Справа № 520/16971/25
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 р. Справа № 520/16971/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 року (ухвалене суддею Горшковою О.О.) в справі № 520/16971/25

за позовом ОСОБА_1

до НОМЕР_2 прикордонного загону (військової частина НОМЕР_3 ) Державної прикордонної служби України , НОМЕР_4 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_5 ) , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до НОМЕР_2 прикордонного загону (військової частина НОМЕР_3 ), НОМЕР_4 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просив суд: визнати протиправними дії НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період з червня 2008 року по грудень 2011 року включно, у розмірі 50 відсотків від законодавчо встановленого розміру; зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_3 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 надбавку за кваліфікацію з червня 2008 року по грудень 2011 року включно відповідно присвоєного класу «майстер» у розмірі 11 відсотків посадового окладу, визначеного у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», з урахуванням раніше виплачених сум; визнати протиправними дії НОМЕР_4 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_5 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період з січня 2012 року по серпень 2016 року включно, у розмірі 50 відсотків від законодавчо встановленого розміру; зобов`язати НОМЕР_4 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_5 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 надбавку за кваліфікацію з січня 2012 року по серпень 2016 року включно відповідно присвоєного класу «майстер» у розмірі 11 відсотків посадового окладу, визначеного у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», з урахуванням раніше виплачених сум; визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період з листопада 2016 по лютий 2018 року включно, у розмірі 50 відсотків від законодавчо встановленого розміру; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 надбавку за кваліфікацію з листопада 2016 року по листопад 2017 року включно відповідно присвоєного класу «1 клас» у розмірі 8 відсотків посадового окладу та з грудня 2017 року по лютий 2018 року включно відповідно присвоєного класу «майстер» у розмірі 11 відсотків посадового окладу, визначеного у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 р. частково задоволено позов, а саме: визнано протиправними дії НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період з червня 2008 року по грудень 2011 року включно, у розмірі 50 відсотків від законодавчо встановленого розміру; визнано протиправними дії НОМЕР_4 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_5 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період з січня 2012 року по серпень 2016 року включно, у розмірі 50 відсотків від законодавчо встановленого розміру; визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період з листопада 2016 по лютий 2018 року включно, у розмірі 50 відсотків від законодавчо встановленого розміру; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 надбавку за кваліфікацію з червня 2008 року по серпень 2016 року включно відповідно присвоєного класу «майстер» у розмірі 11 відсотків посадового окладу, визначеного у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», з листопада 2016 року по листопад 2017 року включно відповідно присвоєного класу «1 клас» у розмірі 8 відсотків посадового окладу та з грудня 2017 року по лютий 2018 року включно відповідно присвоєного класу «майстер» у розмірі 11 відсотків посадового окладу, визначеного у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» з урахуванням виплачених сум; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.09.2025 р. та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: постанову Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 № 1294, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи. Відповідач зазначає, що в період з листопада 2016 року по липень 2017 року позивачу виплачувалась набавка за кваліфікацію за 1 клас у розмірі 4%. В період з серпня по жовтень 2017 року з грошового забезпечення ОСОБА_1 вказані виплати стягненні як помилково нараховані, що відображено в особистих картках та довідці про нараховану та виплачену надбавку за кваліфікацію. В подальшому з листопада 2017 року по лютий 2018 року позивачу виплачувалась надбавка за кваліфікацію у розмірі 5,5 % за клас майстер. Таким чином апелянт вважає, що порушень у встановленні та виплаті ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію у розмірі 5,5 % від посадового окладу за період з листопада 2017 року по лютий 2018 року допущено не було.

Військова частина НОМЕР_5 подала додаткові пояснення, в яких підтримує доводи апеляційної скарги, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що позивач проходив службу в підрозділах Державної Прикордонної служби України.

Згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.04.2025 №288-ОС ОСОБА_1 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 07.04.2025 р.

Згідно з інформацією, відображеною в архівних відомостях особистих карток грошового забезпечення за 2008-2025 роки, ОСОБА_1 проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні у період: з січня 2008 року по грудень 2011 року включно - в НОМЕР_2 прикордонному загоні ДПС України (військова частина НОМЕР_3 ); з січня 2011 року по серпень 2016 року включно - в НОМЕР_4 прикордонному загоні ДПС України (військова частина НОМЕР_5 ); з вересня 2016 року по лютий 2018 року включно та з січня 2020 року по 07.04.2025 року включно - в ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ); з березня 2018 року по грудень 2019 року включно - в ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_6 ).

Відповідно до архівних відомостей карток грошового забезпечення за 2008 - 2018 роки, під час проходження військової служби ОСОБА_1 проводились нарахування та виплати додаткових видів грошового забезпечення: у період з червня 2008 року по лютий 2018 року включно надбавки за кваліфікацію у розмірі 50 % від законодавчо встановленого розміру.

Позивач вважаючи протиправними дії відповідачів щодо нарахування та виплати йому надбавки за кваліфікацію за періоди з червня 2008 р. по лютий 2018 р. включно, у розмірі 50 відсотків від законодавчо встановленого розміру, звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідача існував обов`язок щодо виплати позивачеві надбавки за кваліфікацію у розмірі, установленому у додатках 25-28 до Постанови № 1294 та підпункту 3.13.1 пункту 3.13 розділу ІІІ Інструкції № 425, а не у розмірі 50 відсотків від установленого розміру у Додатках до постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 р., тому обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) провести перерахунок та виплату позивачу надбавку за кваліфікацію з червня 2008 року по серпень 2016 року включно відповідно присвоєного класу майстер у розмірі 11 відсотків посадового окладу, визначеного у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, з листопада 2016 року по листопад 2017 року включно відповідно присвоєного класу 1 клас у розмірі 8 відсотків посадового окладу та з грудня 2017 року по лютий 2018 року включно відповідно присвоєного класу майстер у розмірі 11 відсотків посадового окладу, визначеного у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 р. Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу з урахуванням виплачених сум.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. № 2011-XII (в подальшому - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону №2011-XII встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону № 2011-XII).

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", чинної на час виникнення спірних правовідносин (в подальшому - Постанова № 1294) затверджено, зокрема, додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу в розмірах, які знайшли відображення в додатках 25-28 до цієї постанови у тому числі: надбавка за кваліфікацію та винагорода за тривалість безперервної військової служби, які є предметом розгляду даної справи.

Відповідно до п. 2 Постанови № 1294 виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Наведені приписи дають підстави вважати, що Кабінет Міністрів України делегував, зокрема, Адміністрації Державної прикордонної служби України упорядкувати перелік, розміри та порядок виплати додаткового грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу.

Одночасно, у п. 7 Постанови № 1294 зазначено, що до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28, їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру, крім щомісячних виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу льотного та наземного складу авіації, плаваючого складу, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які виконують водолазні роботи, проходять службу в аеромобільних військах та частинах спеціального призначення, та виплати одноразової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які знешкоджують вибухові предмети.

З аналізу наведених норм слідує, що до моменту упорядкування переліку, розмірів та порядку виплати додаткового грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, такі виплати провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого розміру.

Судовим розглядом встановлено, що позивачу в період з 2008 р. по 2018 р. виплачувалась надбавка за кваліфікацію в розмірі 50 % від законодавчо встановленого розміру, а саме з січня 2008 р. по лютий 2010 р. у розмірі 11 % посадового окладу, а починаючи з 2011 р. - 5,5 % посадового окладу.

До моменту упорядкування переліку, розмірів та порядку виплати додаткового грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, такі виплати провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого розміру відповідно до пункту 7 Постанови № 1294.

20.05.2008 р. відповідно до Закону України "Про Державну прикордонну службу України", постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" та з метою визначення порядку й умов виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України затверджено Інструкцію № 425 (в подальшому - Інструкція № 425), якою визначено порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які займають посади в спеціально уповноваженому центральному органі виконавчої влади у справах охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону, навчальних закладах, науково-дослідних установах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України.

У розділі ІІІ Інструкції № 425 визначено порядок, умови та розміри виплати додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пп. 3.13.1 п. 3.13 розд. ІІІ Інструкції № 425, особам офіцерського складу (крім військових льотчиків і штурманів, військових льотчиків і штурманів інструкторського складу), особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які мають клас, присвоєний у встановленому порядку, виплачується надбавка в таких розмірах: 2-й клас - 5 відсотків посадового окладу; 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу; клас майстра - 11 відсотків посадового окладу.

Таким чином, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 р. № 425 упорядковано додаткові види грошового забезпечення, визначені згідно з додатками 25-28 до Постанови № 1294.

З 29.06.2008 р., дати набрання законної сили Інструкції № 425, виплата додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28 до Постанови № 1294, в тому числі і надбавки за кваліфікацію виплачується у розмірах встановлених цією Інструкцією №425.

Із урахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідачів існував обов`язок щодо виплати позивачу надбавки за кваліфікацію у розмірі, установленому у додатках 25-28 до Постанови № 1294 та підпункту 3.13.1 пункту 3.13 розділу ІІІ Інструкції № 425, а не у розмірі 50 відсотків від установленого розміру у Додатках до постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 р.

Однак, відповідачі всупереч вищезазначеним нормам права виплату позивачу надбавки за кваліфікацію здійснювали у розмірі 50% від розміру установленого Постановою № 1294, що свідчить про протиправність їх дій та є підставою для задоволення позовних вимог у цій частині.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 31.01.2018 р. в справі № 808/8403/13-а, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, враховується судом.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату позивачу недоплаченої суми грошового забезпечення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (в подальшому - Закон № 2232-XII), закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до положень Закону України Про Державну прикордонну службу України від 03.04.2003 №661-IV Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, основними обов`язками якої, зокрема є: припинення будь-яких спроб незаконної зміни проходження лінії державного кордону України; припинення у взаємодії з відповідними правоохоронними органами збройних конфліктів та інших провокацій на державному кордоні України; участь у взаємодії із Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями у відбитті вторгнення або нападу на територію України збройних сил іншої держави або групи держав; участь у виконанні заходів територіальної оборони, а також заходів, спрямованих на додержання правового режиму воєнного і надзвичайного стану.

Порядок проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період визначений Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженим Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 (в подальшому - Положення № 1115/2009).

Відповідно до п. 12 Положення № 1115/2009, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців з державою, зокрема включення їх до списків особового складу органів Держприкордонслужби або виключення з таких списків, присвоєння та позбавлення військових звань, пониження та поновлення у військових званнях, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо, оформлюється письмовими наказами на підставі документів, види та форма яких установлюються наказом Міністерства внутрішніх справ України.

Згідно з п. 121 Положення №1115/2009, вибуття військовослужбовця до нового місця служби здійснюється після надходження до органу Держприкордонслужби витягу з наказу або письмового повідомлення про його призначення на посаду чи зарахування у розпорядження начальника відповідного органу Держприкордонслужби, в тому числі доведеного технічними засобами передачі інформації. Виключення військовослужбовця зі списків особового складу органу Держприкордонслужби здійснюється після здавання ним посади, але не пізніше ніж через місяць від дня одержання органом витягу з наказу або іншого письмового повідомлення про переміщення військовослужбовця по службі.

Пунктом 293 Положення № 1115/2009 визначено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпеченням.

У разі спору про розмір сум, належних військовослужбовцю при звільненні, йому в день виключення із списків особового складу виплачується сума, не оспорювана керівництвом органу Держприкордонслужби, у якому проходив службу цей військовослужбовець.

Відповідно до п. 3 розд. І Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ від 25 червня 2018 року № 558, грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату.

Аналіз правових норм свідчить, що звільнений з військової служби військовослужбовець на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби має бути повністю забезпечений матеріальним і грошовим забезпеченням.

Тобто, у випадку звільнення військовослужбовця з військової служби з ним має бути проведено повний розрахунок за всіма видами належного йому на день звільнення продовольчого, речового та грошового забезпечення.

З аналізу наведених норм вбачається, що розрахунок з військовослужбовцем проводитися військовою частиною на грошовому утриманні якої (останньої) він знаходився, та звідки був звільнений.

Судовим розглядом встановлено, що з січня 2008 року по грудень 2011 року включно позивач проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні у НОМЕР_2 прикордонному загоні ДПС України (військова частина НОМЕР_3 ); з січня 2011 року по серпень 2016 року включно - в НОМЕР_4 прикордонному загоні ДПС України (військова частина НОМЕР_5 ); з вересня 2016 року по лютий 2018 року включно та з січня 2020 року по 07.04.2025 включно - в ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.04.2025 р. №288-ОС позивача виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 07.04.2025 р. Таким чином, саме ІНФОРМАЦІЯ_2 було останнім місцем служби позивача.

Враховуючі вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки позивача з 07.04.2025 р. було звільнено саме з ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно вказаний відповідач є останнім місцем проходження служби позивача, а відтак, саме ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов`язано виплатити позивачу нележні йому надбавки за кваліфікацію за період з червня 2008 року по лютий 2018 року.

Із урахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним спосіб захисту порушеного права позивача є зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з урахуванням виплачених сум надбавку за кваліфікацію з червня 2008 року по серпень 2016 року включно відповідно присвоєного класу майстер у розмірі 11 відсотків посадового окладу, визначеного у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, з листопада 2016 року по листопад 2017 року включно відповідно присвоєного класу 1 клас у розмірі 8 відсотків посадового окладу та з грудня 2017 року по лютий 2018 року включно відповідно присвоєного класу майстер у розмірі 11 відсотків посадового окладу, визначеного у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення із дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 в справі № 520/16971/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич