Справа № 240/6402/24
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про прийняття звіту про виконання судового рішення)

08 грудня 2025 року м. Житомир Справа № 240/6402/24

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Попової О. Г., розглянувши звіт Військова частина НОМЕР_1 про виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

В провадженні Житомирського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 27.06.2024 адміністративний позов - задоволено.

26.08.2025 позивач звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати у п`ятиденний строк звіт про його виконання. В обґрунтування заяви вказано, що постанова суду від 27.06.2024 не виконується належним чином.

Ухвалою суду від 05.09.2025 заяву позивача про зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у справі №240/6402/24 - задоволено та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 подати до суду звіт про виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2024 по справі №240/6402/24 протягом трьох місяців з дня отримання копії ухвали.

03.12.2025 до суду надійшов звіт військової частини НОМЕР_1 щодо виконання рішення суду у справі №240/6402/24. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що фінансовою службою військової частини НОМЕР_1 , в порядку добровільного виконання судового рішення, нарахування ОСОБА_1 грошового забезпечення в сумі до виплати 100000 грн. за жовтень 2022 року. 06.12.2024 військовою частиною НОМЕР_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 подано заявку-розрахунок потреби в коштах для виплати військовослужбовцям в порядку виконання судових рішень, в тому числі відносно ОСОБА_1 . Зазначає, що на даний час очікується надходження коштів відповідно до заявки від 07.11.2025 (вих. №19637) для виплати коштів позивачу в порядку виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 у справі №240/6402/24.

Керуючись приписами частини третьої статті 194, частини дев`ятої статті 205, частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), суд вважає за можливе провести розгляд заяви у порядку письмового провадження.

Розглянувши у встановлений строк в порядку письмового провадження поданий звіт та додані до нього на підтвердження відповідних обставин матеріали, судом встановлено наступне.

Згідно частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та складовою права на справедливий суд.

Відповідно до частини 1 статті 382-2 суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження.

Частиною 1 статті 383-3 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення ( частина 2 статті 383-3 КАС України).

Відповідно до положень частини 11 статті 383-3 КАС України якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1цього Кодексу.

За вимогами частини 3 статті 382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Як вказувалось судом вище, на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 у справі №240/6402/24 військовою частиною НОМЕР_1 здійснено розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 та включено заборгованість з грошового забезпечення позивача за вказаним судовим рішенням до заявки-розрахунку потреби в коштах для виплати такого грошового забезпечення.

Доказів виплати грошового забезпечення позивачу за вказаним судовим рішенням, до матеріалів справи не додано.

Відповідач вказує, що виконання рішення суду в повному обсязі можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України.

Отже, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 у справі №240/6402/24 залишається не виконаним, в частині виплати заборгованості.

Водночас неможливість повного виконання цього рішення зумовлена відсутністю у відповідача бюджетних асигнувань, призначених для виконання рішення суду.

Верховний Суд у постанові від 10.02.2022 у справі № 160/13013/19 зазначив, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Зважаючи на приписи наведених положень процесуального закону, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність у цьому випадку таких підстав.

Верховний Суд у постановах (зокрема, від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а, від 13.06.2018 у справі № 757/29541/14-а від 21.08.2019 у справі № 754/3105/17, від 21.05.2020 у справі № 310/6910/16-а) неодноразово вказував про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин.

Разом з тим, суд зазначає, що не можна вважати фактично виконаним рішення суду шляхом здійснення перерахунку грошового забезпечення позивача та внесення заборгованості, що утворилась внаслідок такого перерахунку, на облік, адже порядок та спосіб, у який таке судове рішення мало бути виконано, встановлений у його резолютивній частині судового рішення.

Відтак, відповідачем не доведено повного та фактичного виконання рішення суду у даній справі, не надано доказів виплати на користь позивача належних йому коштів.

Водночас, суд погоджується з позицією відповідача, що невиконання рішення суду в частині здійснення виплати пов`язане з об`єктивними причинами, які не залежать від волі відповідача, оскільки виділення коштів відбувається за відповідними бюджетними асигнуваннями з Державного бюджету України.

Таким чином, аналізуючи причинно-наслідковий зв`язок невиконання в повному обсязі рішення суду, суд вважає відсутніми ознаки вини та умислу у діях відповідача та відповідно робить висновок про недоцільність застосування до нього штрафних санкцій.

Схожу позицію викладено Верховним Судом в ухвалі від 05.08.2025 у справі №580/2522/24, при розгляді звіту за подібних причин невиконання судового рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо прийняття звіту військової частини НОМЕР_1 про виконання судового рішення в цій справі.

З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини, вказані у звіті, суд на підставі частини 11 статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України вважає необхідним прийняти звіт відповідача від 03.12.2025, та враховуючи, що судове рішення не виконано в повному обсязі, суд вважає необхідним одночасно встановити відповідачу новий строк для подання звіту про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 у справі №240/6402/24 строком на три місяці з дня отримання цієї ухвали суду.

Керуючись статтями 243, 248, 381-1, 382-1, 382-2, 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Прийняти звіт Військової частини НОМЕР_1 про виконання судового рішення в адміністративній справі № 240/6402/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Встановити Військовій частині НОМЕР_1 новий строк на подання звіту про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 у справі №240/6402/24 на три місяці з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя О.Г. Попова