Справа № 420/40636/24
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

I. Зміст позовних вимог.

До суду з позовом звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 у складі НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_1 сил Територіальної оборони Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_2 ), правонаступником якої є Військова частина НОМЕР_1 ( далі - відповідач, вч НОМЕР_1 ), у якому, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 у складі НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_1 сил територіальної оборони Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ), що полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 у повному обсязі грошового забезпечення за останньою займаною посадою та додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 N168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров?я, у зв?язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов?язаним із захистом Батьківщини, одержаним 29.12.2023, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров?я до іншого, а саме з 30.12.2023 по 17.01.2024, 17.01.2024 по 31.01.2024, 26.03.2024 по 05.04.2024, з 18.06.2024 по 17.07.2024, із розрахунку до 100 000 грн.. на місяць пропорційно часу лікування.

- зобов?язати Військову частину НОМЕР_2 у складі НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_1 сил територіальної оборони Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 у повному обсязі грошове забезпечення за останньою займаною посадою та додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану за весь період перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров?я, у зв?язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов?язаним із захистом Батьківщини, одержаним 29.12.2023, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров?я до іншого, а саме з 30.12.2023 по 17.01.2024, 17.01.2024 по 31.01.2024, 26.03.2024 по 05.04.2024, з 18.06.2024 по 17.07.2024 із розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу лікування, з урахуванням проведених виплат за цей період.

ІI. Позиція позивача, заперечення відповідача.

На обґрунтування вказаних вимог у позові зазначено, що позивач у періоди з 15.03.2022 по 15.09.2024 проходив військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 у складі НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » сил територіальної оборони Збройних Сил України. Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 від 23.04.2024 №1/32/72 позивач у періоди з 09.08.2022 по 09.12.2022, з 10.12.2022 по 13.02.2023, з 24.02.2023 по 06.04.2023, з 13.04.20230 09.05.2023, з 17.05.2023 по 15.08.2023, з 27.08.2023 по 26.10.2023, 07.11.2023 по 25.11.2023, з 03.12.2023 по 01.01.2024, з 07.02.2024 по 21.02.2024 безпосередньо брав участь у здійсненні заходів із забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Явкине, Понятівка Миколаївської області, Комишани, Микільське Херсонської області, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів. Виконувачі бойове завдання в Херсонської області та внаслідок обстрілу позивач 29.12.2023 р. отримав бойове поранення, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 09.01.2024 №9/5/13. Враховуючи, що період з 30.12.2023 по 17.01.2024, 17.01.2024 по 31.01.2024, 26.03.2024 по 05.04.2024, з 18.06.2024 по 17.07.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, то наявні умови для призначення йому додаткової винагороди, передбаченої абз.4 п.1-2 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 р. Звернувшись до відповідача щодо виплати додаткової винагороди, передбаченої абз.4 п.1-2 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022, позивач відповіді не отримав. Враховуючи, що відповідач протиправно не здійснив нарахування та виплату додаткової винагороди, позивач звернувся до суду з даним позовом.

03.03.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Військової частини НОМЕР_1 , яким просить відмовити у задоволенні позову, вказуючи на те, що позивач проходив військову службу за мобілізацією у Військовій частині НОМЕР_2 з 23.03.2022 р. по 15.09.2024 р. згідно наказу від 23.03.2022 №2 про зарахування до списків особового складу і постановку на всі види забезпечення та наказу від 15.09.2024 №263 про виключення зі списків особового складу та зняття із забезпечення. Щодо нарахування та виплати спірної додаткової винагороди, то відповідач вказує, що за період з 04.12.2023 по 30.01.2024, з 26.03.2024 по 05.04.2024 позивачу було нараховано та виплачено додаткову винагороду. Щодо нарахування та виплати додаткової винагороди за період з 18.06.2024 по 17.07.2024, то враховуючи, що позивач вибув для проходження психологічної реабілітації 17.06.2024 не з району виконання бойових завдань Військовою частиною НОМЕР_2 , а з пункту постійної дислокації, в якому перебував з 05.04.2024, що підтверджується наказом від 05.04.2024 №96, відповідач вважає, що підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди за період з 18.06.2024 по 17.07.2024 відсутні, оскільки позивач не звертався до командира Військової частини НОМЕР_2 з рапортом про таку виплату. Також відповідач посилався на те, що розділом XXXIV Порядку №260 не передбачено можливості виплати додаткової винагороди за час психологічної реабілітації. До того ж, позивач проходив в цей період лікування після отримання травми, яку висновком військово-лікарської комісії віднесено до травм легкого ступеня (довідка ВЛК від 05.04.2024 №176).

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 07.01.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України.

Ухвалою суду від 08.12.2025 року задоволено клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про заміну відповідача на правонаступника у справі №420/40636/24. Допущено заміну відповідача - Військової частини НОМЕР_2 на її правонаступника - Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Ухвалою суду від 08.12.2025 року задоволено клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву та прийняття відзиву у справі №420/40636/24. Прийнято до розгляду відзив на позовну заяву, поданий Військовою частиною НОМЕР_1 03.03.2025 року.

Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 15.03.2022 року був призваний на військову службу по мобілізації відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 69/2022, що підтверджується записами Військового квитка серії НОМЕР_5 ; має статус учасника бойових дій, згідно посвідчення серії УБД від 25.07.2023 року, виданого відділом персоналу штабу в/ч НОМЕР_6 .

Згідно з Витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 23.03.2022 року №2, з 15.03.2022 року позивач зарахований у списки особового складу Військової частини НОМЕР_2 та на всі види забезпечення.

09.01.2024 року військовою частиною НОМЕР_2 складено Довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №9/5/13, якою засвідчено, що солдат ОСОБА_1 отримав вибухову травму (29.12.2023); акубаротравматичне ураження обох вух, цефалгічний синдром. При обставинах: 29.12.2023 виконуючи бойове завдання на лівому березі річки Дніпро в районі с. Козачі лагері Херсонського району Херсонської області, внаслідок артилерійського обстрілу, солдат ОСОБА_1 отримав вибухову травму (29.12.2023); акубаротравматичне ураження обох вух, цефалгічний синдром. Під час події перебував у засобах індивідуального захисту. Поранення легкого ступеню важкості. Поранення отримане під час захисту Батьківщини, а саме, виконання бойового завдання у складі військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку з виконанням конституційного обов`язку щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості та не пов`язані з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Згідно з Витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 02.01.2024 року №2, з 02.01.2024 року солдат ОСОБА_1 вибув з району виконання бойових завдань військової частини НОМЕР_2 у складі військової частини НОМЕР_1 до КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» Херсонської обласної ради.

Згідно Виписки із медичної картки стаціонарного хворого №33, у період з 04.01.2024 по 17.01.2024 рр. позивач перебував на стаціонарному лікуванні в «Одеська клінічна лікарня» на залізничному транспорті АТ "Українська залізниця" філія "Центр охорони здоров`я".

Згідно Виписки із медичної картки стаціонарного хворого №45855242, у період з 17.01.2024 по 31.01.2024 рр. позивач перебував на стаціонарному лікуванні в ДП «Клінічний санаторій ім. Горького» ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ".

Згідно з Витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 31.01.2024 року №31, 31.01.2024 року солдат ОСОБА_1 прибув до району виконання бойових завдань військової частини НОМЕР_2 у складі військової частини НОМЕР_1 з ДП "Клінічний санаторій ім. Горького "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ".

Згідно з Витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 26.03.2024 року №86, з 26.03.2024 року солдат ОСОБА_1 вибув з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_2 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, м. Одеса.

05.04.2024 року військово-лікарською комісією Військово-медичного клінічного центру Південного регіону проведено медичний огляд солдата ОСОБА_1 . За результатами огляду складено Довідку №176 від 05.04.2024 року, відповідно до якої: Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Наслідки ВТ (29.12.2023): ЗЧМТ, струсу головного мозку, у вигляді дрібновогнищевої неврологічної симптоматики, астено-вегетативного синдрому, з незначним порушенням функції ЦНС та акубаротравматичного ураження обох вух, без пошкодження барабанних перетинок, у вигляді двобічної нейросенсорної приглухуватості, зі сприйняттям шепітної мови до 4,0 м на кожне вухо. (Згідно наказу МОЗ України №370, від 04.07.2007р травма легкого ступеня). Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Довідка про обставини травми №9/5/13 від 09.01.2024 року, надана командиром в/ч НОМЕР_2 . Розлад адаптації, пов`язаний із бойовим стресом, у вигляді порушення емоцій та поведінки, з дисомнією та виходом в астенію. Міжхребцевий остеохондроз грудного відділу хребта, у поєднанні з деформуючим спондильозом на рівні СЗ-С7, без порушення функції хребта. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Невус кон`юктиви обох очей. Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби.

Згідно Виписки із медичної картки стаціонарного хворого №2427 від 05.04.2024, у період з 26.03.2024 по 05.04.2024 рр. позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону.

Згідно з Витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 05.04.2024 року №96, з 05.04.2024 року солдат ОСОБА_1 прибув та приступив до виконання службових обов`язків до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_2 з Військово-медичного клінічного центру АДРЕСА_1 .

Згідно з Довідкою №1/32/72 від 23.04.2024 року, про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, виданою Військовою частиною НОМЕР_2 , у періоди з 09.08.2022 по 09.12.2022, з 10.12.2022 по 13.02.2023, з 24.02.2023 по 06.04.2023, з 13.04.20230 09.05.2023, з 17.05.2023 по 15.08.2023, з 27.08.2023 по 26.10.2023, 07.11.2023 по 25.11.2023, з 03.12.2023 по 01.01.2024, з 07.02.2024 по 21.02.2024, солдат ОСОБА_1 безпосередньо брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в населених пунктах в Явкине, Понятівка Миколаївської області, Комишани, Микільське Херсонської області.

Згідно з Витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 17.06.2024 року №171, з 17.06.2024 року солдат ОСОБА_1 вибув до КНП "Київський обласний центр ментального здоров`я", с. Ворзель, Київська область, для проведення психологічної реабілітації.

Згідно Виписки із медичної картки стаціонарного хворого №2068, у період з 18.06.2024 по 16.07.2024 рр. позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП Київської обласної ради «Київський обласний центр ментального здоров`я».

Згідно з Витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 16.07.2024 року №200, з 16.07.2024 року солдат ОСОБА_1 прибув та приступив до виконання службових обов`язків до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_2 з КЗРП Київської обласної ради «Київський обласний центр ментального здоров`я».

Згідно з Витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 15.09.2024 року №263, матроса ОСОБА_1 , водія 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , ВОС-790037А, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 02 вересня 2024 року №87-РС у запас за підпунктом «б» пункту другого частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з 15 вересня 2024 року виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_2 .

Вважаючи протиправною бездіяльністю відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн. під час перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. ( стаття 43 Конституції України)

Відповідно до Конституції України основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає та регулює відносини у цій галузі Закон України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. № 2011-XII (надалі - Закон № 2011-XII), зокрема,

- держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. ( частини першої статті 9 Закону № 2011-XII)

- до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. ( частина 2 статті 9 Закону № 2011-XII)

- грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. ( абзаци 1-2 частини 4 статті 9 Закону № 2011-XII)

Згідно п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначений у Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 (далі - Порядок №260), (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), зокрема

- грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років); щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги). (пункт 2 розділу І Порядку №260)

- грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника). (пункт 8 розділу І Порядку №260),

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

У подальшому (і станом на час спірних правовідносин) відповідними Указами Президента України воєнний стан в Україні продовжувався та триває.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168), якою:

- установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах (пункт 1 Постанови №168);

- виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення (абз. 1-2 пункту 1-2 Постанови №168);

- відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії (абз. 3 пункту 1-2 Постанови №168);

- установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають: порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови; особливості виплати додаткової винагороди та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) особам, зазначеним у пункті 1-1 цієї постанови, та додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1-2 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту; порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги та одноразової винагороди (пункт 2-1 Постанови №168).

Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44 затверджені Зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.

Зокрема доповнено Порядок №260 новим розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», який застосовується з 01 лютого 2023 року.

Так, відповідно до пункту 11 розд. XXXIV Порядку №260 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, з поміж іншого:у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Відповідно до пункту 12 розд. XXXIV Порядку №260, підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Згідно з пунктом 13 розд. XXXIV Порядку №260, військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.

Згідно пункту 16 розд. XXXIV Порядку №260, підготовка проєктів наказів для здійснення виплати додаткової винагороди покладається на підрозділи, що відповідають за ведення обліку особового складу.

VI. Оцінка суду.

Системний аналіз наведених норм, дає підстави для висновку, що додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а також військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, приписи Постанови № 168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні або у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 30 травня 2025 року у справі № 380/27432/23.

Спірним між сторонами стало питання щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року, за час перебування позивача на стаціонарному лікуванні у період з 30.12.2023 по 17.01.2024, з 17.01.2024 по 31.01.2024, з 26.03.2024 по 05.04.2024, з 18.06.2024 по 17.07.2024 у розмірі до 100 000 грн.

Згідно з пунктом 1.1. глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі - Положення, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Відповідно до пункту 2.1 глави 2 розділу І штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК приймають постанови. Постанови ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

З огляду на зазначені норми Положення висновок ВЛК є змістом (суттю) постанови ВЛК, яка може бути оформлена в формі свідоцтва, довідки або протоколу. Іншими словами, довідка ВЛК є формальним вираженням постанови ВЛК, яка по суті містить в собі висновок, сформований ВЛК за наслідком медичного огляду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебував на стаціонарному лікуванні, а саме:

у період з 04.01.2024 по 17.01.2024 рр. в «Одеська клінічна лікарня» на залізничному транспорті АТ "Українська залізниця" філія "Центр охорони здоров`я" (виписки із медичної картки стаціонарного хворого №33);

у період з 17.01.2024 по 31.01.2024 рр. в ДП «Клінічний санаторій ім. Горького» ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ" (Виписка із медичної картки стаціонарного хворого №45855242);

у період з 26.03.2024 по 05.04.2024 рр. у Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону (Виписка із медичної картки стаціонарного хворого №2427 від 05.04.2024);

у період з 18.06.2024 по 16.07.2024 рр. у КНП Київської обласної ради «Київський обласний центр ментального здоров`я» (Виписка із медичної картки стаціонарного хворого №2068).

При цьому, суд констатує, що відповідач визнавши право позивача на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаним із захистом Батьківщини, надав суду докази щодо виплати позивачу додаткової винагороди розмірі 100 000,00 гривень за спірні періоди з 04.12.2023 по 31.12.2023, з 02.01.2024 по 16.01.2024, з 17.01.2024 по 30.01.2024, з 26.03.2024 по 04.04.2024, зокрема

- витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 05.01.2024 року №12, яким прийнято рішення виплатити особовому складу військової частини НОМЕР_2 додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн 00 коп. у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, відповідно до додатку 1 до цього наказу, у т.ч. солдат ОСОБА_1 за період з 04.12.2023 по 31.12.2023.

- витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 04.02.2024 року № 35, яким вирішено виплатити додаткову винагороду в розмірі 100 000,00 грн. військовослужбовцям у зв`язку із отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) за час за перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, у т.ч. солдату ОСОБА_1 за період з 02.01.2024 по 16.01.2024. Підстава: довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №9/5/13 від 09.01.2024 року.

- витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 04.03.2024 року №64, яким вирішено виплатити додаткову винагороду в розмірі 100 000,00 грн. військовослужбовцям у зв`язку із отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) за час за перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії: 4.4.3. Солдату ОСОБА_1 , водію 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти, за період з 17.01.2024 по 30.01.2024.

- витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 31.01.2024 року № 31, згідно якому 31.01.2024 року солдат ОСОБА_1 прибув до району виконання бойових завдань військової частини НОМЕР_2 у складі військової частини НОМЕР_1 з ДП "Клінічний санаторій ім. Горького "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ".

Тобто, 31.01.2024 не є днем перебування на стаціонарному лікуванні.

- витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 04.05.2024 року №127, яким вирішено виплатити додаткову винагороду в розмірі 100 000,00 грн. військовослужбовцям у зв`язку із отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) за час за перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії: у т.ч. солдату ОСОБА_1 , водію 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти, за період з 26.03.2024 по 04.04.2024. Підстава, довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) військової частини НОМЕР_2 від 09.01.2024 №9/5/13.

- витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 05.04.2024 року №96, яким з 05.04.2024 року солдат ОСОБА_1 прибув та приступив до виконання службових обов`язків до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_2 з Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, м. Одеса.

Тобто, 05.04.2024 не є днем перебування на стаціонарному лікуванні.

На підтвердження виплати позивачу додаткової винагороди у спірні періоди з 04.12.2023 по 31.12.2023, з 02.01.2024 по 16.01.2024, з 17.01.2024 по 30.01.2024, з 26.03.2024 по 04.04.2024 відповідач надав до суду копію Картки особового рахунку позивача за 2024 рік, де відображені відповідні нарахування, зокрема у січні, лютому, березні, травні 2024 рр.

Крім того, з наданих позивачем разом із позовною заявою виписок по рахунку (а.с. 50-69) також вбачається зарахування коштів на рахунок позивача від військової частини НОМЕР_1 .

Отже, враховуючи, що за спірні періоди з 30.12.2023 по 31.12.2023, з 02.01.2024 по 16.01.2024, з 17.01.2024 по 30.01.2024, з 26.03.2024 по 04.04.2024 позивач був включений до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. у зв`язку із отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) за час за перебування на стаціонарному лікуванні та відповідач надав докази цієї виплати, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог в частині нарахування та виплати додаткової винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні за спірний період з 30.12.2023 по 16.01.2024, з 17.01.2024 по 31.01.2024, з 26.03.2024 по 05.04.2024 відсутні.

Щодо нарахування та виплати додаткової винагороди за період з 18.06.2024 по 17.07.2024, суд зазначає наступне.

За позицією відповідача, час психологічної реабілітації згідно розділу XXXIV Порядку №260 не передбачає виплати додаткової винагороди, а відтак за вказаний період позивачу не виплачено додаткову винагороду в розрахунку до 100 000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Виписки із медичної картки стаціонарного хворого №2068, у період з 18.06.2024 по 16.07.2024 рр. позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП Київської обласної ради «Київський обласний центр ментального здоров`я» з діагнозом: Посткомоційний розлад. Розлад адаптації, астено-невротичний синдром з диссомнією.

Відповідно до Довідки ВЛК №176 від 05.04.2024 року, окрім діагнозу, пов`язаного з наслідками вибухової травми (29.12.2023) (Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини), у позивача був наявний й діагноз: Розлад адаптації, пов`язаний із бойовим стресом, у вигляді порушення емоцій та поведінки, з дисомнією та виходом в астенію, за яким причинний зв`язок визначений, як «Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби».

Тобто, у період з 18.06.2024 по 16.07.2024 рр. позивач перебував на стаціонарному лікуванні не у зв`язку пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а іншим захворюванням.

Верховний Суд у постанові від 05.09.2025 у справі № 600/3296/23-а висновував, що … травма, отримана позивачем під час проходження військової служби, не є пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Враховуючи, що захворювання, які не є пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, суд дійшов висновку про відсутність умов для виплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, згідно пункту 1 Постанови №168, за час перебування на стаціонарному лікуванні у період з 18.06.2024 по 16.07.2024 рр.

При цьому, суд зауважує, що в ході розгляду справи позивачем не надано доказів на спростування того, за час перебування на стаціонарному лікуванні з 30.12.2023 по 16.01.2024, з 17.01.2024 по 31.01.2024, з 26.03.2024 по 05.04.2024 йому була нарахована та виплачена додаткова винагорода.

Враховуючи, судом не встановлено протиправної бездіяльності відповідача у нарахуванні та виплаті позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 N 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану за період перебування його на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров?я у спірний період, а позивачем не надано доказів зворотного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні цього позову.

Щодо доводів відповідача щодо порушення позивачем строку звернення до суду, встановленого ст. 233 КЗпП України, суд зазначає, що питання стосовно дотримання строку звернення до суду вирішувалось судом в ухвалі від 07.01.2025 року під час розгляду клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду. Суд ухвалив: визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити його.

У контексті оцінки інших доводів сторін звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

VII. Висновок суду.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваної відмови, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

VIIІ. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову та оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат на користь позивача не здійснюється; відповідач про наявність витрат не заявив.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволення позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до Військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна

.