Справа № 620/11865/25
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року Чернігів Справа № 620/11865/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі також відповідач, ГУ ПФУ в Чернігівській області), про:

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, період проходження строкової військової служби, половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), що надавав право для призначення на посаду судді;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: період проходження строкової військової служби - 1(один) рік 11 місяців 17 днів; половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 1(один) рік 11 місяців 15 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), що надавав право для призначення на посаду судді 3 (три) роки, з врахуванням періоду роботи на посаді судді 18 років 1 місяць 20 днів.

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 07.05.2025 року у розмірі 60 % від суддівської винагороди (грошового утримання) судді, який працює на відповідній посаді та провести виплати з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання.

В обґрунтування позову зазначає про протиправність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачу до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, період проходження строкової військової служби, половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), що надавав право для призначення на посаду судді і, як наслідок, обрахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача як судді у відставці проводиться у меншому розмірі, ніж це передбачено Законом № 1402-VIII, чим порушено права позивача.

10.11.2025 ухвалою суду провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем відзив на позов не подано.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( частина шоста статті 162 КАС України).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач призначений Указом Президента України від 17.03.2007 № 212/2007 на посаду судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області вперше.

Постановою Верховної Ради України від 22.03.2012 № 4577-VІ позивач обраний на посаду судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області безстроково.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 06.05.2025 за № 933/0/15-25 позивача звільнено з посади судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області у відставку.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Чернігівській області та з 07.05.2025 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

На думку позивача, відповідачем не було враховано наявність у позивача й іншого стажу роботи, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання, а саме: період проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 17 днів; половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 1 рік 11 місяців 15 днів та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), що надавав право для призначення на посаду судді -3 роки.

19.08.2025 позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача, щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з фактичного стажу 25 років 22 дні, зарахувавши до стажу судді: період проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 17 днів; половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 1 рік 11 місяців 15 днів та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), що надавав право для призначення на посаду судді -3 роки, як обраховано та встановлено рішенням Вищої Ради Правосуддя від 06.05. 2025, що повинно бути становити 60% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді та здійснити таку виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Листом від 16.09.2025 відповідач повідомив позивача, що його стаж роботи на посаді судді складає 18 років 1 місяць 16 днів та розмір щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці з 07.05.2025 становить 53601 грн. (107202,00 грн.х50%) тому, щомісячне довічне грошове утримання ОСОБА_1 , як судді у відставці, призначено та виплачується відповідно до чинного законодавства.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України від 02.06.2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 1402-VIII).

За змістом п. 2 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Відповідно до ч.2 ст.142 Закону № 1402-VIII суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з ч. 3 ст.142 Закону № 1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Абзацом 4 п. 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

При цьому, будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

Вказані норми кореспондують зі ст. 22 Конституції України, відповідно до якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Закону № 1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Згідно з абз. 4 п. 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Суд звертає увагу на те, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Так, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 06.05.2025 за № 933/0/15-25, стаж роботи позивача, що дає їй право на звільнення у відставку, на день ухвалення рішення становить 25 років 22 днів, з них:

- стаж роботи на посаді судді - 18 років 1 місяць 20 днів;

- період проходження строкової військової служби 1 рік 11 місяців 17 днів;

- половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 1 рік 11 місяців 15 днів;

- стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), що надавав право на призначення на посаду судді, - 3 роки.

Частиною 2 ст. 137 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) встановлено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Системний аналіз вказаної норми в її взаємозв`язку з абзацом четвертим пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" дає підстави для висновку, що з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд", яким внесено зміни до статті 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Саме така правова позиція покладена в основу рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22 листопада 2018 року, залишеного без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі № 9901/805/18.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду погодилась із висновками колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду та зазначила, що частину другу статті 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Частиною 1 ст. 7 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-XII "Про статус суддів" (у редакцій, чинній на час призначення позивача на посаду судді) передбачено, що право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Таким чином, до стажу роботи на посаді судді, що дає позивачу право на відставку, підлягають зарахуванню 3 роки роботи в галузі права, вимога щодо якого визначалася законом та який надавав право для призначення на посаду судді.

Щодо неврахування до суддівського стажу позивача половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі та період проходження строкової військової служби, суд зазначає таке.

Відповідно до абз. 2 ст.1 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" № 584/95 від 10.07.1995 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Верховний Суд у постанові від 15.11.2021 року у справі № 580/6051/20 дійшов висновку, що законодавство, яке діяло на момент набрання чинності Законом України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", передбачало право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарного періоду проходження строкової військової служби. Невключення його до відповідного стажу роботи на посаді судді і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.

Вказана позиція суду також узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.03.2023 у справі № 280/2167/21.

Як убачається з рішення Вищої ради правосуддя від 06.05.2025 №933/0/15-25 ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на відставку судді, зараховано період проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 17 днів, половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі 1 рік 11 місяців 15 днів; та період роботи (професійної діяльності), вимога щодо якої була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді - 3 роки.

З огляду на викладене загальний стаж судді ОСОБА_1 , який дає право на відставку (станом на дату ухвалення Вищою радою правосуддя відповідного рішення), становить 25 років 22 дні, з яких:

- стаж роботи на посаді судді - 18 років 1 місяць 20 днів;

- період проходження строкової військової служби 1 рік 11 місяців 17 днів;

- половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 1 рік 11 місяців 15 днів;

- стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), що надавав право на призначення на посаду судді, - 3 роки.

При цьому, ч.1 ст.57 Закону України "Про Вищу раду правосуддя" передбачає, що рішення ВРП про звільнення судді з посади з підстав, визначених пунктами 1, 2 та 4 частини шостої статті 126 Конституції України, може бути оскаржене та скасоване з підстав, визначених законом.

Суд акцентує, що рішення Вищої ради правосуддя від 06.05.2025 №933/0/15-25 про звільнення позивача з посади судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області у зв`язку з поданням заяви про відставку не оскаржено та не скасовано, а тому підстави для не зарахування вищезазначеного суддівського стажу відсутні.

Відтак, відповідач при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці безпідставно не зарахував вказані вище періоди до стажу роботи на посаді судді.

Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає їй право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання підлягають зарахуванню як безпосередній стаж роботи на посаді судді 18 років 1 місяць 20 днів, так і період проходження строкової військової служби 1 рік 11 місяців 17 днів; половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 1 рік 11 місяців 15 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), що надавав право на призначення на посаду судді, - 3 роки.

Загалом, загальний стаж роботи на посаді судді позивача становить 25 років 22 днів.

Натомість, безпідставне незарахування відповідачем спірного періоду позивача призвело до того, що обрахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача як судді у відставці проводиться в значно меншому розмірі, ніж це передбачено Законом № 1402-VIII.

Згідно ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Враховуючи, що загальний стаж роботи позивача на посаді судді, що дає їй право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, становить 25 років 22 днів, тому розмір довічного грошового утримання має складати 60 відсотки суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

З огляду на викладене, суд вважає протиправними дії відповідача щодо не зарахування до стажу роботи позивача на посаді судді період проходження строкової військової служби 1 рік 11 місяців 17 днів; половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 1 рік 11 місяців 15 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), що надавав право на призначення на посаду судді, - 3 роки.

Відповідно, суд дійшов висновку про визнання протиправними дій відповідача щодо визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання на рівні 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Отже, за наведеного правового регулювання в контексті спірних відносин суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити позивачу, як судді у відставці, з 07.05.2025 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 60 % від відповідних сум суддівської винагороди, врахувавши йому стаж роботи на посаді судді 25 років 22 днів, з яких стаж роботи на посаді судді стаж роботи на посаді судді 18 років 1 місяць 20 днів, так і період проходження строкової військової служби 1 рік 11 місяців 17 днів; половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 1 рік 11 місяців 15 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), що надавав право на призначення на посаду судді, - 3 роки.

Щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу від суддівської винагороди грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Згідно ч. 3-4 ст. 142 Закону № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до п. 1 розділу IV Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1 (далі Порядок №3-1), перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини другої статті 27 Закону України «Про Конституційний Суд України» органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.

Про наявність підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання (зміну розміру складових суддівської винагороди працюючого судді, винагороди працюючого судді Конституційного Суду України) Пенсійний фонд України повідомляється Конституційним Судом України, Верховним Судом, Вищим судом з питань інтелектуальної власності, Вищим антикорупційним судом - щодо суддів цих судів, Державною судовою адміністрацією України - щодо суддів місцевих та апеляційних судів, судів, що перебувають в процесі ліквідації, у місячний строк з дня виникнення таких підстав.

Пунктом 2 розділу IV Порядку встановлено, що Пенсійний фонд України протягом трьох робочих днів після отримання повідомлення інформує органи, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, про підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання та про необхідність підготовки списків одержувачів щомісячного довічного грошового утримання (далі - список).

Органи, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, протягом 5 робочих днів з дня надходження інформації Пенсійного фонду України складають списки за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку та подають їх відповідним судам, ліквідаційним комісіям, що здійснюють заходи із ліквідації відповідних судів, або територіальним органам Державної судової адміністрації України (далі - відповідні органи) (пункт 3 розділу IV Порядку).

Згідно пункту 4 розділу IV Порядку на підставі списків відповідні органи видають довідки про суддівську винагороду працюючого судді / довідки про винагороду працюючого судді Конституційного Суду України за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди / винагороди судді Конституційного Суду України, що враховується для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, для кожного судді, зазначеного в списку.

Відповідні органи можуть звертатись до органів, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, із запитами щодо отримання додаткових відомостей, необхідних їм для видачі довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України.

Довідки про суддівську винагороду/довідки про винагороду судді Конституційного Суду України надсилаються відповідними органами органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, який надав список, та судді у відставці (судді Конституційного Суду України), щодо якого видана довідка, у місячний строк з дня надходження списку (пункт 5 розділу IV Порядку).

Водночас, згідно п.6 розділу IV Порядку перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, надісланої відповідним органом (без звернення судді у відставці, судді Конституційного Суду України), або за зверненням судді у відставці, судді Конституційного Суду України.

Звернення судді за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання здійснюється шляхом подання до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду судді у відставці / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, в тому числі через вебпортал або засобами Порталу Дія з використанням суддею електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), або надсилання поштою.

Заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання приймається органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, за наявності в судді всіх необхідних документів та оформляється відповідно до вимог розділу III цього Порядку.

Днем звернення за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання вважається день прийняття органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що у разі звернення судді за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, він повинен подати заяву про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідку про суддівську винагороду судді у відставці.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03.02.2025 у справі № 620/1515/24.

Судом встановлено, що позивач звернувшись до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, відповідну довідку про суддівську винагороду (про зміну суддівської винагороди працюючого судді), що враховується для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання до відповідача, як того вимагає Порядок, не подавав і ДСА України у свою чергу таку довідку не надіслав, отже вимоги в цій частині є передчасними.

За таких обставин, суд доходить висновку, що у відповідача відповідно до вищевказаних норм не виникло обов`язку здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від суддівської винагороди грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково з мотивів, викладених у цьому рішенні.

У відповідності до вимог частин першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн, тому з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі 403,73 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, період проходження строкової військової служби 1 рік 11 місяців 17 днів; половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 1 рік 11 місяців 15 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), що надавав право на призначення на посаду судді, - 3 роки та визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання на рівні 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: період проходження строкової військової служби 1 (один) рік 11 місяців 17 днів; половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі 1 (один) рік 11 місяців 15 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), що надавав право для призначення на посаду судді 3 (три) роки, з врахуванням періоду роботи на посаді судді 18 років 1 місяць 20 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити позивачу, як судді у відставці, з 07.05.2025 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 60 % від відповідних сум суддівської винагороди, врахувавши йому стаж роботи на посаді судді 25 років 22 днів, з яких стаж роботи на посаді судді стаж роботи на посаді судді 18 років 1 місяць 20 днів, так і період проходження строкової військової служби 1 рік 11 місяців 17 днів; половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 1 рік 11 місяців 15 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), що надавав право на призначення на посаду судді, - 3 роки.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 403,73 грн (чотириста три гривні 73 коп) сплачений відповідно до квитанції від 24.10.2025.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_1 , 12.02.1970 року.

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вул. П`ятницька, 83А,м. Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14005 .

Повний текст рішення виготовлено 10 грудня 2025 року.

Суддя І.І. Соломко