Справа № 552/3876/24
Суддя: Сініцин Е. М.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 09.12.2025Справа № 552/3876/24
Провадження № 2-а/554/72/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд м. Полтави в складі:

головуючий суддя: Сініцин Е.М.

за участю секретаря: Кувіти М.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в залі суду, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції у Полтавській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Полтави надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції у Полтавській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначав, що 03 червня 2024 року о 10 год. 10 хв. за адресою вул. Кременчуцька, буд. 2В, с. Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область інспектором взводу 1 роти № 2 УПП в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Волошиним Олегом Юрійовичем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №534562 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП України.

Зі змісту даної Постанови вбачається що 26 травня 2024 року о 10 год. 50 хв. в м. Полтава по вул. Великотирнівській 34А водій керував транспортним засобом на номерних знаках якого було нанесено тоноване покриття, що ускладнює ідентифікацію буквено-числову комбінацію чим порушив п. 2.9 ПДР України.

Вказана постанова, на переконання позивача, є незаконною, оскільки він керував транспортним засобом на якому є повністю можлива ідентифікація номерних знаків на автомобілі.

Дії офіцера поліції інспектора взводу 1 роти 2 УПП в Полтавській області ДПП старшого лейтенанта поліції Волошина Олега Юрійовича при винесенні постанови, на думку позивача, були протиправними.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД №534562 в якості об`єктивної сторони правопорушення вказано, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом на номерних знаках якого було нанесено тоноване покриття, що ускладнює ідентифікацію буквено-числову комбінацію.

Позивач вказує, що перед початком руху він ретельно перевірив належність роботи зовнішнього освітлення даного транспортного засобу, у тому числі заднього номерного знаку, який освітлювався. За увесь час експлуатації автомобіля транспортний знак був в належному стані з якого можливо було прочитати всю інформацію. Даний факт підтверджується фото номерного знаку автомобіля на фотокамеру мобільного телефону.

З огляду на викладене, позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 534562 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП України, стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 1 211,20 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 гривень.

Позивач про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України направив відзив, в якому зазначив про необґрунтованість вимог позивача, оскільки ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 в) ПДР України де вказано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що закритий предметами. Сторонній предмет (у тому числі сітка, решітка, прозора плівка, тоноване покриття, пластикова накладка тощо) у будь-якому випадку перешкоджає ідентифікації номерного знаку під час руху, особливо, що стосується порушень швидкісного режиму у населеному пункті. Вони вважають, що позивач навмисно закріпив на номерних знаках автомобіля тонованому плівку, щоб уникнути відповідальності за інші правопорушення передбачені КУпАП та ПДР України. Твердження позивача про те, що номерний знак можна було ідентифікувати попри наявне тонування на номерних знаках транспортного засобу, яким керував позивач, не можна застосовувати до вищевказаного складу правопорушення, суперечить позиції апеляційних адміністративних суддів. Позивач не заперечує факт наявності тонованого покриття на номерному знаку автомобіля. Вони вважають, що вина водія встановлена відеозаписом, позивачу були роз`яснені його права, постанова винесена згідно ст.ст.258,278,279,280 КУпАП. Також вони заперечують проти стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 3 000,00 гривень, оскільки стягнення за адміністративне правопорушення дорівнює 1 190,00 гривень, а розмір витрат 3 000,00 гривень, що не відповідає принципу співрозмірності та розумності. Просили в позові відмовити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Полтавській області, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзив, заяви та клопотання до суду не направив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлені наступні обставини.

Згідно оскаржуваної постанови серії БАД №534562 від 03 червня 2024 року, ОСОБА_1 26 травня 2024 року о 10 год. 50 хв. в м. Полтава по вул. Великотирнівській 34А керував транспортним засобом INFINITI QX70S, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на номерних знаках якого було нанесено тоноване покриття, що ускладнює ідентифікацію буквено-числову комбінацію чим порушив п. 2.9В ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.121-3 КУпАП України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 1 статті 121-3 КУпАП визначено, що керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака тягне за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, Великою Палатою Верховного Суду у п. 47 постанови від 25.06.20 у справі №520/2261/19 зроблено висновок, що визначений вищезгаданою правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Крім того, ст. 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Отже, обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, на підставі яких він виніс оскаржуване рішення.

Суд вважає, що позивачем не доведено протиправність винесеної відносно нього Постанови Серії БАД №534562 від 03.06.2024 року, оскільки з належних та допустимих доказів, що надані відповідачем відеозаписів, що здійснений поліцейським на відеореєстратор FALKON в службовому автомобілі та нагрудної відеокамери 473459, 470233, що узгоджуються між собою, встановлено, що відомості викладені в оскаржуваній постанові відповідають дійсності.

Так, на зазначених взаємоузгоджених відеозаписах чітко спостерігається, що автомобіль марки INFINITI QX70S, реєстраційний номер НОМЕР_1 , мав номерні знаки, на які було нанесено тоноване покриття, що ускладнює ідентифікацію буквено-числову комбінацію.

Позивач також не оспорював факту, що на номери автомобіля знаходилася тонована плівка.

ОСОБА_1 вважав, що тонована плівка не впливає на видимість номеру автомобіля.

Суд не погоджується з таким ствердженням позивача, оскільки номерні знаки мають спеціальну світло відбивну плівку, а наклеювання тонованої плівки на номер ускладнює ідентифікацію буквено-числову комбінацію, про що зазначено в п. 2.9В ПДР України.

Тобто, з наданого обсягу доказів безсумнівно вбачається факт вчинення адміністративного правопорушення водієм ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП України, доводів протилежного позивачем суду не надано.

З нагрудної відеокамери інспектора вбачається, що водій ОСОБА_1 був ознайомлений з усіма правами, передбаченими ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся з дотриманням норм ст.ст.258,278,279,280 КУпАП.

Невизнання обставин вчинення правопорушення за наявності належних та допустимих доказів його вчинення не може бути підставою для визнання Постанови про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною.

Таким чином, суд вважає, що зібраними у справі належними та допустимими доказами підтверджено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та дотримання інспектором і роз`яснення водію прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також - постанова винесена з дотриманням положень ст.ст.258,278,279,280 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, суд вважає доводи позивача необґрунтованими та такими, що у повній мірі спростовані відповідачем.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що Постанова серії БАД №534562 від 03 червня 2024 року, за якою притягнуто ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.121-3 КУпАП України, винесена відповідно до вимог чинного законодавства, за порушення водієм п. 2.9В ПДР України, з дотриманням прав правопорушника, передбачених ст.268 КУпАП, в межах санкції статті, з урахуванням всіх обставин та особи правопорушника, а тому, необхідно відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.139 КАС України.

Оскільки в позові відмовлено в повному обсязі, то судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1 211,20 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 гривень не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 2,9,12,75,76,139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В адміністративному позові ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції у Полтавській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач Департамент патрульної поліції Національної поліції України, місцезнаходження 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, код в .

Відповідач Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження 36008, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 164.

Суддя: Е.М. Сініцин.