Справа № 160/21482/24
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
08.08.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до загального страхового стажу роботи ОСОБА_1 періодів його роботи з 27.08.1980 року по 30.12.1980 року в будівельному управлінні «Промбуд № 4» тресту «Криворожаглобуд» м. Кривий Ріг та з 02.12.1996 року по 31.12.1997 року у Товаристві з обмеженою відповідальністю виробничо- комерційної фірми «СА ВА» м. Дніпропетровськ.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу роботи періодів його роботи з 27.08.1980 року по 30.12.1980 року в будівельному управлінні «Промбуд № 4» тресту «Криворожаглобуд» м. Кривий Ріг та з 02.12.1996 року по 31.12.1997 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «СА ВА» м. Дніпропетровськ.
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи (служби) у військовій частині НОМЕР_1 у січні та лютому 2023 року.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу роботи періоду його роботи (служби) у військовій частині НОМЕР_1 у січні та лютому 2023 року (повні місяці).
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до зарплати, що врахована при призначенні/перерахунку пенсії ОСОБА_1 показників його заробітної плати за січень 2023 року 116 725,20 грн. та лютий 2023 року 108 070,29 грн.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до зарплати, що врахована при призначенні/перерахунку пенсії ОСОБА_1 його заробітну плату за січень 2023 року у розмірі 116 725,20 грн. та за лютий 2023 року, у розмірі 108 070,29 грн.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 26.02.2023 року з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що дії відповідача є протиправними і такими, що порушують права позивача на належне пенсійне забезпечення, тому просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою від 13.08.2024 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
30.09.2024 року представником Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позовних вимог.
01.10.2024 року позивачем подано відповідь на відзив відповідача, якою просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з мотивів викладених у позовні заяві.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач вважаючи протиправними дії відповідача звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Дані правовідносини регулюються між сторонами Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон № 1788) та Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок №637), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1) та іншими нормативно правовими актами.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Тобто, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом №1058
За ч. 1 ст. 8 Закону №1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом (п. 1).
За ч. 1 ст. 24 Закону України № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону України № 1058).
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58 затверджена Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників (Інструкція №58).
За вимогами пунктів 2.3., 2.4. Інструкції №58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.
Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - удень звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок № 637).
Відповідно до п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Приписами п. 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п. 20 Порядку № 637 для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки встановленого зразка підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюються у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Згідно записів трудової книжки позивача НОМЕР_3 від 26.08.1980 року підтверджується, що:
- 27.08.1980 був прийнятий бетонщиком 2 розряду будівельного управління «Промбуд № 4» тресту «Криворожаглобуд», відповідно до запису про прийом № 5 від 20.08.1980 (запис №1);
- 30.12.1980 звільнений у зв`язку з відбуттям на навчання, відповідно до запису про звільнення № 1 від 30.12.1980 (запис № 2); 02.12.1996 був прийнятий на посаду технічного консультанта з продажу товарів товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «СА ВА», відповідно до наказу № 18 л/с від 02.12.1996 (запис № 22);
- 31.07.2003 змінено назву посади на менеджер зі збуту товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «СА ВА», відповідно до наказу № 008/1-к від 31.07.2003 (запис № 23);
- 08.01.2004 переведений на посаду менеджера з адміністративної діяльності товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «СА ВА», відповідно до наказу № 001-к від 08.01.2004 (запис № 24);
- 15.03.2004 звільнений з посади менеджера з адміністративної діяльності за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням відповідно до наказу № 003-к від 15.03.2004 (запис № 25).
При цьому, в трудовій книжці позивача запис про прийом (02.12.1996) до товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «СА ВА» має виправлення.
Системний аналіз наведених вище положень дає змогу позивачу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Копія трудової книжки, яка є первинним джерелом інформації про стаж позивача підтверджує його роботу у спірні періоди і не потребує підтвердження додатковими документами.
Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.
За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність. Виходячи з наведених правових норм на працівника не може бути покладена відповідальність за ведення трудової книжки.
За встановлених обставин і вищенаведених правових норм, суд вважає, що періоди роботи позивача з 27.08.1980 по 30.12.1980 в будівельному управлінні «Промбуд № 4» тресту «Криворожаглобуд» та з 02.12.1996 по 31.12.1997 в товаристві з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «СА ВА» підлягають зарахуванню до його загального трудового стажу роботи.
Щодо незарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи (служби) у військовій частині НОМЕР_1 у січні та лютому 2023 року та незарахування до зарплати, що врахована при призначенні/перерахунку пенсії ОСОБА_1 показників його заробітної плати за січень 2023 року 116 725,20 грн. та лютий 2023 року 108 070,29 грн, суд зазначає наступне.
Згідно статті 45 Закону № 1058 пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок 22-1), заява на призначення пенсії (додаток 1 до Порядку) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.
Згідно пункту 1.7 Порядку 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Відповідно до пункту 4.3 Порядку 22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Страховий стаж обчислюється по місяць, що передує місяцю подання особою відповідної заяви (досягнення особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 Закону, - у разі автоматичного призначення пенсії за віком (без звернення особи)).
Статтею 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Дія цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення", та які не досягли віку, встановленого статтею 26 цього Закону.
Як було зазначено, Страховий стаж обчислюється по місяць, що передує місяцю подання особою відповідної заяви.
Суд зазначає, що оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою 27.01.2023 року, то при призначенні пенсії відповідач обрахував страховий стаж позивача відповідно до вимог чинного законодавства.
Також, відповідач у відзиві на позовну заяву жодним чином не надав обґрунтування з приводу незарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи (служби) у військовій частині НОМЕР_1 у січні та лютому 2023 року та незарахування до зарплати, що врахована при призначенні/перерахунку пенсії ОСОБА_1 показників його заробітної плати за січень 2023 року 116 725,20 грн. та лютий 2023 року 108 070,29 грн.
Судом в свою чергу, ухвалою від 13.08.2025 року було витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області належним чином посвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У силу ч. 3 ст. 90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково.
Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати
Керуючись ст. 8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до загального страхового стажу роботи ОСОБА_1 періодів його роботи з 27.08.1980 року по 30.12.1980 року в будівельному управлінні «Промбуд № 4» тресту «Криворожаглобуд» м. Кривий Ріг та з 02.12.1996 року по 31.12.1997 року у Товаристві з обмеженою відповідальністю виробничо- комерційної фірми «СА ВА» м. Дніпропетровськ.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу роботи періодів його роботи з 27.08.1980 року по 30.12.1980 року в будівельному управлінні «Промбуд № 4» тресту «Криворожаглобуд» м. Кривий Ріг та з 02.12.1996 року по 31.12.1997 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «СА ВА» м. Дніпропетровськ.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко