Справа № 160/28821/24
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області:
зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 період роботи з 15.02.1989 до 06.04.1990 пресувальником гарячого скла у Вільногірському заводі електровакуумного скла, назву якого було змінено наказом комітету Держоборонпроммаш № 48 від 23.01.1992 на завод «ЕКМА»;
зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 періоди роботи з 23.03.1992 до 02.11.1992 вантажником, зайнятим на розвантаженні матеріалів для виготовлення шихти на заводі «ЕКМА», з 04.08.1995 до 30.10.1998 електрогазозварником, з 01.12.1998 до 31.03.2008 слюсарем черговим та з ремонту устаткування у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс»;
призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» після досягнення ним віку 56 років - з 01.10.2024.
Ухвалою від 04.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення стоін (у письмовому провадженні), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи, витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області належним чином засвідчену копію заяви позивача від 01.10.2024 про призначення пенсії та відомості про перелік доданих до заяви документів.
Копія ухвали від 04.11.2024 вважається врученою Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідачу-2) 06.11.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Копію ухвали у паперовій формі з копією позовної заяви та доданими до неї документами вручено відповідачу-2 10.12.2024, про що складено розписку, яка міститься в матеріалах справи.
Станом на час розгляду справи від відповідача-2 до суду відзив не надійшов. Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Витребувані докази від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду не надходили, як і повідомлення про неможливість їх подання.
За змістом частини 9 статті 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.
Зважаючи на те, що відповідача-2 було належним чином повідомлено про відкриття провадження у справі, своїм правом на подання відзиву відповідач-2 не скористався, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 01.10.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 14 від 09.10.2024 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. У рішенні зазначено, що вік заявника становить 56 років 07 місяців, страховий стаж - 36 років 07 місяців 2 дні, пільговий стаж за Списком № 2 08 років 03 місяці 03 дні. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано період з 27.01.2012 до 31.05.2012, оскільки в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи: з 13.03.2006 до 06.03.2007, з 25.01.2000 до 12.03.2001 згідно з уточнюючою довідкою від 24.04.2024 № 01-15/98, оскільки є перерва між атестаціями робочих місць; з 04.08.1995 до 30.11.1998 згідно з довідкою № 317 від 12.08.2024, оскільки найменування професії «електрогазозварник» не відповідає найменуванням професій згідно з переліком посад за Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994; періоди відпусток без збереження заробітної плати. У призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу не менше 12 років 6 місяців на роботах, передбачених Списком № 2. Право на призначення пенсійної виплати позивач набуде після досягнення 57 років.

Трудова книжка ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , заповнена вперше 15.02.1989, містить, зокрема, такі записи щодо спірних періодів роботи:

з 15.02.1989 до 06.04.1990 у Вільногірському заводі електровакуумного скла в цеху № 4 пресувальником гарячого скла 2-го розряду;

з 23.03.1992 до 02.11.1992 вантажником у Вільногірському заводі електровакуумного скла у цеху № 12;

з 04.08.1995 до 30.11.1998 електрогазозварником в рудинку у Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті;

з 01.12.1998 до 31.01.2006 слюсарем черговим та з ремонту устаткування у Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті (15.12.2004 «ДП «Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат» реорганізовано у філію «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ЗАТ «Кримський ТИТАН»);

з 01.02.2006 до 24.07.2007 у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» слюсарем черговим та з ремонту устаткування (у кра`єрі) дільниці з ремонту гірничого обладнання, ремонту конвеєрних стрічок та екскаваторного парку;

з 25.07.2007 до 31.03.2008 - у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» у гірничо-транспортному виробництві в механослужбі слюсарем черговим та з ремонту устаткування дільниці з ремонту гірничого обладнання, ремонту конвеєрних стрічок та екскаваторного парку.

Відповідно до довідки Приватного акціонерного товариства «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС» № 01-15/125 від 24.04.2024 ОСОБА_1 працював у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС»:

09.11.1992 прийнятий в порядку переведення в цех з переробки сільськогосподарської продукції вантажником (наказ № 1319 від 09.11.1992);

17.11.1994 звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗпП України (наказ № 1000 від 21.11.1994);

04.08.1995 прийнятий в рудник електрогазозварником (наказ № 423 від 04.08.1995);

31.03.2008 звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗпП України (наказ № 124 від 25.03.2008).

Згідно з виданою Приватним акціонерним товариством «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС» довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 317 від 12.08.2024 ОСОБА_1 працював повний робочий день у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС» у періоди:

04.08.1995-30.11.1998 (03 роки 03 місяці 24 дні) виконував роботи по зварюванню складних деталей у кар`єрі рудника за професією «електрогазозварник» (Список № 2 розділ ХХХІІІ код КП 756, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162);

01.12.1998-15.01.2003 (04 роки 01 місяць 14 днів) виконував роботи з ремонту устаткування у кар`єрі рудника за професією «слюсар черговий та з ремонту устаткування» (Список № 2 розділ І підрозділ 1 код КП 2010100а-19931, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162);

16.01.2003-24.07.2007 (04 роки 06 місяців 08 днів) виконував роботи з ремонту устаткування у кар`єрі рудника за професією «слюсар черговий та з ремонту устаткування» (Список № 2 розділ І підрозділ 1 код КП 1.1а, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36);

25.07.2007-31.03.2008 (08 місяців 16 днів) виконував роботи з ремонту устаткування у кар`єрі гірничо-транспортного виробництва за професією «слюсар черговий та з ремонту устаткування» (Список № 2 розділ І підрозділ 1 код КП 1.1а, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36).

У довідці зазначено, що атестація робочих місць проведена на підставі наказів № 33 від 25.01.1995, № 112 від 13.03.2001, № 79 від 07.03.2007, № 35 від 08.02.2012.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законі України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно зі ст. 1 Закону № 1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 7 Закону № 1788-XII звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Згідно з абз. 1 п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV (у редакції на час звернення за призначенням пенсії та прийняття оскаржуваного рішення) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Наведене кореспондується положеннями ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з частинами першою, другою статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі - Порядок № 637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Відповідно до пункту 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Позивач просить зобов`язати пенсійний орган зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 15.02.1989 до 06.04.1990 пресувальником гарячого скла у Вільногірському заводі електровакуумного скла, та за Списком № 2 - періоди роботи з 23.03.1992 до 02.11.1992 вантажником, зайнятим на розвантаженні матеріалів для виготовлення шихти, з 04.08.1995 до 30.10.1998 електрогазозварником, з 01.12.1998 до 31.03.2008 слюсарем черговим та з ремонту устаткування.

Оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії та відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не містять відомостей про незарахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи з 15.02.1989 до 06.04.1990, з 23.03.1992 до 02.11.1992. У матеріалах справи відсутній розрахунок стажу позивача (форма РС-право), у зв`язку з чим немає можливості встановити, які саме періоди зараховано до пільгового стажу позивача. З урахуванням інформації про тривалість періодів роботи за Списком № 2, зазначеної у довідці Приватного акціонерного товариства «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 317 від 12.08.2024, можна дійти висновку, що до пільгового стажу позивача частково зараховано вказані у цій довідці періоди роботи, та не зараховано періоди роботи у Вільногірському заводі електровакуумного скла з 15.02.1989 до 06.04.1990, з 23.03.1992 до 02.11.1992.

У трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах за періоди роботи з 15.02.1989 до 06.04.1990, з 23.03.1992 до 02.11.1992. Уточнююча довідка Вільногірського заводу електровакуумного скла або його правонаступника в матеріалах справи відсутня.

В архівних довідках виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 22.02.2024 № 09-17/25 та № 09-17/26 міститься інформація про перейменування Вільногірського заводу електровакуумного скла на завод «ЕКМА» у 1992 році, який у 1996 році перетворено у ВАТ «Завод «ЕКМА», який постановою Арбітражного суду Дніпропетровської області № Б/24/24/01 від 07.05.2001 визнаний банкрутом та ухвалою цього суду від 07.08.2001 ліквідований. Документи з особового складу передані на зберігання до архівного відділу виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області. Підтверджено трудовий стаж ОСОБА_1 з 15.02.1989 до 06.04.1990, з 23.03.1992 до 02.11.1992.

22.02.2024 за № 09-17/27 виконавчим комітетом Вільногірської міської ради Дніпропетровської області видано архівний витяг із затвердженого директором Вільногірського заводу електровакуумного скла 02.10.1986 списку професій і посад, які мають відповідно до чинного законодавства право на пільгове пенсійне забезпечення по Вільногірському заводу електровакуумного скла. В архівному витягу міститься найменування посади «пресувальник гарячого скла», що передбачена Списком № 1 розділ XV підрозділ 3 (без зазначення найменування нормативно-правового акта, яким затверджено такий список).

Згідно з виданою виконавчим комітетом Вільногірської міської ради Дніпропетровської області за № 09-17/30 від 22.02.2024 архівною копією наказу Заводу «ЕКМА» № 124 від 29.08.1994 ним було затверджено перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників за Списком № 1 (додаток № 1), за Списком № 2 (додаток № 2). Відповідно до архівних витягів з переліків професій робітників підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 за професію «пресувальник гарячого скла» та за Списком № 2 за професією «вантажник» (транспортний цех), зайнятий на розвантаженні матеріалів для виготовлення шихти.

Процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника, визначає Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 18-1 від 10.11.2006, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105.

Цей Порядок визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи: для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника; до 01 січня 2004 року, якщо в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях (їх правонаступниках), розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (далі - підприємства, які розташовані на тимчасово окупованій території) (пункт 1 Порядку № 18-1).

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали, зокрема, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (пункт 2 Порядку № 18-1).

За змістом пункту 4 Порядку № 18-1 комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники профспілок та організацій Спільного представницького органу репрезентативних всеукраїнських об`єднань профспілок на національному рівні та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 18-1 основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.

Пунктом 7 Порядку № 18-1 визначено, що для виконання покладених на Комісію завдань їй надається право:

заслуховувати на своєму засіданні особу, яка подала заяву про підтвердження стажу роботи (далі - заявник), або її законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально;

запрошувати на засідання як консультантів та експертів фахівців центральних і місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій;

отримувати від заінтересованих органів інформацію, необхідну для підтвердження стажу роботи, у встановленому порядку;

інформувати територіальні органи Пенсійного фонду України з питань, що входять до компетенції Комісії.

За змістом пункту 11 Порядку № 18-1 із заявою про підтвердження стажу роботи (додаток 2) заявник (його законний представник або представник, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (далі - його представник)) може звернутись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від території обслуговування цього органу.

Для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, до заяви додаються:

документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр);

трудова книжка;

документи (за наявності), видані архівними установами, зокрема:

довідка про заробітну плату;

копії документів про проведення атестації робочих місць;

копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати.

Для підтвердження періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, заявник (його представник) подає трудову книжку та зазначає у заяві дані про свідків (не менше двох), які знають заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (у тому числі в колгоспі) і мають документи про свою роботу за період, щодо якого вони підтверджуватимуть роботу заявника.

Заявник (його представник) може додатково подавати інші документи про стаж роботи.

Згідно з пунктом 12 цього Порядку територіальні органи Пенсійного фонду України надають заявникам допомогу у зборі необхідних документів та отриманні через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, витягу з Єдиного державного реєстру в електронній формі для підтвердження стажу роботи.

Пунктом 14 Порядку № 18-1 передбачено, що комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття повідомляють заявника про прийняте рішення.

За змістом пункту 15 Порядку № 18-1 рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.

У позовній заяві не зазначено та в матеріалах справи відсутні відомості про звернення позивача із заявою про підтвердження стажу роботи за періоди з 15.02.1989 до 06.04.1990, з 23.03.1992 до 02.11.1992 до територіального органу Пенсійного фонду України, та прийняття комісією рішення за результатами її розгляду.

З урахуванням наведених обставин суд дійшов висновку про відсутність станом на час розгляду справи підстав для задоволення позову в частині зобов`язання зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 15.02.1989 до 06.04.1990, та за Списком № 2 - період роботи з 23.03.1992 до 02.11.1992.

Підставою незарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 04.08.1995 до 30.11.1998 відповідач-1 у рішенні про відмову в призначенні пенсії зазначив невідповідність найменування професії «електрогазозварник» найменуванням професій згідно з переліком посад за Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994.

Довідкою Приватного акціонерного товариства «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 317 від 12.08.2024 підтвержено виконання ОСОБА_1 повний робочий день у період з 04.08.1995 до 30.11.1998 (03 роки 03 місяці 24 дні) роботи по зварюванню складних деталей у кар`єрі рудника за професією «електрогазозварник» (Список № 2 розділ ХХХІІІ код КП 756, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162).

Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, у розділі ХХХІІІ «Загальні професії» передбачено: 756 електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки.

Беручи до уваги вищенаведене та підтвердження уточнюючою довідкою № 317 від 12.08.2024, яка містить відомості, передбачені пунктом 20 Порядку № 637, спеціального стажу роботи позивача за період з 04.08.1995 до 30.11.1998, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання органу призначення пенсії зарахувати вказаний період до пільгового стажу позивача за Списком № 2.

В оскаржуваному рішенні про відмову у призначенні пенсії не зазначено про незарахування до пільгового стажу позивача за Списком № 2 періоду його роботи з 01.12.1998 до 31.03.2008, який підтверджено довідкою Приватного акціонерного товариства «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС» № 317 від 12.08.2024. Спору щодо зарахування вказаного періоду між сторонами не було, тому відсутні підстави для зобов`язання органу Пенсійного фонду зарахувати вказаний період до пільгового стажу.

Разом із тим, судом встановлено, що до пільгового стажу позивача за Списком № 2 не зараховано періоди його роботи з 13.03.2006 до 06.03.2007, з 25.01.2000 до 12.03.2001, оскільки є перерва між атестаціями робочих місць.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації, постанова № 442 відповідно) та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пунктів 4.2, 4.3, 4.4 зазначеного Порядку результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Крім того, з аналізу зазначених вище правових норм слідує, що обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.

Також, суд зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, та по якій має бути проведена атестація робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов`язками) за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду України від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а.

У постанові Велика Палата Верховного Суду наголошує, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Сукупність правових норм, про які йшлося у параграфах 32, 34, 36, 37, 45, 50, 51, 52 постанови Великої Палати Верховного Суду України від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а дозволяє дійти висновку, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд вважає, що як факт проведення, так і своєчасність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що протягом періодів з 25.01.2000 до 12.03.2001, з 13.03.2006 до 06.03.2007 позивач працював повний робочий день за професією, що передбачена Списком № 2. Довідка № 317 від 12.08.2024 містить реквізити наказів про атестацію робочих місць № 33 від 25.01.1995, № 112 від 13.03.2001, № 79 від 07.03.2007, № 35 від 08.02.2012.

Враховуючи, що до проведення чергової атестації позивач працював на посаді, пільговий характер роботи на якій в подальшому підтвердився проведеною атестацією та продовжив обіймати цю посаду після проведення атестації, суд дійшов висновку, що періоди з 25.01.2000 до 12.03.2001, з 13.03.2006 до 06.03.2007 мають бути зараховані до пільгового стажу за Списком № 2 та враховані при вирішенні питання про призначення пенсії, оскільки якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Відповідач-1 не надав суду беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності незарахування до пільгового стажу позивача зазначених періодів. Віднесення професій, за якими працював позивач у спірні періоди, до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідач-1 не заперечує.

Протиправно не зарахувавши до пільгового стажу позивача за Списком № 2 періоди роботи з 04.08.1995 до 30.11.1998, 25.01.2000 до 12.03.2001, з 13.03.2006 до 06.03.2007, відповідач-1 передчасно дійшов висновку про відсутність необхідного пільгового стажу у позивача та відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 14 від 09.10.2024.

Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та прийняття рішення за заявою позивача від 01.10.2024 здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією. У разі, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Як встановлено судом, позивач станом на день звернення із заявою про призначення пенсії досяг пенсійного віку, встановленого п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV, наявний страховий стаж більше 30 років, з них стаж роботи за Списком № 2 не менше 12 років 6 місяців, що підтверджується довідкою № 317 від 12.08.2024.

Із заявою про призначення пенсії, за результатами розгляду якої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було прийнято оскаржуване рішення, позивач звернувся 01.10.2024, тобто пізніше трьох місяців з дня досягнення ним пенсійного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 14 від 09.10.2024, яким відмовлено у призначенні пенсії позивачу, зобов`язати відповідача-1 зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком № 2, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періоди роботи з 04.08.1995 до 30.11.1998, 25.01.2000 до 12.03.2001, з 13.03.2006 до 06.03.2007, та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.10.2024 з дня звернення із заявою про призначення пенсії.

На переконання суду, зобов`язання органу призначення пенсії призначити позивачу пенсію є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений. Більше того, суд звертає увагу, що жодних інших перешкод та/або недотримання процедури звернення із заявою про призначення пенсії, аніж вирішених в судовому порядку, відповідачем-1 не наведено, а тому суд дійшов висновку, що позивачем виконані всі передбачені законодавством умови для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Такий спосіб захисту матиме наслідком дотримання судом основних принципів здійснення судочинства, не є втручанням у дискреційні повноваження органу пенсійного фонду, оскільки судом під час розгляду справи та відповідачем-1 під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії не було встановлено інших підстав для відмови у призначенні пенсії, аніж досліджені та спростовані судом під час розгляду справи.

Беручи до уваги, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем-1, а також, що відповідача-2 не було визначено органом призначення пенсії позивачу, підстави для задоволення позовних вимог, пред`явлених до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відсутні.

З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, з урахуванням правових висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з виходом за межі позовних вимог.

Позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 773 від 24.10.2024.

Відповідно до статті 139 КАС України на користь позивача рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 14 від 09.10.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області:

- зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періоди роботи з 04.08.1995 до 30.11.1998, 25.01.2000 до 12.03.2001, з 13.03.2006 до 06.03.2007;

- призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.10.2024.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, місцезнаходження: 84121, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, .

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, .

Повний текст рішення складено 10.12.2025.

Суддя В.В. Рянська