Справа № 380/9616/25
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/9616/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року зал судових засідань №11

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Петровської А.М.,

представника позивача Мандзиняк Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Львівській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій учасників справи

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Державної податкової служби у Львівській області , місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська 35 до фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , у якій просить суд:

- стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг до бюджету у розмірі 1232436,69грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача наявний борг перед бюджетом на загальну суму 1232436,69 грн, який він самостійно не сплачує, а тому позивач звернувся до суду з позовом про його стягнення.

16.06.2025 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у позові повністю. Відзив обґрунтований тим, що відповідач у справі не викликався в органи ДПС для здійснення перевірки своєї платоспроможності, своїх доходів і витрат. Заперечення, доводи, міркування з даного приводу перевірки відповідач не подавав. Також в Акті перевірки від 25.07.2024 року №31289/13-01-24-08-03/810908610 (як і в податкових повідомленнях) не вказано підстави проведення податкової перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Законодавство визначає обов`язок контролюючого органу повідомити платника податків про дату початку та місце проведення перевірки, а платнику, в свою чергу, гарантується право оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього. Реалізація такого права за відсутності обов`язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою. Невиконання вимог пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України щодо пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, направлення на проведення перевірки та копії наказу про проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

20.06.2025 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій просить суд позов задовольнити повністю. Відповідь обґрунтована тим, що податкові повідомлення-рішення не оскаржувались ні в адміністративному так і не оскаржувались в судовому порядку, тому податкові повідомлення-рішення набули статусу узгодженого податкового зобов`язання. Якщо платник податків вважає, що податкове повідомлення-рішення є неправомірне, а грошове зобов`язання нараховано йому неправильно, то платник податків може таке рішення оскаржити в адміністративному або судовому порядку.

26.06.2025 від представника відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких просить суд відмовити у позові повністю. Вказані заперечення обґрунтовані тим, що позивач не подав первинні бухгалтерські документи, які б підтверджували виникнення податкового боргу.

22.09.2025 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

22.10.2025 від представника позивача надійшли додаткові пояснення, у яких він зазначив, що відповідно до листа ДПС України за № 8651/7/99-00-24-01-02-07 від 26.03.2024 року надано інформацію Національного банку України лист від 20.03.2024 №24 0006/21625/БТ, щодо зазначених обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р платежів) у 2023 році. Згідно з листом Національного банку України встановлено, що під час нагляду за надавачам платіжних послуг, а також аналізу операцій фізичних осіб, проведеного, у тому числі за результатами опрацювання звернень Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей, виявлено схему обходження заборони здійснення платежів на користь осіб, які організовують, проводять азартні ігри на території України без відповідної ліцензії на вебсайтах або які надають послуги щодо доступу до таких азартних ігор з використанням ЕПЗ, емітованих українськими банками. За період з 01.01.2023 по 31.12.2023 року платник податків-фізична особа ОСОБА_1 згідно наданої інформації отримав дохід у вигляді - інші доходи, крім зазначених у статті 165 Податкового кодексу України в розмірі 5050571,00грн. Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки наказ від 13.06.2024 року №3163-ПП та повідомлення від 14.06.2024р. № 459/13-01-24-08-08, у якому було зазначено, що відповідно до п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, слід починаючи із зазначеного терміну, забезпечити надання всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема первинні та інші документи, які підтверджують отримання доходів і повязанні з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС» надіслано поштою з повідомленням про вручення 17.06.2024 (згідно квитанції №097) на зареєстровану податкову адресу, а саме: АДРЕСА_1 . Платник податків-фізична особа ОСОБА_1 податкову декларацію про майновий стан і доходи до ГУ ДПС у Львівській області за 2023 рік не подав, в тому числі отриманий дохід за 2023 рік у вигляді переказу між рахунками фізичних осіб з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) не декларував, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір ненараховував та не сплатив. Також звертає увагу на те, що відповідні податкові повідомлення-рішення не оскаржувались ні в адміністративному, ні в судовому порядку. Тому податкове зобов`язання визначене повідомленнями-рішеннями від 28.08.2024 №36969/13-01-24-08, від 28.08.2024 №36961/13-01-24-08, від 28.08.2024 №36961/13-01-24-08, від 28.08.2024 №36973/13-01-24-08, від 28.08.2024 №36973/13-01-24-08, від 28.08.2024 №36975/13-01-24-08 набуло статусу узгодженого зобов`язання.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити повністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання. Клопотань про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Представник відповідача клопотань, пов`язаних із його явкою до суду не подавав.

ІІ. Рух справи

Ухвалою від 19.05.2025 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.

Ухвалою від 01.12.2025 суд відмовив у клопотанні представника відповідача про зупинення провадження у справі.

ІІІ. Фактичні обставини справи

Відповідно до листа ДПС України за № 8651/7/99-00-24-01-02-07 від 26.03.2024 надано інформацію Національного банку України від 20.03.2024 №24 0006/21625/БТ, щодо зазначених обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р платежів) у 2023 році.

Згідно з листом Національного банку України встановлено, що під час нагляду за надавачам платіжних послуг, а також аналізу операцій фізичних осіб, проведеного, у тому числі за результатами опрацювання звернень Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей, виявлено схему обходження заборони здійснення платежів на користь осіб, які організовують, проводять азартні ігри на території України без відповідної ліцензії на вебсайтах або які надають послуги щодо доступу до таких азартних ігор з використанням ЕПЗ, емітованих українськими банками.

За період з 01.01.2023 по 31.12.2023 платник податків-фізична особа ОСОБА_1 згідно з наданою інформацією отримав дохід у вигляді - інші доходи, крім зазначених у статті 165 Податкового кодексу України в розмірі 5 050 571,00грн.

Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки прийнято наказ від 13.06.2024 № 3163-ПП та повідомлення пропроведення перевірки від 14.06.2024 № 459/13-01-24-08-08, у якому зазначено, що відповідно до п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, слід починаючи із зазначеного терміну, забезпечити надання всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема первинні та інші документи, які підтверджують отримання доходів і повязанні з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС. Такі документи надіслано відповідачу поштою з повідомленням про вручення 17.06.2024 на його зареєстровану адресу: АДРЕСА_1 , що підтверджується квитанцією №097.

Платник податків-фізична особа ОСОБА_1 податкову декларацію про майновий стан і доходи до ГУ ДПС у Львівській області за 2023 рік не подав, в тому числі отриманий дохід за 2023 рік у вигляді переказу між рахунками фізичних осіб з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) не декларував, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір не нараховував та не сплатив.

Згідно з довідкою про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів), що контролюються органами ГУ ДПС у Львівській області у фізичної особи ОСОБА_1 виник податковий борг з 27.09.2024 по 13.10.2024 перед бюджетом, який станом на 06.05.2025 становить 1 232 436,69 грн. та складається з:

1) податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (11010500 85) - 1 136 718,48 грн:

- 340,00 грн - штрафна санкція, залишок несплаченого узгодженого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «ПС» від 28.08.2024 року №36969/13-01-24-08, прийняте на підставі Акта перевірки від 25.07.2024 року №31289/13-01-24-08-03/810908610, дата виникнення боргу 27.09.2024;

- 909102,78грн - основний платіж, залишок несплаченого узгодженого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 28.08.2024 року №36961/13-01-24-08, прийняте на підставі Акта перевірки від 25.07.2024 №31289/13-01-24-08-03/810908610, дата виникнення боргу 13.10.2024;

- 227275,70 грн - штрафна санкція, залишок несплаченого узгодженого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 28.08.2024 №36961/13-01-24-08, прийняте на підставі Акта перевірки від 25.07.2024 №31289/13-01-24-08-03/810908610, дата виникнення боргу 27.09.2024;

2) військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (11011001 30) - 94 698,21 грн:

- 75758,57грн - основний платіж, залишок несплаченого узгодженого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 28.08.2024 №36973/13-01-24-08, прийняте на підставі Акта перевірки від 25.07.2024 №31289/13-01-24-08-03/810908610, дата виникнення боргу 13.10.2024;

- 18939,64грн - штрафна санкція, залишок несплаченого узгодженого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 28.08.2024 №36973/13-01-24-08, прийняте на підставі Акта перевірки від 25.07.2024 №31289/13-01-24-08-03/810908610), дата виникнення боргу 13.10.2024.

3) адміністративні штрафи санкції та інші санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплено за ГУ ДПС у Львівській області (21081103 30) 1020,00 грн:

- 1020,00 грн - штрафна санкція, залишок несплаченого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «ПС» від 28.08.2024 №36975/13-01-24-08, прийняте на підставі Акта перевірки від 25.07.2024 №31289/13-01-24-08-03/810908610, дата виникнення боргу 13.10.2024.

Зазначені податкові повідомлення-рішення не оскаржувались ні в адміністративному, ні в судовому порядку, тому податкове зобов`язання, визначене податковими повідомленнями-рішеннями від 28.08.2024 №36969/13-01-24-08, від 28.08.2024 №36961/13-01-24-08, від 28.08.2024 №36961/13-01-24-08, від 28.08.2024 №36973/13-01-24-08, від 28.08.2024 №36973/13-01-24-08, від 28.08.2024 №36975/13-01-24-08 набуло статусу узгодженого зобов`язання.

У зв`язку з цим позивач скерував відповідачу податкову вимогу форми «Ф» від 30.12.2024 № 0-1301.

Згідно з даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №365 конверт із вказаною податковою вимогою вручено представнику відповідача 28.03.2025.

У зв`язку із наявністю у відповідача податкового боргу, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

IV. Позиція суду

Вирішуючи спір по суті, суд керувався такими мотивами.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-17 (надалі за текстом - ПК України).

Відповідно до статті 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені вказаним Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених вказаним Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених вказаним Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Відповідно до пункту 9.1 статті 9 ПК України до загальнодержавних податків належать: податок на прибуток підприємств; податок на доходи фізичних осіб; податок на додану вартість; акцизний податок; екологічний податок; рентна плата; мито.

Статтею 15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з вказаним Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з вказаним Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.152. пункту 14.1 статті ПК України погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений вказаним Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Статтею 36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені вказаним Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених вказаним Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 49.1 статті 49 ПК України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені вказаним Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого вказаним Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених вказаним Кодексом.

За змістом пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 вказаного Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктом 124.1 статті 124 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених згаданим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідач посилається на відсутність підстав для призначення перевірки, фактичного непроведення проведення та порушення процедури її проведення.

Щодо таких аргументів суд зазначає таке.

Відповідно до листа ДПС України за № 8651/7/99-00-24-01-02-07 від 26.03.2024 надано інформацію Національного банку України у листі від 20.03.2024 №24- 0006/21625/БТ, щодо зазначених обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р платежів) у 2023 році.

З листа Національного банку України встановлено, що під час нагляду за надавачам платіжних послуг, а також аналізу операцій фізичних осіб, проведеного, у тому числі за результатами опрацювання звернень Комісії з реголювання азартних ігор та лотерей, виявлено схему обходження заборони здійснення платежів на користь осіб, які організовують, проводят азартні ігри на території України без відповідної ліцензії на вебсайтах або які надають послуги щодо доступу до таких азартних ігор з використанням ЕПЗ, емітованих українськими банками.

З метою встановлення, викладених у листі ДПС України обставин, відповідач прийняв наказ "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки" від 13.06.2024 року № 3163-ПП.

У вимірі спірних правовідносин суд зазначає, що особливості особливості проведення документальної невиїзної перевірки визначені статею 79 ПК України.

Відповідно до пункту 79.1 статті 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 згаданого Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 згаданого Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Із змісту наказу, який відповідає всім формальним вимогам, вбачається, що у ньому зазначені підстави для призначення перевірки, а саме: п.п.20.1.4 п.20.1 ст.10, п.п. 78.1.2 п.78.1 ст. 78 ПК України та доповідна записка управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Львівській області від 11.06.2024 №764/13-01-24-08-08.

Як вбачається із змісту повідомлення від 14.06.2024 № 459/13-01-24-08-08 відповідачу запропоновано відповідно до п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, починаючи із зазначеного терміну, забезпечити надання всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема первинні та інші документи, які підтверджують отримання доходів і повязанні з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС.

Зазначені наказ та повідомлення надіслано відповідачу поштовим зв`язком з повідомленням про вручення 17.06.2024, за його податковою адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується квитанцією №097.

Як визначає пункт 9.2 статті 9 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 згаданого Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Пункт 79.3 статті 79 ПК України визначає, що присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

Разом з тим, відповідно до пункту 79.5 статті 79 ПК України за наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.

У зв`язку з викладеним, відповідач не викликався для особистої присутності під час проведення перевірки, крім цього звернень щодо проведення виїзної перевірки від нього до позивача не надходило.

Відповідач в ході проведення перевірки не надав жодних первинних документів, які б підтверджували отримані доходи, а саме не надав первинних документів і відомостей, пов`язаних з виникненням доходу, про що складено акт від 24.07.2024 за № 898/13-01-24-08-03/ „Про ненадання документів до перевірки.

З`ясовані судом обставини спростовують аргументи відповідача про відсутність підстав для призначення перевірки, фактичного непроведення проведення та порушення процедури її проведення.

За наслідками документальної позапланової невиїзної перевірки відповідача з питань дотримання вимог податкового законодавства, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 позивач встановив такі порушення:

1) пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.„в п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 ПК України від 02.12.2010р. №2755-ІV із змінами та доповненнями, в частині неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік;

2) п.163.1. ст.163, пп.164.1.1. п.164.1 ст.164, пп.164.2.20. п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167 ПК України від 02.12.2010р. № 2755-VІ із змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2023 рік на загальну суму 909 102,78 грн;

3) пп.1.2, пп.1.3, пп.1.5, пп.1.6 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу, пп.164.2.20 пп.168.2.1, п.168.2 ст.168 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-ІV із змінами та доповненнями ,в результаті чого донараховано військовий збір за 2023 рік на загальну суму 75 758,57 грн;

4) п.44.1, п.44.3, п.44.6 ст.44 ПК України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, в частині ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю.

Порушення зафіксовані в Акті перевірки перевірки 25.07.2024 № 31289 /13-01-24-08-03/ про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 року.

У згаданому акті перевірки зазначені підстави для проведення перевірки, а саме: п.п.20.1.4 п.20.1 ст.10, п.п. 78.1.2 п.78.1 ст. 78 ПК України та відповідний наказ про призначення перевірки.

Згаданий акт перевірки скерований відповідача засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення №031.

Відповідно до статті 86 ПК України у разі незгоди платника (його законного представника) з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, такий платник(його законний представник) має право подати свої заперечення до територіального органу ДПС України за основним місцем обліку такого платника протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Згідно з вимогами статті 56 ПК України у разі коли платник вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі його повноважень, в контролюючого органу, встановлених Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог п.44.6 ст.44 згаданого Кодексу) протягом десяти робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Проте відповідач не скористався правами, визначеними статтями 56, 86 ПК України.

З акта перевірки суд встановив, що заборгованість відповідача визначена на підставі даних з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів, з якої вбачається, що згідно з наявною податкової інформацією, останній отримав дохід, який згідно з ПК України підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню податку в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації).

Суд акцентує увагу на тому, що ні під час проведення перевірки, ні в ході судового розгляду справи відповідач не надав суду доказів, які б спростували факти виявлених позивачем порушень.

Відповідно до пункту 57.2 статті 57 ПК України, у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем узгодження.

З врахуванням зазначених норм, позивач прийняв податкові повідомлення-рішення від 28.08.2024 №36969/13-01-24-08, від 28.08.2024 №36961/13-01-24-08, від 28.08.2024 №36961/13-01-24-08, від 28.08.2024 №36973/13-01-24-08, від 28.08.2024 №36973/13-01-24-08, від 28.08.2024 №36975/13-01-24-08, які скеровані відповідачу засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення №164.

Податковим боргом згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України є сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 ПК України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 згаданої статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Отож, станом на момент прийняття рішення суду суми податків є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу.

У зв`язку з цим, відповідно до статті 59 ПК України позивач сформував податкову вимогу форми «Ф» від 30.12.2024 №0-1301, яку скерував відповідачу засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення №365.

Щодо надсилання відповідачу документів стосовно проведення перевірки та прийнятих в подальшому рішень, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 45.1 статті 45 ПК України - платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Податковою адресою платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) відповідно до інформації з ЦБД ДРФО ДПС України (місцем проживання) визначено: АДРЕСА_1 .

Такі ж відомості містяться у Єдиному державному демографічному реєстрі, що підтверджується відповіддю №1382482 від 15.05.2025.

Суд встановив, що наказ про призначення перевірки, повідомлення про проведення перевірки, акт про результати перевірки, податкові повідомлення-рішення, податкова вимога надсилались відповідачу засобами поштового зв`язку рекомендованими листами з повідомленням про вручення за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач жодних заперечень щодо належності такої адреси, за якою надіслані згадані документи, в ході розгляду справи не надав.

У цьому вимірі суд зазначає, що відповідно до пункту 42.5 статті 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Суд враховує правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 30.01.2024 у справі №380/15525/21, від 21.10.2021 у справі №360/4692/19 та від 17.03.2021 у справі №823/1606/17, у яких зазначено, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Суд зазначає, що відповідач впродовж розгляду справи не надав доказів, які б свідчили про добросовісність його поведінки щодо забезпечення отримання ним поштової кореспонденції від позивача.

Щодо аргументів представника відповідача про те, що постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 303 "Про припинення заходів державного нагляду (контролю) в умовах воєнного стану" припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю), суд зазначає, що за сферою дії така постанова не поширюється на відносини щодо здійснення податкового контролю, а тому такі доводи є нерелевантними.

Станом на день розгляду справи доказів оскарження згаданих податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги в судовому чи в адміністративному порядку відповідач не надав.

З врахуванням викладеного, суд висновує, що відповідач має заборгованість перед бюджетом на загальну суму 1232436,69 грн.

Станом на день розгляду справи відповідач не надав доказів сплати податкового боргу.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

V. Судові витрати

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в:

позов Головного управління Державної податкової служби у Львівській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до бюджету податковий борг у розмірі 1232436 (один мільйон двісті тридцять дві тисячі чотириста тридцять шість) грн 69 коп.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 08 грудня 2025року.

Суддя Гулик Андрій Григорович