Справа № 420/19253/25
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/19253/25

Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О. В.

Час і місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одеса адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної установи Дар`ївська виправна колонія (№10) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи Дар`ївська виправна колонія (№10) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи Дар`ївська виправна колонія (№10), в якому просив:

- визнати протиправними дії Державної установи Дар`ївська виправна колонія (№10) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 30 000,00 грн. щомісячно, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період з 06.03.2022 року по 11.05.2022 року;

- зобов`язати Державну установу Дар`ївська виправна колонія (№10) прийняти наказ про виплату, здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 30 000,00 грн. щомісячно, яка передбачена постановою Кабінетом Міністрів України №168 від 28.02.2022 року Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового i начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період з 06.03.2022 року по 11.05.2022 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що він проходив службу у Державній установі Дар`ївська виправна колонія (№10), зокрема, у період з 06.03.2022 року по 11.05.2022 року.

Водночас, відповідач за період з 06.03.2022 року по 11.05.2022 року не нарахував та не виплатив позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі 30 000 грн. за кожен місяць служби.

Не погоджуючись із вищевказаною бездіяльністю державної установи, позивач вирішив звернутися до суду з даним адміністративним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Державної установи Дар?ївська виправна колонія (№10) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, за період з 06.03.2022 року до 30.04.2022 року включно у розмірі 30 000,00 гривень щомісячно.

Зобов`язано Державну установу Дар?ївська виправна колонія (№10) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, за період з 06.03.2022 року до 30.04.2022 року включно, з одночасною компенсацією утриманих сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримаються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Державна установа Дар`ївська виправна колонія (№10), подала апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що додаткова винагорода є окремим тимчасовим додатковим видом грошового забезпечення, який виплачується під час проходження служби та виконання службових обов`язків, тобто є додатковим стимулюючим заохоченням саме за виконання службових обов`язків. Вказує, що доказів виконання позивачем своїх посадових обов`язків (несення служби у вигляді чергувань, нарядів тощо) за місцем служби у період окупації території Херсонської області, що є обов`язковою умовою для здійснення виплати додаткової винагороди для осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби згідно постанови Кабінету Міністрів України №168, не надано. Перебування позивача у трудових відносинах з установою, не є тотожнім несення служби. Факт отримання щомісячного грошового забезпечення, не є підставою вважати, що позивач у вказаний період був присутній на своєму робочому місці та виконував свої посадові обов`язки.

Вказує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки перебуванню установи на тимчасово окупованій території України, відсутності доступу в певний період до особових справ персоналу установи, первинної фінансової документації та будь-якої іншої. Після відновлення доступу до адміністративних будівель установи зафіксовано факти викрадання основних матеріальних цінностей та відсутність первинної документації (стосовно чого відкрито кримінальне провадження № 00006029 за правовою кваліфікацією частини першої статті 438 Кримінального кодексу України).

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у Державній установі Дар`ївська виправна колонія (№10), зокрема, у період з 06.03.2022 року по 11.05.2022 року.

Водночас, за твердженням позивача, за період з 06.03.2022 року по 11.05.2022 року йому не було нараховано та виплачено додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі 30 000 грн. за кожен місяць служби.

Враховуючи вищевказане, позивач звернувся до відповідача із заявою від 25.04.2025 року, в якій просив нарахувати та виплатити додаткову винагороду за спірний період.

Листом від 05.05.2025 року Державна установа Дар`ївська виправна колонія (№10) відмовила позивачу у нарахуванні та виплаті додаткової винагороди. У листі також зазначено, що наказом Міністерства юстиції України від 31.05.2022 року №1060/7 відповідно до листа Департаменту від 18.05.2022 року №9/1-1803BC для забезпечення соціального захисту персоналу було визначено державну установу Кропивницький слідчий ізолятор розпорядником коштів державної установи Дар?ївська виправна колонія (№10) в частині проведення розрахунково - касових операцій з оплати праці за травень 2022 року.

Не погоджуючись із вищевказаною бездіяльністю державної установи, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач мав право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30 000,00 грн. щомісячно, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, а тому прийшов до висновку про визнання протиправною саме бездіяльності Державної установи Дар?ївська виправна колонія (№10) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, за період з 06.03.2022 року до 30.04.2022 року включно у розмірі 30 000,00 гривень щомісячно та зобов`язав здійснити нарахування та виплату такої винагороди.

При цьому, суд акцентував увагу на тому, що згідно листа від 05.05.2025 року Державна установа Дар`ївська виправна колонія (№10) з травня 2022 року було визначено державну установу Кропивницький слідчий ізолятор розпорядником коштів державної установи Дар?ївська виправна колонія (№10) в частині проведення розрахунково - касових операцій з оплати праці за травень 2022 року, а тому задовольнив вимоги за період з 06.03.2022 року по 30.04.2022.

Колегія суддів надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апелянта виходить з наступного.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації введено на всій території України воєнний стан з 5:30 год. 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Передбачено, що вказана постанова набирає чинності 28.02.2022 року та застосовується з 24.02.2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2022 року №350 доповнено абзац перший пункту 1 Постанови №168 після слів «та поліцейським» словами «, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка»».

Передбачено, що вказана постанова набирає чинності 24.03.2022 року та застосовується з 24.02.2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 року №754 внесено зміни до пункту 1 Постанови №168 та в абзаці 1:

слова «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка» замінено словами «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)»;

після слова «щомісячно» доповнено словами «(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)».

Передбачено, що вказана постанова набирає чинності 08.07.2022 року та застосовується з 01.06.2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 року №793, зокрема, внесено наступні зміни до пункту 1 Постанови №168:

в абзаці першому слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць»;

Доповнено постанову пунктом 2-1 такого змісту: « 2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.».

Передбачено, що вказана постанова набирає чинності 19.07.2022 року та застосовується з 24.02.2022 року.

Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309 територія села Дар`ївка, Херсонського району, Херсонської області, на якій розташована Державна установа «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)», з 01.03.2022 року до 11.11.2022 року входила до переліку громад, що перебували у тимчасовій окупації.

Разом з цим, слід враховувати, що Розпорядженням Кабінету Міністрів України №204-р від 06.03.2022 року затверджено перелік адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка» згідно з додатком.

Згідно вказаного Розпорядження, Херсонська область входить до переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка».

З наведеного слідує, що у спірному періоді позивач мав право на додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 (в редакції постанови від 22.03.2022 року №350), як такий, що відноситься до осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах Херсонської області.

Також, у період проходження позивачем служби, а саме з березня по травень 2022 року, постановою Кабінету Міністрів України №168 чітко визначалось право осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень.

Інший підхід до виплати додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, застосовано з 01.06.2022 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 року №754.

Так, з 01.06.2022 року право вказаної категорії осіб на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, поставлено в залежність від наступної умови: несення служби в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Також, додаткова винагорода вказаній категорії осіб виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 року №793 унормовано, що додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168, на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

При цьому, положення абзацу 1 пункту 1 Постанови №168, що стосується осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць, тобто в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 року №754 і яка має застосовуватись з 01.06.2022 року, змін на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 року №793 не зазнали.

Представлені у справі докази очевидно свідчать про те, що у березні, квітні 2022 року відповідач не здійснив виплату позивачеві додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень щомісячно, чим порушив вимоги Постанови №168 та право позивача на належну оплату праці під час проходження відповідної служби.

Стосовно доводів Державної установи про те, що право на отримання додаткової винагороди мають лише ті особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які саме несуть службу в органах та установах зазначеної Служби, то Верховним Судом розглядалась справа №160/11851/22, предметом якої слугувала правомірність бездіяльності Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України у ненарахуванні й невиплаті позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови №168 в редакції від 24.03.2022 за період з квітня 2022 по травень 2022 року.

У постанові від 02.11.2023 по справі №160/11851/22 надаючи оцінку доводам відповідача, що право на отримання додаткової винагороди мають лише ті особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які саме несуть службу в органах та установах зазначеної Служби, суд зазначив наступне.

По-перше, на переконання Верховного Суду, у цьому випадку поняття «несення служби», яке зазначено у пункті 1 Постанови №168, тотожні поняттю «проходження служби». Оскільки, законодавством визначено, що особи рядового і начальницького складу, які мають спеціальні звання проходять службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, немає ніяких підстав вважати, що вони службу не несуть.

По-друге, положення пункту 1 Постанови №168 не містять застережень щодо призначення додаткової допомоги виключно особам, які беруть участь в оперативних заходах, несуть варту, в тому числі в нічний час, несуть службу у наряді, тощо.

Верховний Суд дійшов висновку, що Постанова №168 в редакції від 22.03.2022 не ставить в залежність отримання додаткової винагороди від залучення осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби від виконання завдань та заходів, спрямованих на забезпечення безпеки в умовах воєнного стану.

Також Верховний Суд зазначив, що посилання відповідача на відсутність наказів командирів (начальників) щодо виплати цієї винагороди свідчить лише про допущення протиправної бездіяльності, а не про відсутність права у позивача на таку винагороду.

В подальшому викладена правова позиція неодноразово підтримувалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18.01.2024 у справі №200/297/23, від 25.01.2024 у справі №520/8343/22, від 21.03.2024 у справі №160/12980/22, від 28.03.2024 у справі №480/1364/23, від 25.04.2024 у справі № 160/10532/22, від 25.07.2024 у справі №400/1895/23, від 08.08.2024 у справі №160/12981/22, від 14.10.2024 у справі №400/12515/23, від 17.10.2024 у справі №160/7027/22, від 17.10.2024 у справі №160/7027/22, від 24.10.2024 у справі №200/5154/22, від 29.10.2024 у справі №160/4039/23, від 31.10.2024 у справі №200/4975/22.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо доводів апелянта, що після відновлення доступу до адміністративних будівель установи встановлено факт перебування на території установи представників окупаційної влади та військових РФ, зафіксовано факт викрадення основних матеріальних цінностей та відсутність значної частини первинної документації установи, відкрите кримінальне провадження №00006029 за правовою кваліфікацією ч. 1ст. 438ч.КК України, за фактом вільного доступу до установи, відсутності засуджених та ув`язнених, викрадення майна установи та ін, то колегія суддів, не применшуючи значення подій, за наслідками яких документи у відповідача були втрачені, вважає, що суб`єкт владних повноважень окрім того, що втратив документи за обставин, які від нього не залежали, жодних дій на їх повне чи часткове відновлення не вчинив та суду не надав докази на підтвердження цього.

На основі зазначеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправної бездіяльності відповідача стосовно не нарахування та невиплати на користь позивача додаткової винагороди за період 06.03.2022 року до 30.04.2022 у розмірі 30000,00 гривень щомісячно відповідно до пункту 1 Постанови №168 (у редакції постанови від 22 березня 2022 року), а відтак про наявності підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити таку винагороду за цей період в судовому порядку.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної установи Дар`ївська виправна колонія (№10) залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України

Повний текст постанови складено та підписано 09 грудня 2025 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова