Справа № 760/27781/24
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді - Букіної О.М.,

при секретарі - Черчукан В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, поліцейського 1 взводу 3 роти 2 батальйону полку 2 Управління патрульної поліції в м. Києві сержанта поліції Литвиненко Владислава Анатолійовича, Головного управління Національної поліції у м. Києві про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматизованому режим серії ЕНА №3360405 від 28.10.2024,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року позивач звернулася до суду з позовом та просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3360405, складену 28.10.2024 поліцейським 1 взводу 3 роти 2 батальйону полк 2 Управління патрульної поліції в м. Києві сержантом поліції Литвиненко Владиславом Анатолійовичем, відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 28.10.2024 о 13 годині 12 хвилин у м. Києві по вул. Братиславській, керуючи т/з здійснив рух на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, чим порушила п. 17.1.ПДР - на дорозі зі смугою для маршрутних т/з, позначеній дорожнім знаком 5.11. забороняється рух і зупинка інших т/з, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Позивач зазначає, 28.10.2024 вона рухалася по вул. Братиславській у м. Києві та була вимушена перетнути смугу для маршрутних транспортних засобів у зв`язку з раптовим погіршенням стану здоров`я її подруги, яку забирала з травматології після операції зі заміни кульового суглоба, проведеної 25.10.2024. Через затори рух у загальних смугах був неможливий, а подруга, яка також має хронічну виразку шлунку, відчула сильне запаморочення та нудоту, що створювало реальну загрозу її здоров`ю. Як зазначає відповідач, вона діяла з мотивів крайньої необхідності з метою невідкладного усунення небезпеки. На місце події було викликано швидку медичну допомогу, яка зафіксувала її стан - гостра реакція на стрес та підвищений артеріальний тиск, що підтверджується картою виїзду швидкої допомоги №3615. Незважаючи на ці обставини, поліцейський, який виніс постанову серії ЕНА №3360405, не врахував факту крайньої необхідності, стану здоров`я її подруги та її власного, у зв`язку з чим вважає постанову неправомірною.

На підставі викладеного просить позов задовольнити.

01.11.2024 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.11.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження.

04.12.2024 від представника відповідача ДПП- Дідковської Д.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якій вона вважає, що викладені твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Представником ДПП до відзиву долучено диск з відеозаписом з нагрудного відео реєстратора Інспектора.

06.12.2024 від старшого юрисконсульта ВПЗ ГУНП у м. Києві - Лисенко В. надійшов відзив в якому він повідомляє, що 28.10.2024 року сержантом Литвиненком В.А., працівником Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції, було винесено постанову ЕНА №3360405 щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Таким чином, до відповідальності позивача притягнула саме посадова особа Департаменту патрульної поліції. Водночас позов подано до Головного управління Національної поліції у м. Києві, яке не має жодного відношення до винесення оскаржуваної постанови. Просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28.10.2024 поліцейським 1 взводу 3 роти 2 батальону полк 2 Управління патрульної поліції в м. Києві сержантом поліції Литвиненко В.А. було винесено постанову серії ЕНА № 3360405 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 680 грн.

Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 28.10.2024 о 13 годині 12 хвилин у м. Києві по вул. Братиславській керуючи т/з здійснила рух на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, чим порушила п. 17.1.ПДР - на дорозі зі смугою для маршрутних т/з, позначеній дорожнім знаком 5.11. забороняється рух і зупинка інших т/з, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 17.1. Правил дорожнього руху визначено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Факт руху позивачем транспортного засобу на смузі для маршрутних транспортних засобів сторонами у справі не заперечується.

Статтею 18 КУпАП встановлено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Позивач у позовній заяві зазначає, що виїзд транспортного засобу на смузі для руху маршрутних транспортних засобів був вимушеним, оскільки під час поїздки раптово погіршився стан здоров`я її подруги, що потребувало негайного реагування та вжиття невідкладних заходів.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом досліджено відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора, ID 470672, долучений представником відповідача ДПП - Дідковською Д. Ю.

Із зазначеного відеозапису вбачається, що позивач надала інспектору пояснення щодо причин перетину смуги для руху маршрутних транспортних засобів, а саме, раптового погіршення стану здоров`я її пасажирки, яку вона було госпіталізовано до лікарні внаслідок перенесеної операції по встановленню кульшового суглобу протезом.

Разом з цим , позивачем було викликано бригаду швидкої медичної допомоги, яка прибула на місце події, та надала необхідну медичну допомогу на місці події, що підтверджується складеною картою виїзду швидкої медичної допомоги №3615 від 28.10.2024.

Таким чином, суд вважає, що надані до позовної заяви докази у своїй сукупності підтверджують вимушеність виїзду транспортного засобу позивача на смугу для руху маршрутних транспортних засобів, що в свою чергу виключає наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що викладені обставини щодо вимушеного виїзду на смугу для руху маршрутних транспортних засобів, позивачем доведені та не спростовані відповідачем у справі.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не надав суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині пред`явлення вимог до поліцейського 1 взводу 3 роти 2 батальону полку 2 Управління патрульної поліції в м. Києві сержаната поліції Литвиненка Владислава Анатолійовича, Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно із ч.1 ст.13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції. Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч. 1 ст.15 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 цього Закону, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Так, відповідно до ч.1, ч.2 ст. 46 КАС сторона в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації, суб`єкти владних повноважень.

Відповідно до ч.3 та ч. 4 ст. 48 КАС якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. В той же час. якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Зі змісту наведених положень процесуального законодавства вбачається, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального право відношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13..02.2018 року у справі №826/1460/16 позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про зміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть на ініціативою суду.

Згідно із ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ч. 3 ст. 288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 3 ст. 122 КУпАП, інспектори відповідного органу поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу.

Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача - поліцейського 1 взводу 3 роти 2 батальйону полку 2 Управління патрульної поліції в м. Києві сержанта поліції Литвиненка Владислава Анатолійовича.

Також Головне управління патрульної поліції у м. Києві не є належним відповідачем, оскільки згідно ЗУ «Про національну поліцію» належним відповідачем у даній справі є саме Департамент патрульної поліції.

Враховуючи наведе вище, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до вимог ст. 129 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

До матеріалів справи позивачем долучено копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 відповідно до якого ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи, а тому відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 246, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 21, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до до Департаменту патрульної поліції, поліцейського 1 взводу 3 роти 2 батальйону полку 2 Управління патрульної поліції в м. Києві сержанта поліції Литвиненко Владислава Анатолійовича, Головного управління Національної поліції у м. Києві про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматизованому режим серії ЕНА №3360405 від 28.10.2024, задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕНА № 3360405 від 28.10.2024, винесену поліцейським 1 взводу 3 роти 2 батальону полку 2 Управління патрульної поліції в м. Києві сержантом поліції Литвиненко Владиславом Анатолійовичем відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 680,00 грн, скасувати.

В іншій частині позову, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.М.Букіна