Справа № 500/5734/25
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5734/25

08 грудня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 травня 2025 року ОСОБА_1 подано заяву до Головного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області про призначення пенсії за віком та надано перелік необхідних документів.

ГУ ПФУ в Тернопільській області надіслано позивачу супровідний лист № 1900-0212- 8/23798 від 20 травня 2025 року про прийняте ГУ ПФУ у Волинській області рішення про відмову у призначенні пенсії № 33 від 16 травня 2025 року.

Відповідно до страхового стажу не зараховано періоди роботи, згідно трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 11 грудня 1987 року, а саме: з 01 липня 2000 по 24 вересня 2002 року, оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані про трудові відносини в КСП «Сорацький».

Позивач вважає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, протиправним і таким, що грубо порушує соціальні права позивача.

Ухвалою суду від 08.10.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов через систему "Електронний суд" із відповідними письмовими доказами 20.10.2025. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Розглянувши заяву Позивача з доданими до неї документами, рішенням Відповідача було відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Страховий стаж Позивача становить 30 років 01 місяць 22 дні.

До страхового стажу роботи не зараховано період роботи в сільськогосподарському підприємстві ТзОВ Сорацький з 1 липня 2000 року по 24 вересня 2002 року у зв`язку відсутністю інформації в його обліковій картці реєстру застрахованих осіб (форма ОК-5).

Частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Наявність необхідного страхового стажу визначається на дату досягнення відповідного віку.

Досліджуючи податі Позивачем документи для призначення пенсії, зокрема Індивідуальні відомості про застраховану особу Форми ОК-5 та трудову книжку встановлено, що за період роботи в сільськогосподарському підприємстві ТзОВ "Сорацький" з 1 липня 2000 року по 24 вересня 2002 року (записи трудової книжки №3 та №4), відсутня інформація в Індивідуальних відомостях про застраховану особу Форми ОК-5, що є обов`язковою умовою для зарахування до страхового стажу з 01 липня 2000 року.

З рахуванням наведеного, Відповідачем 16 травня 2025 року прийнято рішення № 33 про відмову в призначенні пенсії за віком Позивачу з дотриманням норм чинного законодавства.

З урахуванням наведеного, Відповідач у спірних правовідносинах, діяв правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому його дії не можна вважати протиправними.

Відповідач ГУ ПФУ в Тернопільській області своїм правом не скористався та відзиву до суду не подав.

Частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

08 травня 2025 року ОСОБА_1 подано заяву до Головного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області про призначення пенсії за віком та надано перелік необхідних документів.

ГУ ПФУ в Тернопільській області надіслано позивачу супровідний лист № 1900-0212-8/23798 від 20 травня 2025 року про прийняте ГУ ПФУ у Волинській області Рішення про відмову у призначенні пенсії № 33 від 16 травня 2025 року.

Підставою відмови у призначені пенсії за віком Відповідач 2 зазначає, що відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наявність страхового стажу, передбаченого ч. 1-3 цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону право на призначення пенсії за віком після досягнення віку - 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону, у разі відсутності, починаючи з 01 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку - 63 роки за наявності страхового стажу з 01 січня 2028 року - від 25 до 35 років.

Згідно наданих позивачем документів про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 12 серпня 1993 року за № 637, а саме:

1) паспорт і довідку про присвоєння податкового номера,

2) трудову книжку,

3) диплом про навчання,

4) військовий квиток,

5) довідку про стаж роботи,

6) дані персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача склав 30 років 01 місяць 22 дні, що не дає право на призначення пенсії за віком. Відповідно до страхового стажу не зараховано періоди роботи, згідно трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 11 грудня 1987 року, а саме: з 01 липня 2000 по 24 вересня 2002 року, оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані про трудові відносини в КСП «Сорацький».

Не погодившись із протиправним рішенням відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку; при зверненні за пенсією після спливу трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Згідно з статтею 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХП (далі - Закон № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту - Порядок № 637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як видно з матеріалів справи, позивачу зараховано страховий стаж 31 рік 01 місяць 18 днів. Для призначення пенсії за віком відповідно до пункту 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 роки.

Таким чином, позивачу для призначення пенсії за віком, за наявності страхового стажу не менше 32 роки, за розрахунками Головного управління Пенсійного Фонду України необхідно було (не вистачало) - 9 місяців страхового стажу.

За наведених обставин, позивачем укладено Договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразова сплата єдиного внеску) за № 00072 від 24 квітня 2025 року, у зв`язку з чим проведено оплату страхового стажу, відповідно до умов Договору в сумі 31 680,00 грн. З проведенням оплати страхового стажу позивач набув права на призначення пенсії за віком, оскільки станом на 28 квітня 2025 року в нього наявний страховий стаж не менше 32 роки.

Після проведення оплати страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за № 3 від 16 травня 2025 року.

Враховуючи те, що 04 квітня 2025 року Відповідачем 1 зараховано страховий стаж 31 рік 01 місяць 18 днів на підставі Рішення № 33, позивачем проведено оплату страхового стажу за 9 місяців, тому підстав для відмови у призначенні пенсії за віком у відповідачів немає.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивач 01 березня 2000 року прийнятий на роботу в ТзОВ «Сорочанське» на посаду бригадира тракторної бригади та звільнений з посади 24 вересня 2002 року. В підтвердження трудових відносин позивачем надана Архівна довідка за № 04-01/ш-80 від 28 лютого 2025 року, де зазначено, що позивач перебував у трудових відносинах з сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Сорочанське» у період з 01 березня 2000 року по 24 вересня 2002 року. У наведеній довідці також зазначено оплату праці позивача з березня по грудень 2000 року.

Однак, в супереч первинному Рішенню № 33 від 04 квітня 2025 року та Архівній довідці № 04-01/ш-80 від 28 лютого 2025 року відповідач при повторному розгляді заяви, після проведення ОСОБА_1 оплати страхового стажу, з невідомих причин не зараховує позивачу страховий стаж за період з 01 липня 2000 року по 24 вересня 2002 року.

Окрім того, інформація із Архівної довідки про те, що у книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 2001 та 2002 роки відсутні нарахування позивачу, не може бути підставою для не зарахування позивачу страхового стажу за період перебування у трудових відносинах з СГ ТзОВ «Сорочанське». Відповідно позивач у вказаний період перебував у трудових відносинах з СГ ТзОВ «Сорочанське», за що отримував заробітну плату.

Позивач не може нести відповідальність за ведення книг обліку розрахунків по оплаті праці роботодавця, а тому відмова у зарахуванні страхового стажу за наведений період є безпідставною.

При цьому, суд звернув увагу на те, що при первинному зверненні позивача за призначенням пенсії за віком 28 березня 2025 року відповідачем зараховано позивачу до страхового стажу період перебування у трудових відносинах з СГ ТзОВ «Сорочанське», тобто за період з 01 березня 2000 по 24 вересня 2002 року, на підставі трудової книжки та уточнюючих довідок, який склав 31 рік 01 місяць 18 днів.

Систематичне упереджене ставлення органу ПФУ до Позивача має ознаки дискримінації за ознаками віку та соціального стану, що породжує у Позивача стан душевного дискомфорту, переживань, страждань, пригнічення, приниження честі, гідності, ускладнень особистого життя, зниження життєвої активності і погіршення якості життя, втрата та марнування часу, та інші негативні наслідки у сфері особистого і суспільного життя. Все наведене сталось внаслідок незаконних дій відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Вимогами статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Європейська соціальна хартія від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, набрала чинності з 01.02.2007, визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист. Таким чином право особи на отримання пенсії, як складова частина права на соціальний захист, є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Незарахування страхового стажу Позивача та непризначення пенсії суперечить принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Таким чином, суд вважає, що вказані дії Відповідачів, носять формальний характер і не відповідають вимогам пенсійного законодавства, що свідчить про те, що Відповідачами не було забезпечено право Позивача на пенсійне забезпечення шляхом всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів та призначення пенсії.

Водночас суд зазначає, що у трудовій книжці позивача чітко зазначені відомості щодо характеру роботи позивача у відповідні період на посадах.

З огляду на вищенаведені норми законодавства, надання особою до Пенсійного органу уточнюючих довідок на підтвердження наявного трудового стажу при призначенні пенсії за віком потрібно лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи в ній.

Отож, у позивача є належно оформлена трудова книжка із відповідними записами про прийняття на посаду бригадира тракторної бригади ТзОВ «Сорочанське» 01 березня 2000 року та звільнення з роботи за згодою сторін 24 вересня 2002 року, що додатково підтверджується Архівною довідкою за № 04-01/ш-80 від 28 лютого 2025 року, а тому суд вважає, що відмова відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області у призначенні пенсії за віком є незаконною.

При цьому суд зауважує, що саме Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області є суб`єктом владних повноважень, що зобов`язаний вчинити дії на виконання рішення суду, оскільки відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 25.11.2005 №22-1 за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення.

Оскільки позов підлягає до задоволення в його основній частині, то відповідно до частини першої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судовий збір у розмірі 1211.20 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відмову у призначенні пенсії № 33 від 16 травня 2025 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 01 березня 2000 року по 24 вересня 2002 року, згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 11 грудня 1987 року та призначити пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно поданої заяви від 08 травня 2025 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області сплачений судовий збір в розмірі 1211 грн (одна тисяча двісті одинадцять) 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 08 грудня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3,м. Тернопіль,Тернопільський р-н, Тернопільська обл.,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

Головуючий суддя Подлісна І.М.