Справа № 160/24904/25
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов?язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Міністерства оборони України, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України з розгляду питань, пов?язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги членам сім?ї загиблого військовослужбовця Збройних Сил України, солдата ОСОБА_2 (військова частина НОМЕР_1 ), загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 , викладене у п.1.5. протоколу рішення комісії Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України з розгляду питань, пов?язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 18.06.2025 №739;
- зобов?язати Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , з доданими документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв?язку загибеллю солдата ОСОБА_2 (військова частина НОМЕР_1 ), загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити та виплатити одноразову грошому допомогу у зв`язку з загибеллю військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 у розмірі передбаченому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно з висновком з витягу з акту службового розслідування за фактом поранень та загибелі військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 внаслідок бойового ураження ворога від 30.12.204 №116 загибель солдата ОСОБА_2 комісією визнано таким, що пов?язано із захистом Батьківщини. Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України було встановлено той факт, що травма, поранення солдата ОСОБА_2 "Ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків. Осколкове поранення кровоносних судин в ділянці живота, які стали причиною смерті, ТРАВМА, ПОРАНЕННЯ, ЯКІ ПРИЗВЕЛИ ДО CMEPTI, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ?ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ. Дружина загиблого - ОСОБА_1 звернулась до Командира військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв?язку із загибеллю (смертю) її чоловіка. Комісією Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань, пов?язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум було розглянуто подані документи, надані командирами військових частин, для прийняття рішення щодо надання дозволу та виплату одноразової грошової допомоги членам родини загиблих, померлих внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, військовослужбовців та прийнято рішення про відмову в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 у зв`язку з тим, що солдат ОСОБА_2 (військова частина НОМЕР_1 ) військовослужбовець під час загибелі не перебував безпосередньо в районах ведення бойових дій або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення цих заходів. Позивач вважає, що відповідачем не було належним чином розглянуто заяву про виплату грошової допомоги, у зв`язку із загибеллю військовослужбовця на підставі постанови КМУ №168, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.09.2025 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Від Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позову відмовити. В обгрунтування власної правової позиції зазначено, що ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 23.04.2025 Військовою частиною НОМЕР_2 Державної спеціальної служби транспорту отримано від позивачки у встановленому порядку заяви із проханням виплатити відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011 -XII), постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 (далі - Постанова №168) одноразову грошову допомогу у зв?язку із загибеллю (смертю) солдата ОСОБА_2 . Листами від 09.05.2025 та 20.05.2025 командиром військової частини НОМЕР_1 складено та направлено до Адміністрації Держспецтрансслужби документи для розгляду та призначення виплати одноразової грошової допомоги дружині загиблого ОСОБА_1 , сину - ОСОБА_2 , та дочці - ОСОБА_3 18.06.2025 комісією Адміністрації Держспецтрансслужби з розгляду питань, пов?язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум позивачу відмовлено в призначенні та виплаті грошової допомоги відповідно до п.2 Постанови №168 та статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв?язку із тим, що військовослужбовець під час загибелі не перебував безпосередньо в районах ведення бойових дій, або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями військ держави-агресора на території держави агресора, у період здійснення цих заходів (що підтверджується витягом з Протоколу комісії №739). Листом Адміністрації Держспецтрансслужби від 04.07.2025 №518/5727 військову частину НОМЕР_2 повідомлено про те, що документи, подані для виплати одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі солдата військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 в результаті травми, поранення під час участі в бойових діях, Смерть, ТАК, пов?язана із захистом Батьківщини розглянуті, і прийнято рішення про відмову в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв?язку із тим, що військовослужбовець під час загибелі не перебував безпосередньо в районах ведення бойових дій, або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями військ держави-агресора на території держави агресора, у період здійснення цих заходів.
Від третьої особи - Міністерства оборони України до суду надійшли пояснення, в яких зазначено, що Міністерство оборони України не має компетенції у даній справі, оскільки розгляд питань, пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги належить Комісії Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту з питань, повязаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, судом встановлено наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що солдат ОСОБА_2 17.03.2022 був прийнятий на військову службу у військову частину НОМЕР_3 .
В подальшому, 16.09.2024 його було переведено у військову частину НОМЕР_2 (наказ від 16.09.2024 №28).
На виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №2/дск від 16.09.2024 та №19/дск від 23.11.2024 зведені підрозділи позаштатних груп розмінування військової частини НОМЕР_1 були направлені для виконання завдань з обстеження та очищення територій Милівської та Новоолександрівської сільських територіальних громад Херсонської області від вибухонебезпечних предметів. Місце тимчасової дислокації підрозділів: населений пункт Петропавлівка та населений пункт АДРЕСА_1 .
Відповідно до витягу зі службового розслідування за фактом поранень та загибелі військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 внаслідок бойових уражень ворога від 30.12.2024 №116, 29.11.2024 близько 11 год. 10 хв. під час розподілу продуктів харчування між підрозділами 1 та 2 ротами розмінування, біля місця тимчасового розташування особового складу зведеного підрозділу розмінування 2 роти розмінування, за адресою: АДРЕСА_2 , де розміщувався пункт приготування їжі та місце зберігання продуктів, в небі пролунав вибух. В результаті вибуху загинули військовослужбовці, в тому числі солдат ОСОБА_2 , сапер розмінування 4 відділення розмінування 2 взводу розмінування 1 роти розмінування. Згідно з висновком витягу з акту службового розслідування за фактом поранень та загибелі військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 внаслідок бойового ураження ворога від 30.12.204 №116 загибель солдата ОСОБА_2 комісією визнано таким, що пов?язано із захистом Батьківщини.
30.11.2024 Комунальною установою «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради було видано лікарське свідоцтво про смерть №313 померлого ОСОБА_2 , де причиною смерті зазначено - осколкове поранення кровоносних судин в ділянці животу та ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків.
02.12.2024 дружину солдата ОСОБА_2 - ОСОБА_1 було сповіщено ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що її чоловік загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в районі н.п. Петропалівка, Бериславського району, Херсонської області.
03.02.2025 дружині ОСОБА_1 було надано Військовою частиною НОМЕР_1 довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України №317 від 03.02.2025, в якій зазначено, що солдат ОСОБА_2 сапер розмінування відділення розмінування взводу розмінування роти розмінування військової частини НОМЕР_1 дійсно в період з 16.09.2024 по 29.11.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Херсонській області, Бериславському районі, с. Біляївка на підставі бойового розпорядження КБ 14 ОБР №2/дек від 16.09.2024, журналу бойових дій в/ч НОМЕР_1 , наказу командира в/ч НОМЕР_1 №18 від 16.09.2024.
20.03.2025 Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України було встановлено той факт, що травма, поранення солдата ОСОБА_2 : "Ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків. Осколкове поранення кровоносних судин в ділянці живота», які стали причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 - ТРАВМА, ПОРАНЕННЯ, ЯКІ ПРИЗВЕЛИ ДО CMEPTI, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ?ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.
23.04.2025 дружина солдата ОСОБА_2 - ОСОБА_1 звернулась до Командира військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв?язку із загибеллю (смертю) її чоловіка.
Листами від 09.05.2025 та 20.05.2025 командиром військової частини НОМЕР_2 складено та направлено до Адміністрації Держспецтрансслужби документи для розгляду та призначення виплати одноразової грошової допомоги дружині загиблого ОСОБА_1 , сину - ОСОБА_2 , та дочці - ОСОБА_3
18.06.2025 комісією Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань, пов?язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум було розглянуто подані документи та прийнято рішення про відмову в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 у зв`язку з тим, що солдат ОСОБА_2 (військова частина НОМЕР_1 ) військовослужбовець під час загибелі не перебував безпосередньо в районах ведення бойових дій або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення цих заходів. (копія витягу з протоколу №739 від 18.06.2025 наявна в матеріалах справи).
07.07.2025 дружині загиблого було надано Військовою частиною НОМЕР_1 лист про відмову у призначенні та виплаті їй одноразової грошової допомоги членам сім?ї загиблого військовослужбовця війсьвокої частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті отримання травми, поранення під час участі в бойових діях.
Не погодившись із такою відмовою відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до ст. 1 цього Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно із ч.1 ст.16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Пунктом 1 ч. 2 цієї ж статті передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Статтею 16-2 Закону №2011-XII визначено розмір одноразової грошової допомоги. Так, згідно з пунктом «а» частини 1, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону.
Законом України від 29.07.2022 №2489-IX ст. 16-2 доповнено п. 3 такого змісту: Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України (застосовується з 24.02.2022).
Відповідно до ч.9 ст.16-3 Закону №2011-XII порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введений воєнний стан.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією рф проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №168.
Відповідно до п. 1, 2 постанови №168 від 28.02.2022 (в первинній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Установити, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Якщо сім`я загиблої особи одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими актами законодавства, здійснюється одна з таких виплат за її вибором.
Абзацами 1, 2 та 8 п. 2 Постанови № 168 установлено, що особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень.
Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби не може становити менше 15 млн. гривень.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть його реалізувати протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Днем виникнення такого права є дата, зазначена у свідоцтві про смерть особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, загибель якої сталася в період воєнного стану або смерть якої настала внаслідок причин, зазначених в абзаці першому цього пункту, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва)
Застосовуючи норми Постанови №168 до спірних правовідносин, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 29.03.2024 у справі №440/3321/23, які стосуються питання застосування цих норм.
У даній постанові Верховний Суд зазначив, що аналіз змісту Постанови №168 вказує, що вона установлює 2 види виплат на період дії воєнного стану:
1) додаткову винагороду для різних категорій військовослужбовців та інших осіб, зазначених у п. 1- 1-2 Постанови № 168, у разі несення ними служби;
2) одноразову грошову допомогу сім`ям загиблих та померлих внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) осіб, зазначених у пунктах 1- 1-2 Постанови №168.
Обидва види виплат стосуються одних і тих самих осіб, зазначених у п.1 - 1-2 Постанови №168, але в першому випадку вони виплачуються їм безпосередньо, а у другому - їх сім`ям.
Також спільною ознакою передбачених цією постановою виплат є їх обмеженість у часі, оскільки з назви Постанови №168 слідує, що вона урегульовує лише окремі питання і лише деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям саме під час дії воєнного стану.
На підставі аналізу абзаців 1 та 6 п.2 Постанови №168, Верховний Суд зробив висновок про те, що в обох зазначених абзацах пункту 2 Постанови № 168 йдеться про особливий вид виплати - одноразової грошової допомоги сім`ям осіб, зазначених у п.1 - 1-2 цієї постанови, в тому числі поліцейських, які загинули або померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва).
При цьому, виходячи з буквального змісту абзацу 1 пункту 2 Постанови №168, висновується, що Кабінет Міністрів України при установленні права сімей загиблих осіб на одноразову грошову допомогу не визначає жодних інших умов її виплати, окрім факту смерті особи у період воєнного стану.
Водночас, інший вид допомоги - одноразова грошова допомога сім`ям осіб, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), також пов`язаний з воєнним станом. Однак, на відміну від допомоги сім`ям загиблих осіб, положенням абзацу 6 пункту 2 Постанови №168 передбачено низку умов для виплати такої одноразової грошової допомоги, а саме:
1) наслідкова умова - отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), яке спричинило смерть особи;
2) часова умова - отримання поранення (контузії, травми, каліцтва) саме в період воєнного стану;
3) функціональна умова - отримання поранення під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;
4) територіальна умова - перебування безпосередньо в районах ведення (здійснення) зазначених у пункті 3 дій, зокрема на тимчасово окупованій рф території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора;
5) функціонально-часова - отримання поранення у період здійснення зазначених у пункті 3 дій;
6) наслідково-часова умова - настання смерті особи не пізніше ніж через один рік після такого поранення (контузії, травми, каліцтва).
Отже, формальний зміст абзаців 1 та 6 пункту 2 Постанови № 168 вказує на те, що Кабінет Міністрів України установив виплату одноразової грошової допомоги в однаковому розмірі 15 000 000 гривень при настанні одного і того ж наслідку - смерті особи, але залежно від її причин (загибель або в результаті, зокрема поранення) він застосував різні способи викладення змісту таких норм, зокрема щодо встановлення певних умов її виплати.
Водночас, Верховний Суд дійшов висновку, що той факт, що абзац 1 п. 2 Постанови №168 не визначає таке формулювання причини загибелі військовослужбовця, необхідне для призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі, як "загинув у період дії воєнного стану під час участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій рф території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів", вказане не може означати достатність підстав для виникнення права на одноразову грошову допомогу в разі загибелі поліцейського лише умов воєнного стану.
Крім того, з огляду на зміст приписів п. 1 та 2 Постанови №168 загибель військовослужбовця в період дії воєнного стану сама по собі не є достатньою умовою для виплати одноразової грошової допомоги в разі його загибелі. Така умова повинна враховуватися у взаємозв`язку з іншими умовами, що передбачені абзацом 6 пункту 2 цієї постанови для виплати сім`ям осіб, зазначених у пунктах 1- 1-2 цієї Постанови №168, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва).
Згідно з п. 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Пунктом 1 Порядку №484 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, цей Порядок та умови визначають виплату одноразової грошової допомоги (далі - ОГД), установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у разі загибелі внаслідок збройної агресії під час дії воєнного стану військовослужбовців Національної гвардії України» (далі - військовослужбовці), які брали безпосередню участь у бойових діях або забезпечували здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, або які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого за вказаних обставин у період дії воєнного стану, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
Призначення і виплата одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) військовослужбовців за обставин, не передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, а також у разі інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності військовослужбовцям» здійснюється відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.
За такого правового регулювання (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) та з урахуванням правового підходу, визначеного в постанові Верховного Суду від 29.03.2024 у справі №440/3321/23, Суд дійшов висновку про те, що обставинами, які вказують на виникнення права у членів сім`ї загиблого військовослужбовця на одноразову грошову допомогу в розмірі, встановленому п.2 Постанови №168, є:
- загибель військовослужбовця під час дії воєнного стану;
- загибель настала внаслідок безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;
- загибель військовослужбовця настала під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;
- або смерть настала внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого за вказаних вище обставин у період дії воєнного стану, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
Повертаючись до обставин даної справи, варто зауважити, солдат ОСОБА_4 сапер розмінування відділення розмінування взводу розмінування роти розмінування військової частини НОМЕР_1 загинув внаслідок отримання ПОРАНЕННЯ, ЯКІ ПРИЗВЕЛИ ДО CMEPTI, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ?ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ, перебуваючи в Херсонській області, Бериславському районі, с. Біляївка на підставі бойового розпорядження КБ 14 ОБР Nє2/дек від 16.09.2024, журналу бойових дій в/ч НОМЕР_1 (інв.Рз. 1.11дск від 19.09.2024), наказу командира в/ч НОМЕР_1 №18 від 16.09.2024.
Крім того, суд зауважує, що запровадження воєнного стану в Україні та його триваючий характер не ототожнюється із веденням активних бойових дій на всій території держави. У зв`язку з цим Кабінет Міністрів України постановою від 06.12.2022 №1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» (далі - Постанова №1364) визначив механізм формування єдиного для всіх переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або які тимчасово окуповані рф.
Так, Кабінет Міністрів України установив, зокрема, що: перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф (далі - Перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (далі - Мінреінтеграції) за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони України на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій; до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій та території активних бойових дій; до Переліку включається тимчасово окупована рф територія України, визначена відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"; у Переліку визначаються дата початку та дата завершення бойових дій (дата виникнення та припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації та інше.
Перелік оновлюється у разі потреби, але не рідше ніж двічі на місяць.
Таким чином, виходячи зі змісту Постанови №1364, єдиним джерелом інформації про території, на яких ведуться (велися) бойові дії або які тимчасово окуповані рф, є наказ Мінреінтеграції, погоджений з Міноборони та сформований на підставі пропозицій військових адміністрацій.
Так, територію в Херсонській області, Бериславському районі, с. Біляївка не було внесено до території активних бойових дій.
Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідач правомірно відмовив у нарахуванні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, оскільки в межах спірних правовідносин відсутні обставини, які зумовлюють нарахування та виплату такої допомоги відповідно до Постанови №168.
Натомість суд зазначає, що Порядок №484 чітко визначає, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) військовослужбовців за обставин, не передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» здійснюється відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.
Отже, оскільки відповідач встановив, що загибель ОСОБА_2 сталася за обставин, не передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», то позивач не позбавлений можливості звернутись за призначенням одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст.2, 9, 139, 241-243, 254-262 КАС України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов?язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя О.В. Маковська