року; з 25.01.2018 року по 30.03.2018 року; з 30.05.2018 року по 03.08.2018 року; з 29.09.2018 року по 10.01.2019 року; з 11.03.2019 року по 12.05.2019 року; з 07.08.2019 року по 10.12.2019 року; з 07.02.2020 року по 18.05.2020 року; з 18.07.2020 року по 18.09.2020 року; з 18.09.2020 року по 03.12.2020 року; з 02.02.2021 року по 14.07.2021 року; з 13.09.2021 року по 15.11.2021 року; з 17.11.2021 року по 22.07.2022 року; з 12.11.2022 року по 25.11.2022 року; з 26.11.2022 року по 08.02.2023 року; з 11.09.2023 року по 30.11.2023 року; з 01.12.2023 року по 29.12.2023 року; з 14.04.2024 року по 29.07.2024 року.

Ухвалою від 27.01.2025 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що згідно з положеннями Порядку № 393 він має право на зарахування до вислуги років для призначення пенсії в пільговому обчисленні періодів з 02.07.2010 року по 29.07.2024 року.

Відповідач надав відзив, в якому у задоволенні вимог позивача просив відмовити. Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону № 2262 особам, які звільнені зі служби в поліції і звернулись до ГУ Нацполіції для оформлення та направлення документів до пенсійних органів після 19 лютого 2022 року (набрання чинності Постановою № 119, якою внесені зміни до Порядку № 393), здійснюється виходячи з обчислення календарної вислуги років.

Так, необхідною умовою для призначення спірної пенсії є наявність необхідної календарної вислуги років.

Оскільки календарна вислуга років позивача становить менше 25 років, а пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення такої, а позивач ще проходить службу, не звільнений, то в даному випадку відчутні правові підстави для задоволення позову.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Відповідно до витягу з послужного списку позивача останній проходив службу в ЗСУ, органах внутрішніх справ України та Національній поліції України на наступних посадах:

- з 24.10.2002 року по 22.04.2004 року служба в Збройних силах України;

- з 02.07.2010 року по 01.07.2011 року інспектор патрульної служби взводу ПС ЛВ на ст. Миколаїв УМВС України по Одеській залізниці;

- з 01.07.2011 року по 01.06.2013 року помічник оперуповноваженого - сектору карного розшуку ЛВ на ст. Миколаїв УМВС України на Одеській залізниці;

- з 01.06.2013 року по 15.03.2014 року помічник оперуповноваженого - сектору карного розшуку ЛВ на ст. Миколаїв УМВС України на Одеській залізниці (реорганізація);

- з 15.03.2014 року по 21.08.2015 року інспектор - патрульної служби групи патрульної служби ЛВ на ст. Миколаїв УМВС України на Одеській залізниці;

- з 21.08.2015 року по 06.11.2015 року інспектор - патрульної служби взводу патрульної служби ЛВ на ст. Миколаїв - пасажирський Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області;

- з 06.11.2015 року згідно з пунктом 9 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС звільнений в запас ЗС України за пунктом 63 «к» (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації);

- з 07.11.2015 року по 01.08.2016 року поліцейський Ленінського відділу поліції ГУН11 в Миколаївській області;

- з 01.08.2016 року по 14.01.2017 року поліцейський - 3-го взводу роти патрульної служби поліції особливого призначення «Миколаїв» ГУНП в Миколаївській області;

- з 14.01.2017 року по 29.08.2017 року поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Миколаїв» ГУНП в Миколаївській області;

- з 29.08.2017 року по 04.09.2017 року поліцейський взводу № 3 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Миколаїв» ГУНП в Миколаївській області;

- з 04.09.2017 року по 05.03.2018 року інспектор групи логістики, матеріально-технічного забезпечення та зв`язку батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Миколаїв» ГУНП в Миколаївській області;

- з 05.03.2018 року по 13.06.2022 року інспектор групи логістики, матеріально-технічного забезпечення та зв`язку роти патрульної служби поліції особливого призначення «Миколаїв» ГУНП в Миколаївській області (реорганізація);

- з 13.06.2022 року по 01.04.2023 року начальник відділення логістики, матеріально-технічного забезпечення та зв`язку батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Тавр» ГУНП в Миколаївській області;

з 01.04.2023 року по теперішній час старший інспектор батальйону № 4 («Тавр») полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк «Цунамі») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Крім того, позивач брав участь в Антитерористичній операції та Операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей з метою виконання службових завдань під час проходження служби у складі підрозділів ГУНП в Миколаївській області захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення відповідно до наказів у наступні періоди: з 30.09.2016 року по 30.11.2016 року; з 29.05.2017 року по 29.07.2017 року; з 29.09.2017 року по 29.11.2017 року; з 25.01.2018 року по 30.03.2018 року; з 30.05.2018 року по 03.08.2018 року; з 29.09.2018 року по 10.01.2019 року; з 11.03.2019 року по 12.05.2019 року; з 07.08.2019 року по 10.12.2019 року; з 07.02.2020 року по 18.05.2020 року; з 18.07.2020 року по 18.09.2020 року; з 18.09.2020 року по 03.12.2020 року; з 02.02.2021 року по 14.07.2021 року; з 13.09.2021 року по 15.11.2021 року; з 17.11.2021 року по 22.07.2022 року; з 12.11.2022 року по 25.11.2022 року; з 26.11.2022 року по 08.02.2023 року.

Відряджався до оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до Донецької та Луганської областей відповідно до наказів у наступні періоди: 11.09.2023 року; 30.11.2023 року.

Відряджався в оперативно-тактичне угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до Донецької та Луганської областей відповідно до наказів у наступні періоди: 29.12.2023 року; 14.04.2024 року; 29.07.2024 року.

Вказані періоди служби підлягають зарахуванню до вислуги років на пільгових умовах.

19.11.2024 року представник позивача звернувся до Департаменту із адвокатським запитом з проханням прийняти рішення щодо здійснення перерахунку та зарахування позивачу в пільговому обчисленні до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, сформовану за період проходження служби в органах внутрішніх справ з 27.07.2010 року по 27.07.2011 року, відповідно до Постанови КМУ від 20.07.2011 року № 780, Постанови КМУ від 16.11.2001 року № 1497, вислуги в пільговому обчисленні до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, сформовану за періоди проходження служби під час перебування у службовому відрядженні у складі сил та засобів, які залучаються та беруть участь в Антитерористичній операції (ООС) на території Донецької та Луганської областей з метою виконання службових завдань та по захисту Батьківщині в зоні бойових дій по відсічі збройної агресії рф проти України з 30.09.2016 року по 08.02.2023 року у кількості 07 років 08 місяців 06 днів (вислуга в пільговому обчисленні розрахована як місяць служби за три місяці на підставі підпункту «а» пункту 3 Постанови КМУ від 17.07.1992 року № 393, і в календарному обчисленні складає 03 роки, 10 місяці 03 дні, з коефіцієнтом *3 07 років 08 місяців 06 днів в пільговому обчисленні не враховуючи календарної вислуги років) - відобразивши це в відповідному наказі по «особовому складу». Якщо розрахунок пільгової вислуги років інший, адвокат просив про це зазначити.

За результатами розгляду запиту 24.12.2024 року за вих. № 11257-2024 було надано відповідь, у якій зазначено, що стаж служби позивача в поліції становить 15 років 10 місяців 26 днів.

Також зазначено, що статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом якщо вони звільнені зі служби з 01.10.2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 років і більше.

Не погоджуючись з відмовою в зарахуванні пільгової вислуги років до календарної, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі та раніше за текстом Закон № 580), служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Положеннями ст. 78 Закону № 580 встановлено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Згідно ч. 2 ст. 78 Закону № 580, до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон № 2262.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Згідно п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262 пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» «д», «ж» статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 01.10.2016р. по 30.09.2017р. і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

Частиною 1 ст. 17 Закону № 2262 визначено вичерпний перелік видів служби та періодів часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» «д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону № 2262, при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 17-1 Закон № 2262).

На виконання зазначених вимог Закону № 2262 постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі та раніше за текстом Порядок № 393).

Згідно з п. 1 Постанови № 393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2такогоЗакону, до вислуги років зараховуються: військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту; служба в органах внутрішніх справ України, органах і підрозділах цивільного захисту на посадах начальницького і рядового складу, Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу з дня призначення на відповідну посаду; служба в Національній поліції.

Відповідно до п. 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції (абзац 7 підпункту «а»); один місяць служби за півтора місяця: у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств (абзац 9 підпункту «в»).

З Постанови № 393 слідує, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується пільговий стаж роботи на встановлених посадах.

Зі змісту викладених положень наведеної Постанови вбачається, що пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно з п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262.

Відтак, положення усіх зазначених вище нормативно-правових актів не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги та не встановлюють те, що вислугу років у пільговому обрахуванні не можуть зараховувати до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії.

Враховуючи вищевикладене, пільговий стаж є календарною одиницею виміру та повинен бути врахований до вислуги років, яка підлягає обчисленню та застосуванню в порядку ст.ст. 12, 17 та 17-1 Закону № 2262 та Постанови № 393.

Аналіз положень Закону № 2262 дають підстави для висновку про те, що законодавець розмежовує такі поняття як «вислуга років» та «календарна вислуга років». У той же час для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено. Закон № 2262 не вказує, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності вислуги, обчисленої на пільгових умовах.

Верховний Суд у постановах від 27.03.2018 року у справі № 295/6301/17 та від 20.01.2021 року у справі № 620/509/19 викладав висновок про те, що задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

У подальшому, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 року у справі № 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі № 725/1959/17, від 27.03.2018 року у справі № 295/6301/17, і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262 у частині призначення пенсії за вислугу років, дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон № 2262. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Правова позиція підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 року у справі № 480/4241/18, від 09.06.2022 року у справі № 120/3521/20-а та від 27.07.2022 року у справі № 766/4549/17.

Верховний Суд сформував правовий висновок, що в цілях Закону № 2262 календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік 365 календарних днів, календарний місяць 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом № 2262 календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.

Водночас, суд вважає помилковим посилання представника відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393», яка набула чинності 19.02.2022 року (далі та раніше за текстом Постанова № 119), та застосування її до спірних правовідносин з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 4 ст. 3 КАС України закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Судом встановлено, що запровадження нових умов врахування пільгової вислуги років при призначенні пенсії звузило право позивача.

Вказані доводи узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду щодо порядку тлумачення та застосування ст. 58 Конституції.

Так, в рішенні від 10.12.2024 року у справі №520/5695/23 Верховний Суд в абзацах 47-55 сформулював наступні правові висновки:

« 47. Розглядаючи питання розбіжностей у застосуванні норм матеріального права, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав бере до уваги, що різні аспекти дії закону у часі неодноразово досліджувалися Конституційним Судом України.

48. Зокрема, у рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що у регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультра активна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

49. За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

50. У рішенні Конституційного Суду України від 12.07.2019 №5-р(I)/2019 Конституційний Суд України висловив думку, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування (абзац четвертий пункту 5 мотивувальної частини).

51. Отже, у разі безпосередньої (прямої) дії закону в часі новий нормативний акт поширюється на правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, або до набрання ним чинності і тривали на момент набрання актом чинності.

52. Якщо під час вирішення суб`єктом владних повноважень певного питання (в даній справі щодо наявності підстав для направлення до пенсійного органу документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років), до прийняття остаточного рішення було змінено нормативно-правове регулювання, суб`єкт владних повноважень не має законних можливостей для прийняття рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання, яке є нечинним, а його рішення та дії в цих випадках не можуть вважатися протиправними за формальними ознаками.

53. Такого ж висновку, вирішуючи можливість застосування до спірних правовідносин нормативно-правового акту, який зазнав змін з моменту звернення позивача до суб`єкта владних повноважень, до моменту прийняття останнім рішення за результатами розгляду такого звернення, дійшов Верховний Суд у складі у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 у справі №803/1541/16.

54. У вказаній постанові Судова палата також звернула увагу на те, що у теорії права допускається можливість застосування до триваючих відносин до їх завершення нормативно-правового регулювання, яке діяло на час їх виникнення, за окремим рішенням і розглядається з позицій встановлення спеціального регулювання перехідного періоду - "переживаючої" (ультраактивної) дії нормативно-правових актів. Водночас, таке застосування повинно бути чітко обумовлено при прийнятті відповідних нормативно-правових актів. Відсутність такого застереження не надає суб`єкту владних повноважень права на самовільне застосування нечинних правових норм.

55. Правова визначеність, як елемент верховенства права, не передбачає заборони на зміну нормативно-правового регулювання. Як стверджує єдиний орган конституційної юрисдикції, особи розраховують на стабільність та усталеність юридичного регулювання, тому часті та непередбачувані зміни законодавства перешкоджають ефективній реалізації ними прав і свобод, а також підривають довіру до органів державної влади, їх посадових і службових осіб. Однак очікування осіб не можуть впливати на внесення змін до законів та інших нормативно-правових актів (абзац 4 п. 4.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22.05.2018 №5-р/2018)».

Позиція Верховного Суду про неприпустимість зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, закріплену у ч. 1 ст. 58 Конституції України неодноразово виловлювалася і в інших рішеннях. Зокрема, у постановах Верховного Суду від 18.09.2018 року у справі №816/1053/16, від 02.10.2020 року у справі № 826/1236/17, від 22.12.2020 року у справі № 817/856/16.

Крім того, у постанові Верховного Суду України від 10.07.2018 року у справі № 296/2634/16-а суд прийшов до висновку, що право на соціальний захист може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства.

Окремо суд зазначає і враховує при розгляді даної справи постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2025 року у справі № 640/13694/22, якою визнано протиправними та нечинними: пункт 4, підпункт 1 пункту 5, пункти 6 та 7 Постанови № 119.

У постанові апеляційного суду наголошено: «… Отже, до 16 лютого 2022 абзац перший пункту 3 Порядку №393 звучав наступним чином: «До вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах…»

Такий зміст цієї норми вказував на те, що пільгове обчислення вислуги років передбачене в цілях саме призначення пенсії, що відповідало вимогам ст. 17-1 Закону № 2262, на виконання якої і було затверджено Порядок № 393.

Водночас, постановою від 16 лютого 2022 року №119 Кабінетом Міністрів України до Порядку №393 внесено зміни.

Пунктом 4 Постанови №119 було доповнено Постанову №393 пунктом 2-1 такого змісту: "2-1. Для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови".

Підпунктом 1 пункту 5 постанови №119 абзац перший пункту 3 постанови №393 був викладений у наступній редакції: "3. До вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту І цієї постанови, зараховується на пільгових умовах".

Крім того, у Постанову №393 були внесені наступні похідні зміни.

Пунктом 6 Постанови №119 було доповнено Постанову №393 пунктом 3-1 такого змісту: "3-1. У разі наявності двох і більше підстав для зарахування на пільгових умовах до вислуги років, з якої визначається розмір пенсії, одного і того ж періоду служби вислуга років обчислюється за тією підставою, яка дає найбільші пільги".

Пунктом 7 Постанови №119 у пункті 4 Постанови №393 слова "до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, - у відповідному пільговому обчисленні" замінено словами "на пільгових умовах до вислуги років, - у відповідному пільговому обчисленні для визначення розміру пенсії".

Внаслідок внесення Кабінетом Міністрів України зазначених змін, з 19 лютого 2022 року було скасовано зарахування відповідних періодів служби до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах. А замість цього введено зарахування відповідних періодів служби до вислуги років для визначення розміру пенсії на пільгових умовах.

Такими змінами запроваджено пільгове зарахування вислуги років уже в цілях визначення розміру пенсії…

… Зважаючи на наведені вище законодавчі приписи, висновки Верховного Суду та Конституційного Суду України, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає, що внесення Кабінетом Міністрів України постановою від 16 лютого 2022 року №119 змін до Порядку №393 призвело до звуження соціальних гарантій військовослужбовців та інших осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, в частині права на пенсійне забезпечення.

Крім того, внаслідок скасування порядку визначення пільгових умов призначення пенсій залишились невиконаними вимоги статті 17-1 Закону №2262-ХІІ, якими Кабінет Міністрів України зобов`язаний встановити такий порядок, що також обмежує соціальні права військовослужбовців та інших осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ…

… Підсумовуючи, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що внаслідок внесених до Порядку №393 змін поняття пільгового обчислення вислуги років військової служби зазнало викривлення, а його значення для військовослужбовців нівелювалось, оскільки зміст оновленої "пільги" полягає в розмірі пенсії, до якої військовослужбовцю ще потрібно дослужити.

В той час як до внесених постановою від 16 лютого 2022 року №119 змін до Порядку №393 пільгове обчислення вислуги років дозволяло військовослужбовцю вийти на пенсію «достроково», що за своїм змістом, зважаючи на ризики і небезпеку, з якими пов`язана військова служба, до того ж в умовах воєнного стану, і було реальною пільгою, яка вирізняла військову службу з поміж інших видів служби…

… В свою чергу, пояснювальна записка до проекту оспорюваної позивачем Постанови №119 не містить жодного посилання на оскаржувані зміни, а також на мету та обґрунтування необхідності їх внесення.

Замість цього, зі змісту пояснювальної записки слідує, що метою змін є необхідність поширення дії Закону №2262 на осіб начальницького складу НАБУ та осіб зі спеціальними званнями БЕБ.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає, що під час підготовки проєкту оспорюваних змін був порушений Регламент Кабінету Міністрів України, оскільки у пояснювальній записці до проєкту змін не були викладені мета та обґрунтування необхідності їх внесення.

Так, Кабінетом Міністрів України не оприлюднені дані щодо мети, яку він переслідував під час зазначеного втручання. У зв`язку з цим, відсутня можливість встановити, чи було здійснено це втручання в інтересах суспільства…»

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо періодів участі в АТО та Операції об`єднаних сил на територіях Донецької та Луганської областей, суд зазначає наступне:

Згідно із підпунктом 1 пунктом 2.3 розділу II Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей затвердженим Наказом Міністерства оборони України 14.08.2014 року № 530, при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу): один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

За змістом абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп. «а» п. 3 Порядку № 393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах, зокрема: участь у бойових діях у воєнний час; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів - один місяць служби за три місяці.

Вказані норми у їх взаємозв`язку із положеннями ст. 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає підстави для висновку, що час проходження військової служби, протягом якого особа брала участь у бойових діях у воєнний час, в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Враховуючи вищевикладене, згідно положень Постанови № 393, позивач має право на зарахування до вислуги років для призначення пенсії в пільговому обчисленні періодів з 02.07.2010 року по 01.07.2011 року; з 01.07.2011 року по 07.07.2011 року; з 30.09.2016 року по 30.11.2016 року; з 29.05.2017 року по 29.07.2017 року; з 29.09.2017 року по 29.11.2017 року; з 25.01.2018 року по 30.03.2018 року; з 30.05.2018 року по 03.08.2018 року; з 29.09.2018 року по 10.01.2019 року; з 11.03.2019 року по 12.05.2019 року; з 07.08.2019 року по 10.12.2019 року; з 07.02.2020 року по 18.05.2020 року; з 18.07.2020 року по 18.09.2020 року; з 18.09.2020 року по 03.12.2020 року; з 02.02.2021 року по 14.07.2021 року; з 13.09.2021 року по 15.11.2021 року; з 17.11.2021 року по 22.07.2022 року; з 12.11.2022 року по 25.11.2022 року; з 26.11.2022 року по 08.02.2023 року; з 11.09.2023 року по 30.11.2023 року; з 01.12.2023 року по 29.12.2023 року; з 14.04.2024 року по 29.07.2024 року.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 139, 241 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ввул. Богомольця Академіка, 10, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Департаменту поліції особливого призначений «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у зарахуванні пільгової вислуги років ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції.

3. Зобов`язати Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 02.07.2010 року по 01.07.2011 року; з 01.07.2011 року по 07.07.2011 року; з 30.09.2016 року по 30.11.2016 року; з 29.05.2017 року по 29.07.2017 року; з 29.09.2017 року по 29.11.2017 року; з 25.01.2018 року по 30.03.2018 року; з 30.05.2018 року по 03.08.2018 року; з 29.09.2018 року по 10.01.2019 року; з 11.03.2019 року по 12.05.2019 року; з 07.08.2019 року по 10.12.2019 року; з 07.02.2020 року по 18.05.2020 року; з 18.07.2020 року по 18.09.2020 року; з 18.09.2020 року по 03.12.2020 року; з 02.02.2021 року по 14.07.2021 року; з 13.09.2021 року по 15.11.2021 року; з 17.11.2021 року по 22.07.2022 року; з 12.11.2022 року по 25.11.2022 року; з 26.11.2022 року по 08.02.2023 року; з 11.09.2023 року по 30.11.2023 року; з 01.12.2023 року по 29.12.2023 року; з 14.04.2024 року по 29.07.2024 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.12.2025 року.

Суддя О.В. Малих