Справа № 200/8366/25
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року Справа№200/8366/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Аляб`єва І.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та стягнення заборгованості по пенсії,

УСТАНОВИВ:

29.10.2025 до Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якому позивач просить визнати протиправною триваючу бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () щодо невиплати заборгованості з нарахованої суми пенсії ОСОБА_1 в сумі 108700,97 грн. за період з 26.08.2023 по 31.01.2024 р. та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену пенсію за період з 26.08.2023 по 31.01.2024 р. в сумі 108700,97 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду 11.12.2023 у справі №200/5621/23 позивачу здійснено призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, при виконанні зазначеного рішення суду утворилась заборгованість за період з 26.08.2023 по 31.01.2024 в розмірі 108700,97 грн. Відповідач зазначив, що виплата нарахованих сум пенсій за рішенням суду здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання суду. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства (п.п. 20, 24, 29 ч.1 ст.116 БК України). Отже, виплата коштів на виконання рішення суду буде проведена в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2023 по справі №200/5621/23, яке набрало законної сили 11.01.2024 (далі - Рішення суду) Головним управлінням призначено пенсію ОСОБА_1 з 26.08.2023 та нараховано заборгованість за період з 26.08.2023 по 31.01.2024 у сумі 108700,97 грн.

З огляду на положення ст. ст. 72, 73 Закону № 1058 кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України, їх використання на цілі, не передбачені Законом № 1058, забороняється.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України (далі БК) будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого Законом про Державний бюджет України.

Згідно з положеннями п. п. 20, 29 ч. 1 ст. 116 БК взяття зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Кошти Державного бюджету України включаються до бюджету Пенсійного фонду в обсягах, визначених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31 серпня 2009 року № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 вересня 2009 року за № 897/16913, (далі Порядок № 21-2) видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України від 05 червня 2012 року № 4901-VІ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі Закон № 4901), плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. Виплати на виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, що фінансуються з державного бюджету, здійснюється в межах наявних бюджетних призначень.

Бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2025 №1152. У жовтні 2025 року ОСОБА_1 відповідно до Порядку № 821 проведено виплату коштів на погашення заборгованості за ретроспективними судовими рішеннями в межах виділених бюджетних призначень в розмірі 187,35 грн.

Станом на 11.11.2025 залишок заборгованості з пенсії ОСОБА_1 складає 108 513,62 грн.

Також відповідач наводив висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 07.11.2019 року у справі № 420/70/19, від 23.04.2020 року у справі № 560/523/19 та від 24.01.2018 року у справі № 405/3663/13-а, про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Відповідач вказував на те, що Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2025 року № 821 (далі Порядок № 821).

Відповідач вважає, що в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС.

Також відповідач зауважив, що нормами ст. 371 КАС передбачено, що негайно виконуються рішення про присудження виплати пенсій у межах суми стягнення за один місяць, а тому вимога позивача про зобов`язання негайно виплатити всю заборгованість з пенсії є безпідставною.

Просив відмовити в позові.

Позивачем надано заперечення на відзив на позов в якому позивач вказує, що предметом розгляду справи №200/5621/23 був спір щодо зарахування до страхового стажу період з 01.06.2023 по 19.08.2023 року та до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди з 01.09.1997 по 29.05.1998 року, з 15.06.1998 по 18.06.1998 року, з 19.06.1998 по 18.11.1999 року, з 10.12.2022 по 19.08.2023 року. Проте, в цій справі спірним є питання виполати заборгованості. Просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 03.11.2025 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Білозерським МВМ Добропільського МРВ УМВС України в Донецькій області 08 червня 1995 року).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2023 року у справі №200/5621/23, яке набрало законної сили 12.01.2024, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного у Вінницькій області від 01.09.2023 року № 13 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (юридична адреса: 21028, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) від 26.08.2023 року про призначення пенсії, зарахувавши до страхового стажу період з 01.06.2023 по 19.08.2023 року та до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди з 01.09.1997 по 29.05.1998 року, з 15.06.1998 по 18.06.1998 року, з 19.06.1998 по 18.11.1999 року, з 10.12.2022 по 19.08.2023 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (юридична адреса: 21028, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 644 (шістсот сорок чотири) гривні 16 коп.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2023 по справі №200/5621/23, яке набрало законної сили 11.01.2024 (далі - Рішення суду) Головним управлінням призначено пенсію ОСОБА_1 з 26.08.2023 та нараховано заборгованість за період з 26.08.2023 по 31.01.2024 у сумі 108700,97 грн.

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 відповідно до Порядку № 821 проведено виплату коштів на погашення заборгованості за ретроспективними судовими рішеннями в межах виділених бюджетних призначень в розмірі 187,35 грн, що підтверджено витягом з програми ІКІС ПФУ.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.10.2025 № 46125-41856/Я-02/8-0500/25 повідомлено, що на виконання рішення суду, яке набрало законної сили 11.01.2024, позивачу з 26.08.2023 призначено пенсію за віком відповідно до статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058) та нараховано борг за період з 26.08.2023 по 31.01.2024, що підлягає до виплати за рахунок коштів Державного бюджету України

Бюджетом Пенсійного фонду України на 2024 рік, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2024 №1156, на погашення заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями судів, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачено 500 млн грн.

В жовтні 2024 року за окремою бюджетною програмою проведено виплату заборгованості по судових рішеннях, які набрали законної сили по 19.11.2020. Бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2025 №1152. Станом на дату надання відповіді кошти на виконання судових рішень, що фінансуються з державного бюджету Головному управлінню не виділялись.

Відтак, виплата заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, буде проводитись в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету Пенсійним фондом України відповідно до вимог Порядку №21-2 після прийняття бюджету Пенсійного фонду України на 2025 рік.

Станом на 11.11.2025 залишок заборгованості з пенсії ОСОБА_1 складає 108 513,62 грн.

Здійснивши оцінку обставин справи та надавши їм юридичної кваліфікації, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ст. 14 КАС України).

Заборгованість з пенсії нарахована позивачу та ця сума не є спірною між сторонами.

Спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення громадян, строки та порядок перерахунку пенсій є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

В цій справі нараховані суми пенсії, не отримані позивачем саме з вини пенсійного органу, тому виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

За ч. 1 ст. 47 Закону № 1058 пенсії виплачуються щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі, за зазначеним в заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством, зокрема, в інших випадках, передбачених ч.1 ст. 49 цього Закону.

Позивачу не виплачено нараховану пенсію за період з 26.08.2023 по 31.01.2024 у розмірі 108 513,62 грн.

Зазначені обставини вказують на допущення відповідачем порушення вимог ст.49 Закону №1058, яка визначає вичерпний перелік підстав для припинення виплати пенсії.

За ст. 46 Закону 1058-IV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії; нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Ст.1 Першого протоколу до Конвенції визначено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Суд відхиляє заперечення відповідача, які ґрунтуються на підзаконних нормативно-правових актах, зокрема, на Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2025 року № 821, оскільки невиплата заборгованості з пенсії за відсутності передбачених законом підстав є порушенням права позивача на мирне володіння своїм майном. До того ж право позивача на отримання пенсії не може бути поставлено в залежність від джерела фінансування видатків на її виплату.

Так, у рішеннях "Кечко проти України" (заява № 63134/00) і "Ромашов проти України" (заява № 67534/01) ЄСПЛ зазначив, що реалізація особою права, яке пов`язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, є безпідставними.

Зокрема, у справі "Кечко проти України" ЄСПЛ зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплати з державного бюджету, однак свідома відмова від цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними. Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

У рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (заява № 70297/01) і у справі "Бакалов проти України" (заява № 14201/02) ЄСПЛ також зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Таким чином, обмежене фінансування відповідача жодним чином не може впливати на право позивача на отримання пенсії у належному розмірі, у тому числі з виплатою позивачу заборгованості з пенсії, що утворилася внаслідок її перерахунку.

Наявність у позивача права на отримання відповідних виплат встановлена рішенням суду, яке набрало законної сили. Вказане право не заперечується відповідачем. Тому це право не може бути скасоване з підстав відсутності фінансування такого виду виплат з державного бюджету.

Враховуючи, що пенсія, яка призначена позивачу є виплатою довічною та постійною, суд прийшов до висновку про порушення відповідачем вимог Конституції України та Закону 1058-IV.

Враховуючи викладене, суд вважає протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу заборгованості з пенсії за віком за період з 26.08.2023 по 31.01.2024 у розмірі 108 513,62 грн.

Відповідачем розраховано заборгованість з пенсійних виплат, тому в даному випадку відсутнє втручання суду в дискреційні повноваження відповідача.

Ст.13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз.10 п.9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Частиною 2 статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2); визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3); визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4); інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Враховуючи викладене, обраний позивачем спосіб захисту порушених прав позивача шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість з пенсійних виплат за період з 26.08.2023 по 31.01.2024 у розмірі 108 513,62 грн є ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить висновку про обґрунтованість пред`явленого позову та про задоволення позовних вимог позивача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 968,96 грн, що підтверджується платіжною інструкціїю від 28.10.2025.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплаченого ним суму судового збору у розмірі 968,96 грн.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 47, 72-77, 90, 132, 133, 139, 143, 215, 241-246, 250, 251, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Частково задовольнити адміністратвний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та стягнення заборгованості по пенсії.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати заборгованості по пенсії ОСОБА_1 за період з 26.08.2023 по 31.01.2024 у розмірі 108 513,62 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) заборгованость по пенсії за період з 01.07.2024 по 31.03.2025 у розмірі 26.08.2023 по 31.01.2024 у розмірі 108 513,62 (сто вісім тисяч п`ятсот тринадцять) гривень 62 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 гривень.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений і підписаний 10.12.2025 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв