Справа № 340/4100/25
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 340/4100/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року (суддя М.Я. САВОНЮК) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

третя особа Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області від 04.03.2025 № 92 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1; зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з дня звернення за пенсією.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 04.03.2025 № 92 (вих. № 9227/03-16 від 08.05.2025). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву від 25.02.2025 та вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788XII з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішенням, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 25.01.2025 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою про призначення пільгової пенсії за віком.

Заява в порядку перерозподілу була передана для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, яким прийнято рішення № 92 від 04.03.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області лист № 0200-0303-9/46269 від 21.04.2025 про доопрацювання електронної пенсійної справи позивача.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно перевірено надані позивачем документи та прийнято рішення від 04.03.2025 № 92 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю пільгового стажу.

Згідно з названим рішенням: «Вік заявниці 49 роки. Працює. Страховий стаж особи становить 28 роки 01 місяць 28 днів, пільговий стаж за Списком № 1 відсутній. За результатом розгляду документів, доданих до заяви, до пільгового стажу не зараховано період роботи з 14.07.2003 по 06.05.2009 згідно з довідкою від 13.02.2025 № 01.01-25/939, оскільки зазначена посада (медсестра рентгенцистоскопічного кабінету в урологічному відділенні) та посилання на Списки не відповідають чинним Списками № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників та Переліку атестованих посад і кодів професій. Вказаним рішенням також скасовано рішення про відмову в призначенні пенсії від 04.03.2025 № 92, зареєстроване 05.03.2025 № 4425/03-16.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії 25.02.2025, досягла віку 49 років, тому набула право на пільгову пенсію при наявності необхідного стажу. Також суд вказав, що за відсутності доказів на спростування зазначених у довідці № 01.01-25/939 від 13.02.2025 відомостей, підстави не враховувати при обчисленні пільгового стажу позивача таких відомостей відсутні. Відтак, на переконання суду, посада, яку обіймала ОСОБА_1 в період з 14.07.2003 по 06.05.2009 - медсестра рентгенцистоскопічного кабінету урологічного відділення, відповідає чинному на момент роботи позивача Списку № 1, період роботи підтверджений записами у трудовій книжці та уточнюючою довідкою № 01.01-25/939 від 13.02.2025, а тому такий період роботи належить зарахувати до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1. Разом з цим суд дійшов висновку, що період роботи позивача із 07.05.2009 по 04.09.2018 не підтверджено як пільговий стаж, а тому підстави для його врахування за Списком №1 відсутні.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, висновкам суду першої інстанції та доводам сторін, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону).

Відповідно до ч. 3 статті 114 Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Згідно з пунктом «а» ч. 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.06.2005 позивач 14.07.2003 переведена на посаду медсестри рентгенцистоскопічного кабінету урологічного відділення Вінницької обласної клінічної лікарні імені М.І. Пирогова; 04.09.2018 переведена на посаду старшої сестри медичної урологічного відділення.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради» № 01.01-25/939 від 13.02.2025 ОСОБА_1 працювала повний робочий день в KHП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова ВОР» у період з 14.07.2003 по 06.05.2009 (5 років 9 місяців 23 дні) медсестрою рентгенцистоскопічного кабінету урологічного відділення, що передбачена Списком № 1 розділу ХІХ підрозділу 19 «Охорона здоров`я», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003.

Відповідач не прийняв уточнюючу довідку № 01.01-25/939 від 13.02.2025, оскільки зазначена посада (медсестра рентгенцистоскопічного кабінету в урологічному відділенні) та посилання на Списки не відповідають чинним Списками № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників та Переліку атестованих посад і кодів професій.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відмова УПФУ є формальною, адже розділ ХІХ підрозділ 19 постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 містить такі посади: лікарі-рентгенологи, а також лікарі, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок); молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів), а також молодші спеціалісти з медичною освітою, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок); рентгенолаборанти, у тому числі у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок) і флюорографічних кабінетах, що віднесено до Списку № 1.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Водночас відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1, робоче місце якої підлягає атестації відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення такої атестації.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а дійшла правового висновку, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за не проведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у справі). Таким чином, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд апеляційної інстанції доходить висновку, що наведений висновок є в повній мірі застосовним й до робіт за Списком № 1.

Не забезпечення повного дослідження поданих ОСОБА_1 документів свідчить про необґрунтованість висновків відповідача та, як наслідок, неправомірність оскаржуваного рішення.

Також суд першої інстанції вірно врахував розбіжність у величині показника вікового цензу, який складає 45 років за пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23 січня 2020 року, та 50 років за пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII. Та дійшов висновку, що за такого правового регулювання застосуванню у цій справі підлягають саме норми Закону № 1788-XII, а не Закону №1058-IV, оскільки положення пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII визначає більш сприятливі умови для жінок при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином, оскільки позивач працювала до 1 квітня 2015 року на відповідній посаді, на позивача поширюється дія закону, а саме положення пункту «а» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23 січня 2020 року.

В частині відмови в задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржується, судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року в адміністративній справі № 340/4100/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 09 грудня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 09 грудня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров