Справа № 359/1307/25
Суддя: Журавський В. В.
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/359/32/2025
Справа №359/1307/25
РІШЕННЯ

Іменем України

04 грудня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

В лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обґрунтував тим, що 24 січня 2025 року інспектором БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області ДПП капралом поліції Дикою А.Д. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3925431, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 гривень. Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Позивач не визнає своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення та вважає постанову протиправною. Оскільки, не погоджуючись з постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, якою просив скасувати постанову суду та поновити строк на апеляційне оскарження. З часу подання апеляційної скарги 29 серпня 2024 року постійно цікавився перебігом справи в апеляційному суді, проте ніяких змін в ході розгляду справи не знаходив.

Тому ОСОБА_1 просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3925431 від 24 січня 2025 року, та закрити провадження в адміністративній справі відносно нього.

2. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2025 року було відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2025 року було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3925431 від 24 січня 2025 року.

3. Ставлення учасників адміністративного процесу до пред`явленого позову.

Представник позивача Сацик Р.В. направив до суду заяву, якою підтримав адміністративний позов та наполягав на його задоволенні. Розгляд справи просив здійснити за його відсутності.

Представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву, яким заперечував проти задоволення адміністративного позову та пояснив, що твердження позивача, викладені у позові є хибними, а позовні вимоги безпідставними. Оскільки, постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2024 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. До закінчення річного строку позбавлення права керування транспортними засобами, а саме 24 січня 2025 року ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 . Крім цього, постановою Київського апеляційного суду від 20 вересня 2024 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2024 року було відмовлено та апеляційна скарга повернута особі, яка її подала. Крім цього, представник відповідача вказав на те, що у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія, а замість нього видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, який є дійсним протягом трьох місяців, після чого потребує продовження у разі якщо кінцеве рішення по справі ще не прийнято. Незважаючи на це, з часу вилучення посвідчення водія та до моменту складення оскаржуваної постанови позивач мав двічі прибути до патрульної поліції для продовження дії тимчасового дозволу на право керування. При розгляді справи про адміністративне правопорушення був дотриманий порядок, передбачений КУпАП. Тому представник відповідача просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що 24 січня 2025 року інспектором БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області ДПП капралом поліції Дикою А.Д. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3925431, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП (а.с.11-12).

Зі змісту даної постанови вбачається, що 24 січня 2025 року о 13 годині 15 хвилин в м. Борисполі по вул. Київський Шлях, 3 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами на підставі судового рішення №359/5118/24, чим порушив п.2.1.а ПДР України.

Спірні правовідносини регулюються Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, гл.10 «Адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку» підрозділу ІІ «Особлива частина» розділу ІІ «Адміністративне правопорушення і адміністративна відповідальність» КУпАП.

5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

Згідно з вимогами п.2.1а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч.4 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, у вигляді накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з положенням п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

На підставі ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.4 ст.126 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Згідно з ч.2 ст.317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно зі ст.279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

За правилами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Встановлено, що постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2024 року (а.с.48-51) ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Вказана постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області набрала законної сили 23 серпня 2024 року. В силу ч.2 ст.317-1 КУпАП з 23 серпня 2024 року розпочався річний строк позбавлення права керування позивача транспортними засобами.

Зі змісту постанови Київського апеляційного суду від 20 вересня 2024 року вбачається, що 30 серпня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2024 року. Водночас, враховуючи, що розгляд справи здійснювався за участю захисника ОСОБА_1 адвоката Сацика Р.В. Тому перебіг строку на апеляційне оскарження розпочався 13 серпня 2024 року та закінчився 22 серпня 2024 року. З цих підстав, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2024 року було відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала (а.с.53-55).

З дослідженого у судовому засіданні відеофайлу, наданого відповідачем, з відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції, вбачається, що на відеозаписі зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 . ОСОБА_1 керував автомобілем до закінчення річного строку позбавлення права керування транспортними засобами. Тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.4 ст.126 КУпАП (а.с.63).

Крім цього, відеозапис з нагрудної камери інспектора спростовує і інші доводи позивача щодо порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. Оскільки, інспектором патрульної поліції Дикою А.Д. виконано положення, передбачені Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, під час фіксування адміністративного правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення із встановленням кваліфікації дій позивача відповідно до ч.4 ст.126 КУпАП. Тому інспектор патрульної поліції Дика А.В. діяла в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Згідно відомостей Інформаційного порталу Національної поліції (підсистеми «Парус») ОСОБА_1 21 листопада 2024 року сплатив суму штрафу у розмірі 17000 гривень на виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2024 року (а.с.93). Зазначена обставина додатково підтверджує факт обізнаності ОСОБА_1 про набрання законної сили постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2024 року.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3925431 від 24 січня 2025 року, складена повноважною особою, за своєю формою та змістом відповідає нормам чинного законодавства, а адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.4 ст.126 КУпАП.

Тому, приймаючи вказану постанову відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення пред`явленого адміністративного позову.

7. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Встановлено, що за пред`явлення адміністративного позову ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок, що підтверджується квитанцією від 10 березня 2025 року (а.с.24).

Разом з цим, враховуючи ту обставину, що в задоволенні пред`явленого ОСОБА_1 адміністративного позову відмовлено у повному обсязі. Тому, суд вважає, що відсутні правові підстави для покладення на Департамент патрульної поліції зобов`язання з відшкодування понесених ним судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.279, ч.1 ст.298 ч.1, ч.2 ст.317-1 КУпАП, ч.1 та ч.2 ст.77, п.2 ч.1 ст.241, ч.1-ч.2 ст.243, ст.244-246, п.3 ч.3 ст.286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський