Справа № 600/244/25-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/244/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фермерського господарства «КОНДРАЦЬКИЙ» до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, Державної податкової служби України, про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Фермерське господарство «КОНДРАЦЬКИЙ» (далі - позивач), звернулось в суд з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, Державної податкової служби України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №12053840/34669993 від 14 листопада 2024 року про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язати Державну податкову службу України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкової накладної №3 від 19 жовтня 2024 року на загальну суму 362 314,56 грн. (в тому числі ПДВ - 60 385,76 грн.) у день подання її на реєстрацію;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області на користь позивача Фермерського господарства «Кондрацький» всі документально підтверджені судові витрати по справі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що у відповідача відсутні підстави для прийняття оскаржуваних рішень, про відмову в реєстрації податкових накладних, оскільки контролюючому органу надано вичерпний перелік документів, які на думку позивача, підтверджують законність та економічну обґрунтованість господарських операцій на підставі яких сформовано податкову накладну.

Вважає також, що у спірному рішенні не визначений конкретний перелік документів, що не надані або складені з порушенням законодавства, не зазначено додаткової інформації про необхідність надання певних документів, а також не визначено, в чому полягає недостатність наданих документів та пояснень, які необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних та загалом не наведено обґрунтованих причин відмови у реєстрації податкової накладної.

Звертав увагу суду на те, що оскаржуване рішення податкового органу не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії та породжують їх неоднозначне трактування, що в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Також, податковим органом жодним чином не відображено, чому саме надані позивачем пояснення та первинні документи не враховані при винесенні оскаржуваних рішень.

Відтак, на думку позивача, оскаржуване рішення є необґрунтованими, оскільки платником податків було надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за спірними податковими накладними.

2. Представник відповідача Головного управління ДПС в Чернівецькій області подав до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтуваннях якого заперечив щодо задоволення позивних вимог, з огляду на наступне.

Вважає, що документи, які подавались позивачем не підтверджують операцій, стосовно яких виписані податкові накладні. Зокрема, аргументи відповідачів фактично зводяться до того, що позивачем не надано необхідних документів, які б підтверджували реальність господарської операції.

Відтак, ненадання платником податку усіх документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, слугувало підставою для відмови в реєстрації податкової накладної.

Відповідач - представник Державної податкової служби України правом на подання відзиву передбаченим ст. 162 КАС України не скористався та відзиву не подав.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. Фермерське господарство «Кондрацький», , з 27 березня 2007 року зареєстроване як юридична особа за адресою місцезнаходження вул. Садгірська, буд.2, смт. Кельменці, Дністровський район, Чернівецька область, 60100.

2. Основний вид діяльності Фермерського господарства «Кондрацький» є вирощування зерняткових і кісточкових фруктів (01.24). Відповідно до Статуту позивач також здійснює торгівельну діяльність: роздрібна, оптова, посередницька, комісійна, закупівельна, постачальницька. Фермерське господарство може займатися і займається підприємницькою діяльністю, згідно чинного законодавства України.

3. Як свідчать матеріали справи, Фермерське господарство «Кондрацький» орендує: земельну ділянку площею 2,08 га, кадастровий номер :02:002:0076, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в смт. Кельменці, Дністровського району Чернівецької області, на підставі Договору оренди землі від 20 вересня 2007 року; земельну ділянку площею 2,1632 га, кадастровий номер :02:002:0075, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в смт. Кельменці, Дністровського району Чернівецької області, на підставі Договору оренди землі від 20 вересня 2007 року; земельну ділянку площею 2,08 га, кадастровий номер :02:002:0074, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в смт. Кельменці, Дністровського району Чернівецької області, на підставі Договору оренди землі від 20 вересня 2007 року.

4. У власності Фермерського господарства «Кондрацький» перебуває: земельна ділянка площею 0,2382 га., кадастровий номер :01:004:0718, що знаходиться по вул. О.Паламаря, смт. Кельменці, Дністровського району Чернівецької області; нежитлова будівля ангар загальною площею 1986,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 20, що знаходиться по вул. О.Паламаря, смт. Кельменці, Дністровського району Чернівецької області; комплекс нежитлових будівель (нежитлова будівля авто мийки, вбиральня, насосна), загальною площею 129,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 20, що знаходиться по вул. О.Паламаря, смт. Кельменці, Дністровського району Чернівецької області; нежитлова будівля з прибудовою зварювального цеху, водонапірна башня, артскважина, загальною площею 344,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 20, що знаходиться по вул. О.Паламаря, смт. Кельменці, Дністровського району Чернівецької області.

5. Згідно «Повідомленням про прийняття працівника на роботу/укладання гіг-контракту» від 11 березня 2024 року, реєстраційний номер , наймана праця почала використовуватися з березня місяця 2024 року.

12 березня 2024 року ФГ «Кондрацький» найняло на роботу 4 осіб. Фонд оплати праці найманих працівників за березень 2024 року складає 18940,00 грн. Даний факт підтверджується поданим «Податковим розрахунком сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» за 1 квартал 2024 року, реєстраційний номер від 07 квітня 2024 року.

31 березня 2024 року звільнилося 2 найманих працівників, однак було прийнято на роботу з 01 квітня 2024 року 1 найману особу, що підтверджується «Повідомленням про прийняття працівника на роботу/укладання гіг-контракту», реєстраційний номер від 31 березня 2024 року. Тобто фактична чисельність найманих працівників станом на 01 квітня 2024 року склала - 3 осіб. Заробітна плата найманих працівників склала 8000,00 грн., що відповідає законодавчо встановленому розміру мінімальної заробітної плати та підтверджується даними відображеними в «Податковому розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» поданих за 2 та 3 квартали 2024 року, реєстраційні номера відповідно від 08 липня 2024 року та від 13 жовтня 2024 року. Також даний склад працівників працював у жовтні місяці 2024 року.

6. Відповідно до пункту 9.11 розділу 9 «Праця в ФГ» статуту фермерського господарства «Кондрацький» - засновник фермерського господарства, при виробничій потребі працює на отримання прибутку у ФГ, розвитку матеріально-технічної бази - без заробітної плати. Засновник ФГ «Кондрацький» - ОСОБА_1 також являється безоплатним працівником фермерського господарства на постійній основі.

7. 18 квітня 2024 року між Фермерським господарством ««Кондрацький» (Постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерджус Буковина» () (Покупцем) укладено Договір поставки 18/04- 2024К, за умовами якого Постачальник зобов`язався в порядку, на умовах та у строки, визначені цим Договором, передавати у власність Покупцеві плодоовочеву продукцію, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, приймати товар і сплачувати за нього встановлену даним Договором грошову суму (ціну товару).

8. На виконання умов зазначеного Договору Постачальник (ФГ «Кондрацький») продав Покупцю («Інтерджус Буковина») яблука врожаю 2024 року в кількості 22,532 тон на загальну суму 362 314,56 грн., що підтверджується Рахунком-фактурою № 14 від 19 жовтня 2024 року, Видатковою Накладною № 14 від 19 жовтня 2024 року.

9. За придбаний товар покупець розрахувався з продавцем, що підтверджується платіжним дорученням №3298 від 21 жовтня 2024 року на суму 362 314,56 грн.

10. Перевезення зазначеного товару (вантажу) автомобільним транспортом по маршруту Чернівецька область, Дністровський район, смт. Кельменці - Чернівецька область, Дністровський район, с. Коболчин, здійснювалось водієм ОСОБА_2 автомобільного перевізника Трек-Автоплюс ТОВ, що підтверджується Товарно-транспортною накладною №14 від 19 жовтня 2024 року.

11. 19 жовтня 2024 року позивачем сформовано податкову накладну № 3 на загальну суму 362 314,56 грн. (в тому числі ПДВ - 60 385,76 грн.) та подано до Головного управління ДПС у Чернівецькій області з метою реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

12. 11 листопада 2024 року отримано «Повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» №12033330/34669993, в якому зазначено необхідність надання письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено: «Наявність у контролюючих органах податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій: відсутність (недостатня кількість) найманих працівників та/або виплата заробітної плати найманим працівникам в розмірах менших за мінімальну заробітну плату згідно чинного законодавства».

13. Відповідачем прийнято рішення про зупинення реєстрації вказаної вище податкової накладної в ЄРПН.

Зокрема, в рішеннях про зупинення зазначається про те, що відповідно до п. 201.16 cт.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок), реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 0808, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних..».

14. 13 листопада 2024 року направлено «Повідомлення про подання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» №1, реєстраційний № , в якому було надані письмові пояснення щодо наявності трудових ресурсів та їх підтвердження, а саме: «Податкові розрахунки сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» за 1,2 та 3 квартали, а також «Повідомленням про прийняття працівника на роботу/укладання гіг-контракту» від 11 березня 2024 року та 31 березня 2024 року.

15. 14 листопада 2024 року рішенням комісії Головного управління державної податкової служби у Чернівецькій області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №12053840/34669993 відмовлено в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних по податковій накладній №3 від 19 жовтня 2024 року на загальну суму 362 314,56 грн. (в тому числі ПДВ - 60 385,76 грн.), отримувачем (покупцем) згідно якої є Товариство з обмеженою відповідальністю ««Інтерджус Буковина».

Підставою для відмови у реєстрації податкової накладної вказано: ненадання/часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.

16. 18 листопада 2024 року Фермерське господарство «Кондрацький» не погоджуючись із прийнятим рішенням про відмову в реєстрації податкової накладної подано скаргу до Державної податкової служби України.

17. 26 листопада 2024 року Відповідачем №2 Державною податковою службою України прийнято рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №72419/34669993/2, яким скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення регіональної комісії без змін.

Підставою для відмови в задоволенні скарги зазначено: ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків - фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України; у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

2. Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України, щодо покращення інвестиційного клімату в Україні від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII, внесені зміни та доповнення до Податкового кодексу України та запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю.

3. Положеннями п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

4. На виконання вказаних вище норм законодавства позивачем сформовано податкову накладну та надіслано її до ЄРПН.

Проте, реєстрація зазначеної податкової накладної зупинена контролюючим органом з посиланням на те, що обсяг постачання товару/послуги перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбаного такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам п.1 "Критерії ризиковості здійснення операцій".

5. Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений в Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі - Порядок № 1246).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1246, податкова накладна, це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Згідно пункту 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

6. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 11.12.2019 №1165 (набрала чинності 01.02.2020), якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі по тексту - Порядок №1165).

Цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Відповідно до пункту 2 Порядку 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації;

Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик;

Ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту а або б пункту 185.1 статті 185, підпункту а або б пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку;

Згідно з приписами пункту 4 Порядку №1165, у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п.7 Порядку №1165).

Відповідно до пункту 10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2)критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (п.11 Порядку №1165).

Комісія центрального рівня приймає рішення про неврахування таблиці даних платника податку, розглядає скарги на рішення комісій регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, скарги на рішення комісій регіонального рівня про неврахування таблиці даних платника податку та скарги на рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. (п.25 Порядку № 1165).

7. Судом встановлено, що підставою для зупинення реєстрації податкових накладних слугувало те, що господарські операції платника податків відповідають вимогам пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операції.

У додатку № 3 до Порядку № 1165 визначено Критерії ризиковості здійснення операцій, зокрема пунктом 1 передбачає: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Таким чином, аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, чого вимагає пункт 11 Порядку №1165.

Суд зазначає, що відповідно до вимог п.11 зазначеного вище порядку в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються, зокрема: критерій (критерії) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку та пропозицію щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

У згаданій квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, відповідачем не вказаний конкретний перелік документів, який платник податків має надати для обґрунтованого рішення щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПН та відсутні посилання на пропозиції щодо надання платником податку пояснень та копій (конкретних) документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.

З огляду на встановлені судом обставини вбачається, що в порушення норм 10-11 Порядку № 1165, в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено належної мотивації підстав та причин віднесення такої операції до ризикових відповідно до пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Нормами пунктів 12-22 Порядку 1165 встановлено, що платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).

У таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.

Таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (додаток 6).

У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.

Таблиця даних платника податку враховується ДПС в автоматичному режимі у разі, коли: (окрім іншого) зазначена таблиця подається платниками податку, в яких значення показників D та P, розрахованих у порядку, встановленому пунктом 3 цього Порядку, мають такі розміри: D > 0,02, P

У разі коли до контролюючого органу надійшла податкова інформація, що свідчить про надання платником податку недостовірної інформації, в таблиці даних платника податку, яка врахована, зокрема в автоматичному режимі, комісії контролюючих органів мають право прийняти рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 Кодексу (додаток 7).

Якщо таблиця даних платника податку врахована відповідно до пункту 18 цього Порядку, після прийняття комісією контролюючого органу рішення про неврахування таблиці даних платника податку така таблиця підлягає розгляду відповідно до пункту 15 цього Порядку.

Якщо рішення про врахування таблиці даних платника податку прийнято до дати набрання чинності цим Порядком, таке рішення залишається чинним до прийняття контролюючим органом рішення про неврахування таблиці даних платника податку.

Таблиця даних платника податку враховується у разі надходження до контролюючого органу рішення суду про скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке набрало законної сили.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які вказують на те, що до контролюючого органу надійшла податкова інформація, що свідчить про надання платником податку недостовірної інформації (відсутності такої інформації), в таблиці даних платника податку, яка врахована, зокрема в автоматичному режимі, комісії контролюючих органів та про прийняття рішення про неврахування таблиці даних платника податку.

Крім того, у квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних відсутня інформація, які саме документи слід було надати позивачем до контролюючого органу для реєстрації податкових накладних, що фактично ставить платника податку у стан невизначеності у питанні документального спростування існуючих на думку відповідача ризиків.

Отже, здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Така правова позиція вже неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 23 жовтня 2018 року по справі №822/1817/18, від 21 травня 2019 року по справі №0940/1240/18, що в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України, суд застосовує до спірних правовідносин.

8. Механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року № 520 (далі - Порядок № 520).

Пунктом 2 вказаного порядку встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (пункт 3).

Пунктами 4,5 Порядку №520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до пункту 6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою складання податкової накладної / розрахунку коригування.

Згідно з пунктами 9,10,11 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/ відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Таким чином, норми Порядку №520 визначають строк для надання пояснень та копій документів (365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в ПН/РК) і строк для прийняття рішення Комісією (5 днів з дня отримання документів).

Порядок №520 не регламентує питання дій контролюючого органу при отриманні документів, які на його думку, на відміну від думки платника податків, не є достатніми для реєстрації податкової накладної, за умови надання цих документів до спливу 365 днів.

Тобто, зміст переліку документів, встановлений пунктом 5 Порядку №520 свідчить про те, що він є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як п. 185.1 ст. 185, так і п.187.1 ст.187 ПКУ.

При таких обставинах, суд вважає, що контролюючий орган повинен при зупиненні реєстрації податкової накладної не лише запропонувати надати документи, а навести їх конкретний перелік, оскільки в п.5 Порядку №520 наведений приблизний та не вичерпний (може включати) перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

В іншому випадку така підстава для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі з підстави ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку не може бути застосована.

9. З наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що первинні документи, оформлені позивачем в рамках господарських відносин із контрагентом, копії яких надані разом із поясненнями для прийняття рішення та наявні в матеріалах справи, щодо реєстрації податкової накладної складені у відповідності до вимог законодавства та є первинними документами, які засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов`язань.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 23.10.2018 у справі №822/1817/18 (адміністративне провадження №К/9901/62472/18), від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18 (адміністративне провадження №К/9901/7590/19), від 02.07.2019 у справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19).

10. Крім того, суд відхиляє аргументи відповідача про те, що у позивача відсутні наймані (недостатня кількість ) працівники та/або виплата заробітної плати найманим працівникам в розмірах менших за мінімальну заробітну плату згідно чинного законодавства, оскільки такі спростовуються матеріалами справи. Зокрема, як встановлено судом основний вид діяльності Фермерського господарства «Кондрацький» має сезонний характер, то наймана праця почала використовуватися з березня місяця 2024 року, що підтверджується «Повідомленням про прийняття працівника на роботу/укладання гіг-контракту» від 11 березня 2024 року, реєстраційний номер . Тобто від 12 березня 2024 року ФГ «Кондрацький» найняло на роботу 4 осіб. Фонд оплати праці найманих працівників за березень 2024 року складає 18940,00 грн. Даний факт підтверджується поданим «Податковим розрахунком сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» за 1 квартал 2024 року, реєстраційний номер від 07 квітня 2024 року.

При цьому, 31 березня 2024 року звільнилося 2 найманих працівників, однак було прийнято на роботу з 01 квітня 2024 року 1 найману особу, що підтверджується «Повідомленням про прийняття працівника на роботу/укладання гіг-контракту», реєстраційний номер від 31 березня 2024 року. Тобто фактична чисельність найманих працівників станом на 01 квітня 2024 року склала - 3 осіб. Заробітна плата найманих працівників склала 8000,00 грн., що відповідає законодавчо встановленому розміру мінімальної заробітної плати та підтверджується даними відображеними в «Податковим розрахунком сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» поданих за 2 та 3 квартали 2024 року, реєстраційні номера відповідно від 08 липня 2024 року та від 13 жовтня 2024 року. Також даний склад працівників працював у жовтні місяці 2024 року.

Також відповідно до пункту 9.11 розділу 9 «Праця в ФГ» статуту фермерського господарства «Кондрацький» - засновник фермерського господарства, при виробничій потребі працює на отримання прибутку у ФГ, розвитку матеріально- технічної бази - без заробітної плати, бо, відповідно до ст. 27 Закону України "Про фермерське господарство", трудові відносини у фермерському господарстві базуються на праці його членів. При цьому, члени фермерського господарства не є його працівниками, їм не нараховується заробітна плата.

Тобто, засновник ФГ «Кондрацький» - ОСОБА_1 також являється безоплатним працівником фермерського господарства на постійній основі.

Отже, на сезон березень-жовтень 2024 року фермерське господарство «Кондрацький» було забезпечено трудовими ресурсами.

11. Надаючи оцінку спірному рішенням про відмову в реєстрації податкової накладної суд враховує, що у квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних не було зазначено конкретний перелік документів, необхідних для її реєстрації та перелік документів, які складенні з порушенням законодавства. З врахуванням цієї обставини невідповідність вимог контролюючого органу в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних щодо надання документів правовій визначеності виключала для контролюючого органу можливість прийняття негативного для позивача рішення з підстав невиконання ним вимог.

Можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів.

Загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. В разі не зазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним.

З огляду на неконкретність вимог контролюючого органу про надання документів, рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не відповідає критерію обґрунтованості.

Окрім того, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та контрагентом, відповідач не мав правових підстав для відмови в реєстрації податкової накладної, а відтак суд дійшов до висновку, що оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової(их) накладної(их) в ЄРПН прийняте не у спосіб визначений законом, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, в оскаржуваному рішенні контролюючим органом не обґрунтовано, які саме документи, не надані платником для прийняття комісією ДПС рішення про реєстрацію податкової накладної, які документи платник податків має надати для обґрунтованого рішення щодо реєстрації ПН.

Оскільки рішення суб`єкта владних повноважень не містить чіткої підстави його прийняття, це свідчить про його необґрунтованість.

12. Що стосується вимоги позивача про покладення на ДПС України обов`язку зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Аналізуючи дані положення КАС України, суд приходить висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

З огляду на протиправність оскаржуваних рішень відповідача, а також те, що вказаним рішенням порушено права і інтереси позивача, вимога зобов`язального характеру також підлягає задоволенню.

13. Відповідно до частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно вимог статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

14. З огляду на наведене, суд погоджується з мотивами і аргументами на які посилався позивач, оскільки наведений перелік доказів повністю спростовує позицію відповідача, відтак адміністративний позов слід задовольнити повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

2. В ході судового розгляду справи встановлено, що комісією Головного управління Державної податкової служби України в Чернівецькій області прийнято спірні рішення. При цьому, обов`язок в реєстрації податкової накладної покладено на Державну податкову службу України, а тому сплачений позивачем судовий збір в сумі 1211,20 грн слід стягнути на користь позивача з відповідача 1 та відповідача 2 пропорційно за рахунок бюджетних асигнувань вказаних суб`єктів владних повноважень, з розрахунку (2422,40 : 2).

3. З приводу витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище, у поданому позові також заявлено вимогу про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат на правову допомогу.

Згідно матеріалів справи позивачем надано документи, які свідчать про витрати останнього на правову допомогу в сумі 6400,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно частин 1, 2 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 статті 134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Відповідно до частин 1, 7 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно частини 9 статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених положень законодавства, дає підстави суду для висновку, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Крім цього, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 810/3806/18, від 10.12.2019 у справі № 10.12.2019.

На підтвердження понесеного позивачем розміру витрат на правничу допомогу адвоката надано:

- копію договору про надання професійної правничої (правової) допомоги;

- ордер на надання правничої (правової) допомоги;

- акт виконаних робіт на суму 6400,00 грн. та платіжну інструкцію на суму 6400, 00 грн.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, договором на правову допомогу, актами наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

Суд також зазначає, що в матеріалах цієї справи наявний належним чином складений договір про надання правової допомоги, оформлені та підписані документи, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та документи, які свідчать про оплату позивачем послуг адвоката.

Однак, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає зменшенню виходячи із принципу співмірності, що також визначено ч. 5 ст. 134 КАС України.

Суд вважає, що визначена адвокатом сума компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем, за результатами розгляду справи в розмірі 6400,00 грн, не є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, з огляду на те, що предметом розглядуваного спору, є справа незначної складності, враховуючи обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та зважаючи на те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами немайнового характеру, які заявлені у позовній заяві, суд вважає, що розмір вказаних витрат підлягає стягненню в сумі 1000,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини", суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Lavents v. Latvia" (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, про часткове задоволення вимоги про стягнення на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу з підстав наведених вище.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Фермерського господарства «КОНДРАЦЬКИЙ» до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, Державної податкової служби України - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №12053840/34669993 від 14 листопада 2024 року про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

3. Зобов`язати Державну податкову службу України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкової накладної №3 від 19 жовтня 2024 року на загальну суму 362 314,56 грн. (в тому числі ПДВ - 60 385,76 грн.) датою подання її на реєстрацію.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області на користь Фермерського господарства «Кондрацький» судовий збір в сумі 1211,20 грн та за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України судовий збір в сумі 1211,20 грн .

5. Заяву представника позивача - адвоката Усманова Мурада Аміровича, про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити частково.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області на користь Фермерського господарства «КОНДРАЦЬКИЙ» та за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги в сумі 1000,00 гривень.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Фермерське господарство «КОНДРАЦЬКИЙ» (смт. Кельменці, Дністровський район, Чернівецька область, 60100, код ЄДРПОУ: 34669993);

Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200 А, м. Чернівці, Чернівецький р-н, Чернівецька обл., 58006, ).

Відповідач - Державна податкова служба України (Львівська площа, 8, м.Київ, 04053, )

Суддя О.В. Боднарюк