Справа № 520/17988/25
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 р. №520/17988/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анатолія Бідонька, розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про стягнення безпідставно набутих коштів

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Військова частина НОМЕР_1 , з адміністративним позовом, в якому просить суд:

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) безпідставно набуті кошти у розмірі 124 553,51 (сто двадцять чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят три) гривні 51 копійка на користь Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

В обгрунтування позовної заяви зазначає, що Відповідач самовільно залишив військову службу 14.08.2022 та з вказаної дати припинив виконувати обов`язки військової служби, тому вважає, що ОСОБА_1 безпідставно отримав грошове забезпечення та додаткову винагороду за серпень, вересень 2022 року на суму 124 553,51 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2025 р. відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

На виконання вимог ч.3 ст.171 КАС України судом направлявся запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи, судом направлено запит до Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Головне управління державної міграційної служби України в Харківській області повідомило суд, що станом 29.10.2025 за відомчою інформаційною системою ДМС інформація про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , відсутня.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2025 р. Позовну заяву заишено без руху.

Надано позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду уточненої позовної заяви з правильним місцем проживання відповідача та доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу.

На виконання ухвали суду представником позивача подано заяву про усунення недоліків в якій вказує, що адреса, зазначена у позовній заяві як місце проживання ОСОБА_1 , є єдиною відомою військовій частині НОМЕР_1 адресою Відповідача, оскільки саме цю адресу він повідомив під час проходження військової служби. Військова частина НОМЕР_1 позбавлена можливості отримати інформацію про адресу Відповідача з інших джерел у зв`язку з обмеженнями встановленими Законом України Про захист персональних даних та просит суд здійснити запит до Єдиного державного демографічного реєстру через систему Електронний суд з метою отримання інформації про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2025 р. продовжено розгляд справи за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та здійснено виклик ОСОБА_1 на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч. 1 ст. 130 КАС України.(https://adm.hr.court.gov.ua/sud2070/pres-centr/og_el_adresa/vatamanuk191125)

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.07.2022 № 198, старшого солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 18.07.2022 №157-РС на посаду навідника 1 відділення 3 аеромобільно-десантного взводу 1 аеромобільно-десантної роти військової частини НОМЕР_1 , визнано таким, що з 18.07.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.07.2022р. №211 старшого солдата ОСОБА_1 , у зв`язку з отриманим пораненням під час виконання бойового завдання з 29.07.2022 визнано таким, що вибув до медичної роти військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_3 .

В подальшому ОСОБА_1 , 09.11.2022 р. станом евакуації був скерований на лікування у м. Дніпро на лікування до військової частини НОМЕР_5 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.07.2022р. №212 старшого солдата ОСОБА_1 у зв`язку з отриманим пораненням під час виконання бойового завдання, у зв`язку з тривалим лікуванням з 30.07.2022 року увільнено із займаної посади та зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 .

Наказом № 1244 від 28.10.2022 командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) призначено службове розслідування стосовно старшого солдата ОСОБА_1 за фактом нез`явлення на службу з медичного закладу. В рамках проведеного розслідування встановлено, що Відповідач 29.07.2022 року поступив до Краматорської міської лікарні №3, 30.07.2022 був скерований до військової частини НОМЕР_5 , того ж дня був направлений на стаціонарне лікування до Комунального підприємства Дніпропетровська обласна реабілітаційна лікарня Дніпропетровської обласної ради де перебував на лікуванні. 13.08.2022 був виписаний після лікування та скерований до військової частини. Однак в подальшому ОСОБА_1 до місця служби у військову частину НОМЕР_1 не прибув.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 22.09.2023 №1079 службове розслідування стосовно ОСОБА_1 завершено, оголошено останньому сувору догану та зобов`язано начальника фінансово-економічної служби провести перевірку та виплату грошового забезпечення.

22.09.2023 р. за вих. № 694/4952 до Територіального управління Державного бюро розслідування у місті Краматорську направлено повідомлення про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, за ознаками ч.4 ст 408 КК України.

08.06.2025 р. до командування військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт за вх.11323/р начальника фінансово-економічної служби ОСОБА_2 про те, що в рамках проведеної перевірки (відповідного до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 22.09.2023 № 1079), було виявлено факти переплати старшому солдату ОСОБА_1 за серпень, вересень 2022 року грошового забезпечення.

08.06.2025 р. командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ №479 Про призначення службового розслідування стосовно старшого солдата ОСОБА_1 за фактом неналежного виконання службових обов`язків що спричинило надлишкову виплату грошового забезпечення за серпень, вересень 2022 року старшому солдату ОСОБА_1 .

Проведеним розслідуванням встановлено, що Відповідач з 14.08.2022 р. самовільно залишив місце несення служби, ухилився від виконання службових обов`язків, станом на дату подання адміністративного позову до військової частини НОМЕР_1 не повернувся, тому відповідно до п.15, п.17 Розділу І Порядку №260, доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 р. № 912/з/29, Постанови №168, не мав права на виплату грошового забезпечення та не мав права на отримання додаткової винагороди за час відсутності на службі без поважних причин.

Військовою частиною НОМЕР_1 за період серпень, вересень 2022 року Відповідачу безпідставно нараховано та виплачено грошове забезпечення та додаткову винагороду на загальну суму 124 553,51 грн.

Причиною здійснення виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди Відповідачу слугувало те, що останній умисно приховав від військової частини факти ухилення від виконання обов`язків військової служби. 23.06.2025 командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ №681 Про підсумки службового розслідування стосовно старшого солдата ОСОБА_1 за фактом неналежного виконання службових обов`язків, що спричинило надлишкову виплату грошового забезпечення за серпень, вересень 2022 року старшому солдату ОСОБА_1 .

14 травня 2025 року Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Краматорськ Донецької області, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про реєстрацію кримінального провадження №0017053 за ознаками ч.5 ст. 407 КК України по факту самовільного залишення військовослужбовцем старшим солдатом ОСОБА_1 військової частини НОМЕР_1 .

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 від 08.06.2025 року № 506 загальна сума переплати старшому солдату ОСОБА_1 становить 124 553,51 грн.

Детальний розрахунок:

Переплата за серпень 2022 року:

- по грошовому забезпеченню з урахуванням податків 18 112,81 грн.;

- по додатковій грошовій винагороді 42 000,00 грн..

Переплата за вересень 2022 року:

- по грошовому забезпеченню з урахуванням податків 22 440,70 грн.;

- по додатковій грошовій винагороді 42 000,00 грн..

Разом за серпень, вересень 2022 року переплата становить 124 553,51 грн.

Відповідач самовільно залишив військову службу 14.08.2022 та з вказаної дати припинив виконувати обов`язки військової служби. Таким чином ОСОБА_1 безпідставно отримав грошове забезпечення та додаткову винагороду за серпень, вересень 2022 року на суму 124 553,51 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011).

Відповідно до статті 1 Закону №2011 соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. На підставі ч. 1 статті 9 Закону №2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону №2011 до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до ч. 4 статті 9 Закону України №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що питання повернення зайво виплачених коштів не врегульовані нормами спеціального законодавства. У той же час такі питання врегульовані Цивільним кодексом України.

Згідно з приписами ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За змістом цієї норми матеріального права зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.

Водночас стаття 1215 Цивільного кодексу України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким.

Відповідно до вказаної норми закону не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №753/15556/15-ц вказала, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати.

Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01.03.2021 у справі №180/1735/16-ц виклав, що під час застосування правил статті 1215 ЦК України як винятку із статті 1212 ЦК України суди зобов`язані встановлювати наявність не двох, а трьох критеріїв для відмови у поверненні безпідставно набутого майна: добровільність дій боржника, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів.

Таким чином, Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що не підлягають поверненню безпідставно набуті кошти за умови наявності одночасно таких умов, як здійснення виплати добровільно, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів. У разі якщо відсутня одна із наведених умов, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, то грошові кошти, виплачені набувачу, підлягають поверненню платнику.

При цьому, суд встановив, що висновком службового розслідування встановлений факт самовільного залишення місця служби під час дії воєнного стану 14.08.2022р., у зв`язку з чим матеріали відносно відповідача за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України направлені до Територіального управління ДБР у м. Краматорськ для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Суд вважає, що відповідач діяв недобросовісно, оскільки був відсутній на службі без поважних причин, проте отримував грошове забезпечення за період з серпня 2022 року по вересень 2022 року включно.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідача виник обов`язок у поверненні безпідставно набутого грошового забезпечення за вищевказаний період.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача зайво виплаченого грошового забезпечення за період фактичного невиконання ним обов`язків військової служби з 01.08.2022 р. по 30.09.2022 р. у розмірі 124 553,51 грн.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної заяви.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про стягнення безпідставно набутих коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) безпідставно набуті кошти у розмірі 124 553,51 (сто двадцять чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят три) гривні 51 копійка на користь Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території м. Харків та Харківської області, повний текст рішення складено 02.12.2025 року.

Суддя Анатолій Бідонько