Справа № 596/263/25
Суддя: Митражик Е. М.
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2025 р. Справа № 596/263/25

Провадження № 2-а/596/25/2025

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Митражик Е.М.

при секретарі судового засідання Кузик М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Гусятинського районного суду Тернопільської області в селищі Гусятин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 і просить визнати протиправною та скасувати постанову №326 від 17.02.2025 року винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , у відповідності до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 000 гривень. В обґрунтування позову посилається на те, що вважає постанову незаконною та необгрунтованою, яка підлягає скасуванню через відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення. Згідно постанови, 03.02.2025 року близько 11 годин 00 хвилин прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що йому автоматично системою АІТС Оберіг сформовано QR-повістку з датою прибуття на 19.01.2025 р. до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних, а він у вказаний термін не з`явився, згідно чого його через систему АІТС Оберіг подано в розшук до органів Національної поліції. Не погоджується з зазначеним в постанові, оскільки він не отримував належним чином у передбачений п.28 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №560 спосіб, ані особисто, ані засобами поштового зв`язку оформленої повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він не знав і не міг знати про дату, час та місце, куди потрібно з`явитися, а також мету такої явки. Про наявність відповідної вимоги дізнався лише після перевірки інформації в електронному реєстрі, після чого одразу прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Незважаючи на це, посадовими особами на місці було складено щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, а згодом винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, в яких не зазначено про наявність у встановлений законодавством спосіб доказів надіслання чи вручення повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Від прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 не ухилявся та можливості своєчасно виконати вимогу не мав, оскільки про таку не був у встановлений законом спосіб повідомлений. Сам факт формування повістки в АІТС Оберіг не є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно по примітки ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Ним сумлінно виконано обов`язок щодо оновлення персональних даних у визначеному порядку, надавши відповідну інформацію для внесення до Єдиного державного реєстру, а саме через застосунок Резерв+. В оскаржуваній постанові №326 від 17.02.2025 року відсутнє посилання на конкретну норму права, яку порушено і яка обумовлює об`єктивну сторону ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що суперечить принципу правової визначеності та позбавляє можливості визначити за порушення якої саме норми закону його притягнуто до адміністративної відповідальності. Постанова №326 від 17.02.2025 року винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковником ОСОБА_3 , проте підпис уповноваженої особи на постанові №326 від 17.02.2025 року відсутній.

Ухвалою суду від 28.02.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Від представника ІНФОРМАЦІЯ_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечуючи на позов, посилається на те, що при з`явленні позивача 03 лютого 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 , в ході звірки облікових даних було встановлено, що ОСОБА_1 автоматичною системою АІТС «Оберіг» сформовано електронну повістку з датою прибуття на 19 січня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних. По повістці без поважних причин ОСОБА_1 не прибув, доказів на підтвердження поважності причин неявки не надав, згідно чого було через систему АІТС «Оберіг» подано в розшук до органу Національної поліції, на яку він не прибув. Після закінчення дії відстрочки ОСОБА_1 вчасно не оновив свої персональні дані, тому автоматично системою АІТС «Оберіг» сформувала електронну повістку так, як громадянин згідно системи не користувався відстрочкою від призову на військову службу та підлягав призову на військову службу під час мобілізації. Після сформування електронної повістки вона надсилається до поштового зв`язку «Укрпошта» де повістку з прибуттям на 19.01.2025 року конвертується на Укрпошті у конверти і надсилається особі рекомендованим з повідомленням на адресу, яку особа вказала при постановці на військовий облік в системі АІТС «Оберіг». Відповідно до конверта з відміткою проставленого у поштовому повідомленні про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання який повернувся назад, позивач вважається належно повідомлений. Таким чином, гр. ОСОБА_1 , 19 січня 2025 року здійснив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. яке вчинене в особливий період та порушено вимоги абз.7 п.3 ч.1 ст. 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Просить відмовити в задоволенні позову повністю, розгляд справи проводити без участі представника відповідача.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про слухання справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задоволити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, в резолютивній частині відзиву зазначив про слухання справи в відсутності їх представника.

Дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян на встановлений порядок управління за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно зі ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідальність за ч.1 ст.210-1 КУпАП передбачена за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань-від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачена за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З копії протоколу №10 про адміністративне правопорушення від 03.02.2025 року складеного головним спеціалістом ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 слідує, що ОСОБА_1 , «03.02.2025 року о 11 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що гр. ОСОБА_1 не з`явився по повістці на 19.01.2025 р., що є порушенням вимог ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постанова КМУ №560», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП.

Згідно постанови за №326 по справі про адміністративне правопорушення, складеної 17.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_5 встановлено, що «03.02.2025 р. гр. ОСОБА_1 , близько 11 годин 00 хвилин прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено, що громадянину ОСОБА_1 автоматично системою АІТС Оберіг сформовано QR-повістку з датою прибуття на 19.01.2025 р. до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних. Громадянин ОСОБА_1 у вказаний термін не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно чого його було через систему АІТС Оберіг подано в розшук до органів Національної поліції. Згідно вимог Закону України «Про оборону України», враховуючи Укази Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», від 17.05.2022 № 342/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 12.08.2022 № 574/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 07.11.2022 №758/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» та роз`яснення Верховного Суду викладені у листі від 13.04.2018 № 60-1543/0/2-18, в Україні діє особливий період. Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» порушення вчинене в особливий період». Враховуючи, що громадянин скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17 000 гривень 00 копійок.

Процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки тощо визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (надалі Порядок), що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560. Зокрема, відповідно до п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ № 560 від 16.05.2024, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, у справі № 357/10134/17 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Згідно з частиною другою статті 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі N 524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі N 295/3099/17.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за № 36/41381 (далі Інструкція).

Тобто, законодавцем імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності.

Вказані положення не є формальною вимогою, це важлива законодавча гарантія об`єктивного та справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, надана, зокрема, військовозобов`язаному для захисту своїх прав та інтересів від безпідставного притягнення до відповідальності.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами, з суворим дотриманням процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП не обґрунтовано належними доказами, відсутні посилання на докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Так, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 , як військовозобов`язаному вручена повістка про необхідність прибути на 19.01.2025 року до ТЦК та СП.

До відзиву не долучено доказів на підтвердження заперечень викладених у ньому та спростувань доводів позивача. У матеріалах справи відсутня повістка про виклик позивача на 19.01.2025.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про те, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме нез`явлення за викликом до ТЦК та СП відповідачем не доведена, так як відсутні будь-які докази того, що він був сповіщений належним чином про необхідність явки на 19.01.2025 року до ТЦК та СП. Також, в його діях не вбачається вини яку формі умислу так і необережної форми вини.

Окрім того, згідно протоколу №10 про адміністративне правопорушення від 03.02.2025 року, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 3 статті 210 КУпАП, яка встановлює відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, в особливий період, а постановою №326 від 17.02.2025 року позивача притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Пунктом 11 Розділу II Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затв. Наказом Міністерства оборони України 01.01.2024 №3 передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (додаток 4) (далі - постанова).

Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

В даному випадку, з долученої до позовної заяви ОСОБА_1 копії постанови №326 від 17 лютого 2025 року вбачається, що підпис начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_6 на ній відсутній.

Відповідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, суд скасовує рішення суб`єкта владних повноважень і закриває справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72-77, 139, 205, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_6 №326 від 17 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 17 000,00 гривень скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Елла МИТРАЖИК