Справа № 280/8858/25
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 грудня 2025 року Справа № 280/8858/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, 69005, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158-Б)

про: визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

07.10.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у внесенні відомостей щодо позивача;

зобов`язати відповідача доповнити відомості в підсистемі ППВП Пенсійного фонду України за період з 20.09.1983 по 05.06.1987 та здійснити перерахунок виплат згідно загального стажу роботи позивача;

вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Позовна заява підписана представником позивача адвокатом Бєліковим О.С., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серія АР № 1264742 від 07.10.2025.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 07.01.2025 вона відкрила особовий рахунок № НОМЕР_2 для виплати пенсії. Проте, згідно довідок сформованих у підсистемі ППВП Пенсійного фонду України від 20.01.2025 до стажу для розрахунку пенсійних виплат не враховано період роботи з 20.09.1983 по 05.06.1987 молодшим продавцем магазину № 22.

24.01.2025 було здійснено запит на довідку з Архівного управління Запорізької міської ради, на що 29.01.2025 отримана відповідь про те, що документи магазину № 22 продторгу Ленінського району м. Запоріжжя на зберігання до архівного управління Запорізької міської ради не надходили, тому надати відомості про підтвердження стажу роботи позивача немає можливості.

05.05.2025 подано повторний запит з уточненням номерів магазинів, на що 08.05.2025 Архівне управління Запорізької міської ради надає наступні відомості. Документи магазину № 22 Продторгу Ленінського району м. Запоріжжя на зберігання до архівного управління Запорізької міської ради не надходили. Документи магазину № 25 Продторгу Ленінського району надійшли на зберігання до архівного управління Запорізької міської ради з 1993 року. Тому надати відомості про стаж роботи позивача за період роботи у магазинах № 22, 25 Продторгу Ленінського району 1983-1987 роки немає можливості.

01.07.2025 представник позивача звернувся з адвокатським запитом до відповідача з проханням доповнити відомості за 1983-1987 роки в підсистемі ППВП Пенсійного фонду України та здійснити перерахунок виплат згідно загального стажу роботи позивача.

Листом відповідача від 11.07.2025 № 11845-11778/А-02/8-0800/25 позивача повідомлено про те, що до її страхового стажу не зараховано період роботи з 20.09.1983 по 05.06.1987, оскільки в трудовій книжці відсутній запис щодо підстави звільнення. На думку позивача, такі дії відповідача є протиправними, з огляду на викладені обставини, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.10.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження).

29.10.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 54316 від 29.10.2025), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 20.09.1983 по 05.06.1987 тому, що в трудовій книжці відсутній запис щодо підстави звільнення. Водночас, спірний період частково зараховано до страхового стажу як період догляду за дитиною з 16.12.1985 по 31.08.1987. Чинним законодавством передбачено можливість підтвердження спірних періодів роботи у разі відсутності відповідних записів або неправильних чи неточних записів у трудовій книжці, проте, жодних допустимих доказів позивачем надано не було.

Також, на переконання відповідача, позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Крім того, відповідач у відзиві зазначив, що призначення, нарахування сум пенсії, компенсації, їх виплата є дискреційними повноваженнями пенсійного органу.

На переконання відповідача, позивачу правомірно відмовлено в зарахуванні до страхового стажу спірний період роботи у зв`язку з відсутністю належних повноважень в підтвердженні страхового стажу роботи. З огляду на викладені обставини, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Також відповідач у відзиві заявив клопотання про залучення в якості відповідача у справі № 280/8858/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 07.11.2025 було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в якості співвідповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з розглядом даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача зареєстровано як юридичну особу орган державної влади 27.06.2002 (а.с.30).

07.01.2025 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії (а.с. 64). Цього ж дня позивач відкрила Особовий рахунок № НОМЕР_2 для виплати пенсії.

Відповідно до довідок, сформованих у підсистемі ППВП Пенсійного фонду України від 20.01.2025, до стажу для розрахунку пенсійних виплат не враховано період роботи з 20.09.1983 по 05.06.1987 молодшим продавцем магазину № 22 (а.с.71).

Позивачем був здійснений запит на довідку з Архівного управління Запорізької міської ради, на що 29.01.2025 була отримана відповідь, що документи магазину № 22 продторгу Ленінського району м. Запоріжжя на зберігання до архівного управління Запорізької міської ради не надходили, тому надати відомості про підтвердження стажу роботи позивача немає можливості (а.с.5).

На повторний запит з уточненням номерів магазинів, надійшла відповідь від 08.05.2025 про те, що документи магазину № 22 Продторгу Ленінського району м. Запоріжжя на зберігання до архівного управління Запорізької міської ради не надходили. Документи магазину № 25 Продторгу Ленінського району надійшли на зберігання до архівного управління Запорізької міської ради з 1993 року. Тому надати відомості про стаж роботи позивача за період роботи у магазинах № 22, 25 Продторгу Ленінського району 1983-1987 роки немає можливості (а.с.5).

Позивач в особі свого представника звернувся до відповідача з проханням доповнити відомості за 1983-1987 роки в підсистемі ППВП Пенсійного фонду України та здійснити перерахунок виплат згідно загального стажу роботи позивача, однак листом відповідача від 11.07.2025 № 11845-11778/А-02/8-0800/25 позивача повідомлено про те, що до її страхового стажу не зараховано період роботи з 20.09.1983 по 05.06.1987, оскільки в трудовій книжці відсутній запис щодо підстави звільнення (а.с.6).

Оцінюючи правомірність дій відповідача щодо відмови у внесенні до підсистеми ППВП Пенсійного фонду України відомостей за період роботи позивача з 20.09.1983 по 05.06.1987, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У ч. 4 ст. 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV законодавець визначив, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV.

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення (ч.1 ст. 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV).

Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого ч. 1 ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду (ч. 2 ст. 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV).

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч. 3 ст. 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV).

За приписами ч. 1 ст. 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ), який є релевантним джерелом права у досліджуваних правовідносинах, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

У відповідності до ст. 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Слід зазначити, що порядок ведення трудових книжок, а також правові аспекти підтвердження наявного трудового стажу у випадку відсутності трудової книжки визначаються Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі Інструкція № 58), та Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі Порядок № 637).

Згідно з п. 2.2 Інструкції № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Відповідно до п. 2.3 Інструкції № 58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Нормою п. 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Суд зазначає, що наявні в трудовій книжці недоліки свідчать лише про неналежне заповнення трудової книжки роботодавцем та жодним чином не впливають на факт перебування позивача із вказаним підприємством у трудових відносинах.

Таким чином, допущені роботодавцями помилки в належному оформленні записів у трудовій книжці, не можуть слугувати підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист. Недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а відтак, не повинно впливати на особисті права такого робітника.

У постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 (провадження № К/9901/110/17) Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду погодився з висновками суду першої інстанції стосовно того, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 72366973).

Крім того, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 74262468).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, судом встановлено, що 07.01.2025 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії (а.с. 64). Цього ж дня позивач відкрила Особовий рахунок № НОМЕР_2 для виплати пенсії.

Відповідно до довідок, сформованих у підсистемі ППВП Пенсійного фонду України від 20.01.2025, до стажу для розрахунку пенсійних виплат не враховано період роботи з 20.09.1983 по 05.06.1987 молодшим продавцем магазину № 22 (а.с.71).

Позивачем був здійснений запит на довідку з Архівного управління Запорізької міської ради, на що 29.01.2025 була отримана відповідь, що документи магазину № 22 продторгу Ленінського району м. Запоріжжя на зберігання до архівного управління Запорізької міської ради не надходили, тому надати відомості про підтвердження стажу роботи позивача немає можливості (а.с.5).

На повторний запит з уточненням номерів магазинів, надійшла відповідь від 08.05.2025 про те, що документи магазину № 22 Продторгу Ленінського району м. Запоріжжя на зберігання до архівного управління Запорізької міської ради не надходили. Документи магазину № 25 Продторгу Ленінського району надійшли на зберігання до архівного управління Запорізької міської ради з 1993 року. Тому надати відомості про стаж роботи позивача за період роботи у магазинах № 22, 25 Продторгу Ленінського району 1983-1987 роки немає можливості (а.с.5).

Позивач в особі свого представника звернувся до відповідача з проханням доповнити відомості за 1983-1987 роки в підсистемі ППВП Пенсійного фонду України та здійснити перерахунок виплат згідно загального стажу роботи позивача, однак листом відповідача від 11.07.2025 № 11845-11778/А-02/8-0800/25 позивача повідомлено про те, що до її страхового стажу не зараховано період роботи з 20.09.1983 по 05.06.1987, оскільки в трудовій книжці відсутній запис щодо підстави звільнення (а.с.6).

Судом було досліджено копію трудової книжки серії НОМЕР_3 від 20.09.1983 (а.с.11-13), в якій міститься запис про звільнення позивача 05.06.1987 за ст. 38 Кодексу законів про працю Української Радянської Соціалістичної Республіки (догляд за дитиною менше 8 років), що, на переконання суду, підтверджує право позивача на зарахування до її страхового стажу періоду роботи з 20.09.1983 по 05.06.1987.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач повинен був зарахувати до страхового стажу позивача періоди її роботи з 20.09.1983 по 05.06.1987, однак протиправно не зробив цього.

Стосовно доводів відповідача щодо пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, суд зазначає таке.

По-перше, позивач дізналась про порушення своїх прав з листа відповідача від 11.07.2025 № 11845-11778/А-02/8-0800/25 11.07.2025. Позов до суду було подано 07.10.2025, тобто в межах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду. Відтак, позивачем був дотриманий відповідний строк.

По-друге, суд зауважує, що на сьогодні не існує жодного строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку пенсіонер не отримував з вини держави в особі її компетентних органів. Отже, за таких обставин обмеження права пенсіонера на отримання належної йому пенсії певними строками є неприпустимим.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20.05.2020 по справі № 815/1226/18 (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 89819907) та знаходить своє практичне застосування у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (зокрема, у постанові від 16.03.2023 по справі № 420/7835/19, № в Єдиному державному реєстрі судових рішень 109601191).

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у внесенні до підсистеми ППВП Пенсійного фонду України відомостей за період роботи позивача з 20.09.1983 по 05.06.1987, на переконання суду, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оцінюючи наявність правових підстав для зобов`язання відповідача доповнити відомості щодо страхового стажу позивача в підсистемі ППВП Пенсійного фонду України за період з 20.09.1983 по 05.06.1987 та здійснення перерахунку виплат згідно загального стажу роботи позивача, суд виходить із такого.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.

Стосовно доводів відповідача щодо того, що призначення, нарахування сум пенсії, компенсації, їх виплата є дискреційними повноваженнями пенсійного органу, суд вважає за необхідне зазначити таке.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Дискреція органу державної влади чи місцевого самоврядування можлива лише в тому випадку, коли альтернативне рішення є законним і правомірним. Дискреція не є довільною, вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідний правозастосовний підхід є усталеним у національній судовій практиці та міститься, зокрема, у Постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07.05.2025 у справі № 520/9626/24 (номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 12172087).

Отже, суд, із урахуванням обставин, встановлених під час надання правової оцінки діям відповідача щодо відмови у внесенні до підсистеми ППВП Пенсійного фонду України відомостей за період роботи позивача з 20.09.1983 по 05.06.1987, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, вважає за необхідне зобов`язати відповідача доповнити відомості щодо страхового стажу позивача в підсистемі Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи Пенсійного фонду України за період з 20.09.1983 по 05.06.1987 та здійснити перерахунок виплат згідно загального стажу роботи позивача.

За приписами ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, з метою ефективного захисту прав позивача у сфері соціального забезпечення, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та, відповідно, зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період її роботи з 20.09.1983 по 05.06.1987, у зв`язку з чим доповнити відомості щодо страхового стажу позивача в підсистемі Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи Пенсійного фонду України за період з 20.09.1983 по 05.06.1987, та здійснити з 07.01.2025 (з дня звернення позивача до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV) перерахунок виплат згідно загального стажу роботи позивача.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період її роботи з 20.09.1983 по 05.06.1987, у зв`язку з чим доповнити відомості щодо страхового стажу позивача в підсистемі Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи Пенсійного фонду України за період з 20.09.1983 по 05.06.1987, та здійснити з 07.01.2025 перерахунок виплат згідно загального стажу роботи позивача, на переконання суду, є обґрунтованими та такими, що також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем, на переконання суду, обґрунтовано протиправність дій відповідача щодо відмови у внесенні до підсистеми ППВП Пенсійного фонду України відомостей за період роботи позивача з 20.09.1983 по 05.06.1987, а також вмотивовано наявність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період її роботи з 20.09.1983 по 05.06.1987, у зв`язку з чим доповнити відомості щодо страхового стажу позивача в підсистемі Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи Пенсійного фонду України за період з 20.09.1983 по 05.06.1987, та здійснити з 07.01.2025 перерахунок виплат згідно загального стажу роботи позивача.

У свою чергу, суд вважає, що відповідач не надав суду належних та достатніх доказів на спростування обставин, якими позивач обґрунтував свої позовні вимоги.

Таким чином, адміністративний позов, на переконання суду, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією від 06.10.2025 № - (а.с.14) підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 968,96 грн. Отже, відповідна сума підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8 10, 14, 90, 139, 143, 241 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, 69005, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158-Б) про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у внесенні до підсистеми ППВП Пенсійного фонду України відомостей за період роботи ОСОБА_1 з 20.09.1983 по 05.06.1987.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період її роботи з 20.09.1983 по 05.06.1987, у зв`язку з чим доповнити відомості щодо страхового стажу ОСОБА_1 в підсистемі Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи Пенсійного фонду України за період з 20.09.1983 по 05.06.1987, та здійснити з 07.01.2025 перерахунок виплат згідно загального стажу роботи ОСОБА_1 .

Судовий збір у розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок) присудити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, 69005, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158-Б).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 08 грудня 2025 року.

Суддя О.В. Прудивус