Справа № 260/6175/23
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2025-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2025 року м. Ужгород№ 260/6175/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) в особі представника адвоката Тимошенка Дмитра Володимировича (далі представник позивача) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач ), яким просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 , що полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 в повному обсязі додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за періоди з 01 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року, із розрахунку до 100000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

2) зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату в повному обсязі ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 01 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року, з розрахунку до 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що військовослужбовець ОСОБА_1 був призваний за мобілізацією згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 та направлений для проходження військової служби як старший солдат у військовій частині НОМЕР_2 . Так, у відповідності до розпорядження командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №1/1505т/сд від 23.06.2022р., бойового розпорядження ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 134т від 30.06.2022 року, наказу командира військової частини НОМЕР_2 №79 від 24.06.2022 pоку, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 з медичного забезпечення №75 дск від 04.07.2022 року та рапорту командира MP № 8029 від 01.10.2022 року, ОСОБА_1 приймає безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) з 04 липня 2022 року по теперішній час. Вказане підтверджується відповідною довідкою від 02.11.2022 року №6700, виданою позивачу начальником штабу військової частини НОМЕР_2 . Вказує на те, що згідно довідки від 02.11.2022 року №6700 вбачається, що посадові особи військової частини НОМЕР_2 дійсно підтверджують факт безпосередньої участі позивача у бойових діях за період з 04 липня 2022 року по теперішній час» (довідка датована 02.11.2022 року), і при цьому у витягах з наказів зазначено про нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди в повному обсязі за участь у бойових діях за липень, серпень та вересень 2022 року на підставі бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 №75 дск від 04.07.2022 р., за жовтень 2022 року ОСОБА_1 було нараховано тільки грошову допомогу у розмірі 30000,00 грн., З огляду на вказане, вважає, що дії посадових осіб військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати позивачу передбаченої додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях протиправними, а такі виплати підлягають стягненню відповідно.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Від військової частини НОМЕР_2 надійшов відзив, в якому відповідач зазначив, що військова частина НОМЕР_2 не визнає заявлені позовні вимоги в повному обсязі з огляду на їх безпідставність. Так зазначає, що дії відповідача з нарахування та виплати позивачу сум додаткової винагороди за оскаржуваний період з 01 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року є правомірними та такими, що вчинені у відповідності до чинного законодавства. Рапорти про виплату щомісячної додаткової винагороди жовтень 2022 року, які стали підставою для виплати додаткової винагороди позивачу за відповідний місяць, складені, підписані та подані командиру військової частини НОМЕР_2 безпосереднім командиром позивача - командиром медичної роти військової частини НОМЕР_2 , якому достеменно відомо про участь або неучасть кожного військовослужбовця в бойових діях, забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії. Сам позивач рапорти командира медичної роти, зміст яких відображено в наказах за відповідний місяць, не ставить під сумнів, не оспорює і не оскаржує. Оскільки командир військової частини НОМЕР_2 видає наказ про виплату додаткової винагороди на підставі рапортів командирів підрозділів, дії військової частини, а рівно і її командира як посадової особи, щодо видання відповідного наказу про виплату щомісячної додаткової винагороди є правомірними, що виключає задоволення відповідної позовної вимоги. Таким чином, у спірні періоди (жовтень 2022 року) позивачу було виплачено всі суми додаткової винагороди у відповідності до умов та порядку, визначених у постанові Кабінету Міністрів від 28.02.2022 з урахуванням положень Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, на підставі рапортів командира підрозділу. Крім того, зазначає, що військова частина НОМЕР_2 безпідставно видала позивачу довідку від 02.11.2022 року №6700, оскільки така довідка, з безпідставним дописуванням фрази: «ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій», видавалися на запити військовослужбовців частини посадовими особами помилково - за старою методологією документування факту перебування особи в зоні АТО (ООС), коли сам факт перебування в зоні АТО (ООС) протягом певного часу був достатнім для надання особі статусу учасника бойових дій. Станом на цей час наказ командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 20.12.2022 №814 «Про організацію роботи з надання статусу учасника бойових дій» (зі змінами, внесеними наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 25.12.2022 №849) є чинним та не оскаржувався в судовому порядку. За таких обставин, посилання представника позивача на довідку від 02.11.2022 року №6700 як на підставу для твердження про його безпосередню участь у бойових діях є необґрунтованим. Крім того, відповідачем вказано на пропуск строку звернення до суду та заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою суду від 11 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_2 . Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 20.04.2022 №5 солдата ОСОБА_1 з 20 квітня 2022 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого водія-санітара відділення збору та евакуації поранених медичної роти.

Відповідно до додатку 1 до Наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 05.11.2022 року №504 «Про виплату додаткової винагороди» наказано виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 30000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за періоди з 01.10.2022 року по 31.10.2022року.

Журналом бойових дій медичної роти (запис датований 01.11.2022 року) підтверджується виконання позивачем бойового завдання у період з 31.10.2022 року по 06.11.2022 року.

З пункту 3 рапорту командира медичної роти військової частини НОМЕР_2 (вх.№16253 від 25.11.2022) вбачається про його клопотання виплатити щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30000 грн. військовослужбовцям медичної роти, в тому числі позивачу, за період з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року.

Рапорт про виплату щомісячної додаткової винагороди за жовтень 2022 року, який став підставою для виплати додаткової винагороди позивачу за відповідний місяць, складений, підписаний та поданий командиру військової частини НОМЕР_2 безпосереднім командиром позивача - командиром медичної роги військової частини НОМЕР_2 майором медичної служби ОСОБА_2 .

Згідно довідки військової частини № НОМЕР_3 від 02.11.2022 року №6700, згідно якої ОСОБА_1 приймає безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) з 04.07.2022 року по теперішній час.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби. Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Згідно із Інструкцією «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2018 року № 558 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 р. за № 854/32306, грошове забезпечення означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 від 28.02.2022 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць а тим з них, які беруть безпосередню участь у бонових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку па місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 2-1 Постанови №168 від 28.02.2022 встановлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 від 28.02.2022, Міністр оборони України видав окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29 (далі - Окреме доручення, застосовувалося до січня 2023 включно), що узгоджується з п. 2-1 Постанови, який застосовується з 24.02.2022.

Вказаним Окремим дорученням надано визначення термінів, застосованих у Постанові №168 від 28.02.2022 (зокрема, визначено поняття «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів»), встановлено порядок визначення районів ведення бойових дій, визначено перелік документів, які є підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, встановлено порядок видання наказів про виплату додаткової винагороди тощо.

Так, відповідно до пунктів 2, 3 Окремого доручення наказано на період дії воєнного стану військовослужбовцям встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

- 100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

- 30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку із звільненням з військової служби).

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії , у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість;

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Згідно з пунктом 6 Окремого доручення встановлено вимогу видавані накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів. Згадані у цьому пункті рапорти командирів підрозділів є одними з тих документів, які вказані як документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях.

Отже, для цілей нарахування додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень первинним документом, на підставі якого виготовляється та видається наказ про виплату додаткової винагороди особовому складу, є рапорт командира підрозділу, який одночасно с рапортом про участь кожного військовослужбовця у бонових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Рапорт командира підрозділу формується і подається з урахуванням:

- змісту бойового наказу (бойового розпорядження) - фіксує відповідні завдання;

- записів у журналі бойових дій або журналі ведення оперативної обстановки або бойовому донесенні або постовій відомості - фіксують виконання завдання;

- періоду участі кожного підлеглого військовослужбовця у бойових діях, забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії фіксують військовослужбовців, безпосередньо залучених до виконання відповідних бойових завдань і тривалість такої залученості (у днях).

За таких обставин командир військової частини НОМЕР_2 , який видає наказ про виплату додаткової винагороди особовому складу, діє в межах встановленого порядку, передбаченого Окремим дорученням.

Невключення військовослужбовця в рапорт командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, свідчить про неучасть такого військовослужбовця в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони в період часу, за який подається такий рапорт (за минулий місяць). Командиру підрозділу, як безпосередньому командиру військовослужбовця достеменно відомо про участь або неучасть кожного військовослужбовця в бойових діях, забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.

Як встановлено судом вище, рапорт про виплату щомісячної додаткової винагороди за жовтень 2022 року, який став підставою для виплати додаткової винагороди позивачу за відповідний місяць, складений, підписаний та поданий командиру військової частини НОМЕР_2 безпосереднім командиром позивача - командиром медичної роги військової частини НОМЕР_2 майором медичної служби ОСОБА_2 , якому достеменно відомо про участь або неучасть кожного військовослужбовця в бойових діях, забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії. Сам позивач рапорт командира медичної роти, зміст яких відображено в наказах за відповідний місяць, не ставить під сумнів, не оспорює і не оскаржує.

Оскільки командир військової частини НОМЕР_2 видає наказ про виплату додаткової винагороди на підставі рапортів командирів підрозділів, дії військової частини, її командира як посадової особи, щодо видання відповідного наказу про виплату щомісячної додаткової винагороди є правомірними, що виключає задоволення відповідної позовної вимоги позивача.

Посилання в позовній заяві на «аналогічну практику» та вказівка на рішення судів першої інстанції від 28.02.2023 у справі №120/9812/22, від 26.09.2022 у справі №480/4109/22, від 19.10.2022 у справі №160/12162/22, від 23.02.2023 у справі №120/9524/22 не є обґрунтованим, оскільки вказані справи не є тотожними справі, що розглядається (стосуються правовідносин щодо нарахування та виплати додаткової винагороди військовослужбовцям відрядженим до інших військових частин, та документальних взаємовідносин з цього приводу між такими військовими частинами), а також викладені в них висновки не можуть бути враховані з огляду на положення частини п`ятої статті 242 КАС України (при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд застосовує висновки щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду).

Таким чином, у спірний період жовтень 2022 року позивачу були виплачені всі суми додаткової винагороди у відповідності до умов та порядку, визначених у постанові Кабінету Міністрів від 28.02.2022 з урахуванням положень Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 на підставі рапортів командира підрозділу.

Щодо довідки військової частини № НОМЕР_3 від 02.11.2022 р. №6700, що ОСОБА_1 бере безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) з 04.07.2022 по теперішній час, то суд зазначає наступне.

Згідно п.1 окремого доручення №912/з/29 від 23.06.2022, яке видане з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28 лютого 2022 №168, під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» слід розуміти виконання військовослужбовцем:

- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

- бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

- бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

- завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

- бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

- бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей;

- здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;

- здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

- виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

Натомість з довідки військової частини № НОМЕР_3 від 02.11.2022 №6700, на яку позивач посилається як на підставу для виплати додаткової винагороди, не містить жодних посилань на виконання позивачем бойових завдань, тому така не відповідає критеріям довідки, яка підтверджує безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Підставою для видачі довідки військової частини № НОМЕР_3 від 02.11.2022 №6700 ОСОБА_1 слугували: розпорядження командувача Сухупутних військ Збройних Сил України №1/1505т/сд від 23.06.2022 року, бойове розпорядження ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №134т від 30.06.2022 року, наказ Командира військової частини № НОМЕР_3 №79 від 24.06.2022, бойове розпорядження Командира військової частини № НОМЕР_3 з медичного забезпечення №75 дск від 04.07.2022, рапорт командира МР №8029 від 01.10.22 року. Однак такі не охоплюють оспорюваний у даній справі період жовтень 2022 року та не підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Суд вказує на те, що з набранням 25.10.2022 чинності постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2022 №1193 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. №413» було запроваджено форму довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (додаток 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганський областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413).

У зв`язку з цим, з огляду на започаткування діяльності робочої групи військової частини НОМЕР_2 з оформлення військовослужбовцям статусу учасників бойових дій, наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 20.12.2022 №814 «Про організацію роботи з надання статусу учасника бойових дій» (зі змінами, внесеними наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно - господарської діяльності) від 25.12.2022 №849) визначено у пункті 8-1, що довідки про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 у бойових діях (забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії), видані посадовими особами військової частини НОМЕР_2 до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2022 №1193 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. №413» (25.10.2022), вважаються недійсними у зв`язку з невідповідністю таких довідок встановленій формі, а також у зв`язку з видачею таких довідок не за затвердженою формою Додатку 6 до Порядку.

Наказ командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 20.12.2022 №814 «Про організацію роботи з надання статусу учасника бойових дій» (зі змінами, внесеними наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно - господарської діяльності) від 25.12.2022 №849) є чинним та не оскаржувався в судовому порядку.

Військовослужбовцям, які мають документальні підстави для отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100000 гривень, та відповідно мають право на отримання статусу учасника бойових дій (за відсутності такого), військова частина НОМЕР_2 видає довідки за формою Додатку 6 до Порядку та передає такі довідки до робочої групи для опрацювання.

За таких обставин, посилання представника позивача на довідку від 02.11.2022 року №6700 як на підставу для твердження про його безпосередню участь у бойових діях є необґрунтованим. Для мети виплати додаткової винагороди за розрахунковий період часу (місяць) необхідним та інформативним підтвердженням є щомісячні рапорти командирів підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, на підставі яких видається наказ по військовій частині.

Таким чином, відповідач при виплаті позивачу додаткової винагороди за період жовтень 2022 року діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а позивачем протилежного не доведено.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець