Справа № 280/4970/25
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 280/4970/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2025 року (суддя Максименко Лілія Яковлівна ) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у звільнені з військової служби ОСОБА_1 на підставі п.п. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», згідно з поданим рапортом від 18.04.2025; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити з військової служби ОСОБА_1 на підставі підпункту «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з сімейними обставинами, а саме: необхідність здійснювати постійний догляд за батьком - інвалідом II групи.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що необхідність постійного стороннього догляду може підтверджуватися, крім висновку МСЕК, також відповідним медичним висновком ЛКК.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 18 квітня 2025 звернувся до в.о. начальника відділення тилового забезпечення прикордонної комендатури швидкого реагування розвідувально-ударних безпілотних авіаційних комплексів з рапортом, в якому просив звільнити його з військової служби за сімейними обставинами на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с.54-55).

Листом від 16.05.2025 НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України повідомив позивача про відсутність підстав для його звільнення з військової служби, оскільки у додатках до рапорту відсутні документи, які дають підстави вважати, що у ОСОБА_2 відсутні інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, які можуть здійснювати такий догляд та що він потребує постійного догляду (а.с.31-33).

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби, під час дії воєнного стану, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Пунктом 2 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, під час дії воєнного стану, у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 затверджено Інструкцію про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. Додатком до цієї Інструкції є Перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби.

Пункт 5 зазначеного Переліку визначає документи, які підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, передбачених частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Зокрема, необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, підтверджується сукупністю таких документів:

- документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами);

- один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батькнів, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

- один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

- висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК від 12.08.2024 ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності, безстроково (а.с.22).

Зі змісту висновку за формою № 080-4/о, виданого 07.03.2025, ОСОБА_2 потребує догляду на непрофесійній основі від фізичної особи (а.с. 17, 18).

Враховуючи те, що підставою для звільнення військовослужбовця з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є необхідність здійснення постійного догляду за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, при цьому відповідно до висновку за формою № 080-4/о, виданого 07.03.2025, ОСОБА_2 потребує догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, без зазначення про потребу у постійному догляді, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, розглядаючи рапорт позивача зробив правильний висновок про те, що позивачем не було надано документів, які підтверджують необхідність здійснювати постійний сторонній догляд за батьком. Щодо доводів позивача, що згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії, сформованим у формі довідки комісії № 228 від 12.04.2024 (а.с. 116), ОСОБА_2 потребує постійної сторонньої допомоги, колегія суддів зазначає, що наведений висновок є дійсним протягом одного року (а.с.116), тобто, на час розгляду рапорту втратив чинність, а тому не є належним доказом, який доводить необхідність здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 , та не міг бути взятий відповідачем до уваги при розгляді рапорту позивача.

Також, колегія суддів зауважує, що положення підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» можуть бути застосовані до військовослужбовця за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду.

На підставі довідки до акта огляду МСЕК від 31.08.2006 ОСОБА_3 встановлено третю групу інвалідності, безстроково.

Відповідно до змісту висновку за формою № 080-4/о, виданого 07.03.2025, ОСОБА_3 потребує догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 , як особа, якій встановлено третю групу інвалідності, не потребує догляду на постійній основі.

Також самим позивачем зазначено, що він має сестру, яка проживає за межами України, натомість повідомила про неможливість догляду за батьками (а.с. 27).

Разом з цим суд апеляційної інстанції зазначає, що таке повідомлення не звільняє ОСОБА_4 (сестра ОСОБА_1 ) від обов`язку, передбаченого статтею 172 Сімейного кодексу України, якою встановлено, що дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Сукупність наведених обставин дає можливість дійти висновку, що правові підстави для застосування положень підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» при розгляді рапорту позивача від 18.04.2025 відсутні.

Доводи апеляційної скарги такий висновок не спростовують.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2025 року в адміністративній справі № 280/4970/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 09 грудня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 09 грудня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров