Справа № 320/18542/24
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 63 від 15.03.2024 р. про відмову у призначенні пенсії, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити ОСОБА_1 з 07.03.2024 р. пенсію за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги мотивовані тим, що Головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області за наслідками розгляду поданої позивачем заяви про призначення пенсії за віком та доданих документів, відмовлено в призначенні пенсії за віком зважаючи на те, що відповідно до довідки від 24.10.2023 № 99, виданої Комунальним підприємством «Бучасервіс», підтверджено період проживання в м. Буча Київської області з 02.12.1988 по 10.12.1993, що дає право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як потерпілому від аварії на ЧАЕС, оскільки на 01.01.1993 позивач проживав в зоні посиленого радіологічного контролю 4 роки.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 63 від 15.03.2024 р. про відмову у призначенні пенсії, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.", з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд дійшов висновку про те, що відповідно до довідки від 24.10.2023 № 99, виданої Комунальним підприємством «Бучасервіс», підтверджено період проживання позивача в м. Буча Київської області з 02.12.1988 по 10.12.1993, що дає право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як потерпілому від аварії на ЧАЕС, оскільки на 01.01.1993 позивач проживав в зоні посиленого радіологічного контролю 4 роки. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 село відноситься до IV зони радіоекологічного контролю. Отже, подані позивачем документи не викликають сумнівів щодо його проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю протягом періоду, достатнього для виникнення права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону №796 за умови досягнення ним 55 років.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог пенсійний орган зазначив, що доказів, що підтверджують постійне проживання або постійну роботу з 26.04.1986 по 31.07.1986 в зоні посиленого радіологічного контролю матеріали справи не містять, а тому позивач не має права на початкову величину заниження пенсійного віку на 2 роки.

Для визначення права на призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII від 28.02.1991 позивачем не надано документ, що підтверджує період постійного проживання (постійної роботи) в населених пунктах, віднесених до зони посиленого радіологічного контролю відповідно до положень підпункту 7 пункту 2.1 частини другої Порядку № 22-1.

Судом першої інстанції залишено поза увагою те, що виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом саме фізичного перебування особи у зоні радіоактивного забруднення, зокрема, у зв`язку із постійним проживанням в такій місцевості, з огляду на тривалий вплив радіації на організм людини.

Суд першої інстанцій не здійснив перевірку факту постійного проживання позивача за місцем його реєстрації, а також не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи документам, які можуть містити інформацію, що підтверджує або спростовує факт постійного проживання позивача в зоні радіоактивного забруднення. Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність у позивача права на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, який ґрунтується на наявності у позивача посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 4), є передчасним, оскільки судом першої інстанції не в повній мірі перевірено та досліджено всі обставини і докази, що мають значення для правильного вирішення спірних правовідносин.

Факт проживання особи на території зони посиленого радіологічного контролю засвідчує виключно довідка органу державної влади чи органу місцевого самоврядування. Відтак, наявність лише посвідчення відповідної категорії не є безумовною підставою для призначення пенсії зі зниженням віку, відповідно до ст. 55 Закону №796-ХІІ. Наявність лише посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи є безумовною підставою для призначення до пенсій надбавок, допомог, додаткової пенсії, компенсації, пенсії за особливі заслуги перед Україною та підвищень. Однак, для призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, позивач, зобов`язаний підтвердити довідкою органу місцевого самоврядування відповідний період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення. Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження періоду постійного проживання (роботи) позивача на території зони посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 не менше 4 років, як того вимагає Порядок №22-1, відсутні підстави для призначення пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону №796-ХІІ.

Відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надійшло.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України.

07.03.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ЧАЕС».

Після опрацювання системою поданої заяви, згідно принципу екстериторіальності органом, що призначає пенсію визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

За результатом розгляду вказаних документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області було прийнято рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії №163 від 15.03.2024.

У вказаному рішенні відповідач зазначив, що станом на 01.01.1993 року не достатньо кількості років проживання на забрудненій території.

Не погоджуючись з таким рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, позивач звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Положеннями ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право призначення пенсії особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи регулюються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-XII).

Згідно з п.4 ч.1 ст.11 Закону №796-XII встановлено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи (4 категорія) належать особи, особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до ч.3 ст.15 Закону №796-XII підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Водночас, ст.55 Закону №796-XII визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

За змістом вказаної статті, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", потерпілим від Чорнобильської катастрофи: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, - зменшення віку передбачено - 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Відповідно до фактичних обставин справи, страховий стаж ОСОБА_1 для розрахунку пенсії складає 28 років 0 місяців 11 днів. ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Пенсія за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до положень статті 55 Закону №796, у разі підтвердження права на таке зниження, може бути призначена при досягненні ним 55 років, тобто з 19 жовтня 2022 року.

Відповідно до довідки про фактичне місце проживання від 24 жовтня 2023 року № 99, виданої Комунальним підприємством «Бучасервіс» на підставі акту депутата Бучанської міської ради Янкового Р.В. від 20 жовтня 2023 року, вказано інформацію про період проживання ОСОБА_1 у м. Буча Київської області з 02 грудня 1988 року по 10 грудня 1993 року.

Підпунктом 7 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №22-1, передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку: потерпілим від Чорнобильської катастрофи: документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Таким чином, підставою для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, є належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та факт проживання (роботи) у зоні радіаційного забруднення.

Як вбачається з матеріалів справи, у позивача відсутній статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи та відповідне посвідчення.

Відповідно, посилання суду першої інстанції на наявність у ОСОБА_1 посвідчення громадянина, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорії 4) не відповідає фактичним обставинам справи.

Верховний Суд України в постановах від 21.11.2006 у справі №21-1048во06, від 04.09.2015 у справі №690/23/15-а, а також Верховний Суд у постановах від 27.02.2018 у справі №344/9789/17, від 24.10.2019 у справі №152/651/17, від 25.11.2019 у справі №464/4150/17, від 27.04.2020 у справі №212/5780/16-а, від 18.06.2020 у справі №404/5266/16-а (2-а/404/29/17) дійшли наступних висновків:

«…єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або Потерпілий від Чорнобильської катастрофи. Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи...».

Колегія суддів враховує, що документом, який підтверджує факт проживання або роботи особи в зоні посиленого радіологічного контролю протягом не менше ніж 4 роки, до 01.01.1993, є саме посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю (категорія 4), яке видавалося лише за умови, що станом на 01.01.1993 такий громадянин прожив у цій зоні не менше чотирьох років.

В частині посилань суду першої інстанції на довідку про фактичне місце проживання від 24 жовтня 2023 року № 99, виданої Комунальним підприємством «Бучасервіс» від 20 жовтня 2023 року, судова колегія враховує, що згідно з частиною четвертою статті 15 Закону №796 видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, Комунальне підприємство «Бучасервіс», код 25689882, видами діяльності є 36.00 Забір, очищення та постачання води (основний) 43.21 Електромонтажні роботи 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи 43.31 Штукатурні роботи 43.34 Малярні роботи та скління 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів 81.21 Загальне прибирання будинків 81.22 Інша діяльність із прибирання будинків і промислових об`єктів 81.29 Інші види діяльності із прибирання 96.03 Організування поховань і надання суміжних послуг 47.76 Роздрібна торгівля квітами, рослинами, насінням, добривами, домашніми тваринами та кормами для них у спеціалізованих магазинах 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах 49.41 Вантажний автомобільний транспорт 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду) 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна 68.32 Управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту 38.11 Збирання безпечних відходів 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель 42.11 Будівництво доріг і автострад 37.00 Каналізація, відведення й очищення стічних вод 42.21 Будівництво трубопроводів 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів 47.30 Роздрібна торгівля пальним 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту 33.14 Ремонт і технічне обслуговування електричного устатковання 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах 71.20 Технічні випробування та дослідження 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення 38.21 Оброблення та видалення безпечних відходів. Дата державної реєстрації 09 лютого 1999 року.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Таким чином, судова колегія не погоджує висновки суду першої інстанції про те, що подані позивачем документи не викликають сумнівів щодо його проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю протягом періоду, достатнього для виникнення права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті55 Закону №796 за умови досягнення ним 55 років.

Дослідивши спірні правовідносини, матеріали справи, докази, якими ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги у контексті наведеного нормативного регулювання, судова колегія не вбачає достатніх правових підстав для скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 63 від 15 березня 2024 року про відмову у призначенні пенсії, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та, відповідно, зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи пунктів 1, 4 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також неправильно застосовані норми матеріального права, що стали підставою для невірного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, та відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан