Справа № 420/30775/24
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/30775/24

Перша інстанція суддя Вовченко О.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Крусяна А.В., Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області, а саме:

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в перерахунку одноразової виплати до Дня Незалежності України за 2024 рік;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок одноразової виплати до Дня Незалежності України за 2024 рік, з врахуванням норм ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в редакції Закону від 25 грудня 1998 № 367-XIV, у сумі 10 805,00 (десять тисяч вісімсот п`ять) грн, з подальшою виплатою на картковий рахунок.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та направити справу до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що позивачу протиправно виплачено у 2024 році щорічну разову грошову допомогу до Дня Незалежності України у розмірі, встановленому постановою КМУ «Про встановлення розмірів разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», у 2024 році» від 02 квітня 2024 року № 369.

При цьому, апелянт вважає, що він має право на отримання одноразової виплати до Дня Незалежності України за 2024 рік у розмірі, що раніше передбачався попередніми редакціями ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 21 вересня 2022 року (а.с.12).

При цьому, у 2024 році позивачу, як учаснику бойових дій до Дня незалежності, нараховано та виплачено 1000,00 грн.

В свою чергу, позивач звернувся із заявою від 12 вересня 2024 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просив провести перерахунок суми разової грошової виплати до Дня Незалежності України за 2024 рік та доплатити 9 465 (дев`ять тисяч чотириста шістдесят п`ять) грн.

Проте, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області у відповідь на заяву позивача складено лист від 26 вересня 2024 року, в якому зазначено про відсутність підстав для перерахунку здійснених позивачу виплат у 2024 році.

Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, позивач звернувся до суду з даним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про залишення позову без задоволення позову, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції ЗУ № 367-XIV від 25 грудня 1998 року), щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції ЗУ № 107-VI від 28 грудня 2007 року), щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

При цьому, зміни до ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», внесені ЗУ № 107-VI від 28 грудня 2007 року, визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

В свою чергу, відповідно до ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції ЗУ № 2983-IX від 20 березня 2023 року), щороку до Дня Незалежності України учасникам бойових дій виплачується разова грошова виплата у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Між тим, згідно ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

В свою чергу, правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначені у Бюджетному кодексі України.

Згідно пп. 2 п. 22 розділу VI Бюджетного кодексу України, в умовах воєнного стану або для здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації Кабінет Міністрів України може приймати рішення щодо порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 64 Конституції України, в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Між тим, постановою КМУ «Про встановлення розмірів разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», у 2024 році» від 02 квітня 2024 року № 369 (далі Постанова КМУ № 369) встановлено, що разова грошова виплата до Дня Незалежності України виплачується до 24 серпня 2024 року у таких розмірах:

особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаних особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин:

- I групи - 3100 гривень;

- II групи - 2900 гривень;

- III групи - 2700 гривень;

учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1000 гривень;

особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 3100 гривень;

членам сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, статус яким установлено згідно з пунктом 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», членам сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, дружинам (чоловікам) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, які не одружилися вдруге, дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни та жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, - 650 гривень;

учасникам війни та колишнім в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, яких було насильно вивезено на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 450 гривень.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати позивачу у 2024 році щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України у розмірі, встановленому Постановою КМУ № 369.

В даному випадку, позивач вважає, що він має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, що передбачалось попередніми редакціями ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В свою чергу, суб`єкт владних повноважень вважає, що право встановлювати розмір щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України надано Кабінету Міністрів України, а тому позивачу правомірно виплачено у 2024 році щорічну разову грошову допомогу до Дня Незалежності України у розмірі, встановленому Постановою КМУ № 369.

Між тим, сторонами у справі не заперечується, що позивачу виплачено у 2024 році щорічну разову грошову допомогу до Дня Незалежності України у розмірі, встановленому Постановою КМУ № 369.

При цьому, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, колегією суддів встановлено, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2025 року завершено розгляд зразкової справи № 440/14216/23.

В свою чергу, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у відповідній постанові, за своєю правовою природою щорічна грошова виплата до Дня Незалежності України, яка передбачена ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», є додатковою державною допомогою, має допоміжний та стимулюючий характер і не є основним джерелом для існування громадян.

Крім того, як зазначила Велика Палата Верховного Суду, Верховна Рада України у встановленому законом порядку та в межах своїх повноважень внесла зміни до спеціального ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», законодавчо врегулювавши порядок надання щорічної разової грошової виплати до Дня Незалежності України, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме чинні положення ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в редакції ЗУ № 2983-ІХ, як спеціального закону.

Враховуючи викладене, Великою Палатою Верховного Суду зроблено висновок, що при обрахунку розміру виплат до Дня Незалежності України мають застосовуватись положення ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у останній редакції, які є чинними та не визнані неконституційними.

Між тим, оскільки чинні положення ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачають, що порядок та розміри виплати допомоги до Дня Незалежності України визначаються Кабінетом Міністрів України, колегія суддів вважає, що пенсійним органом у даній справі правомірно виплачено позивачу спірну допомогу у розмірі, встановленому Постановою КМУ № 369.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у даній справі.

При цьому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не допущено неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді А.В. Крусян О.А. Шевчук