Справа № 240/15135/24
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Житомир справа № 240/15135/24

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа - Акціонерне товариство "Сенс Банк" про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач, відділ ДВС), третя особа - Акціонерне товариство "Сенс Банк", у якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 72474604 від 09.08.2023 головного державного виконавця Яременко Валентини Михайлівни Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з примусового виконання виконавчого листа, виданого 25.02.2015 р. Дніпровським районним судом м. Києва у справі №755/1936/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованість по договору кредиту в сумі 272314 (двісті сімдесят дві тисячі триста чотиринадцять) гривень 81 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" третейський збір в сумі 3123 гривень 15 копійок;

- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 09.08.2023 у виконавчому провадженні № .08.2023 головного державного виконавця Яременко Валентини Михайлівни Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 09.08.2023 у виконавчому провадженні № 72474604 від 09.08.2023 головного державного виконавця Яременко Валентини Михайлівни Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 09.08.2023 у виконавчому провадженні № 72474604 від 09.08.2023 головного державного виконавця Яременко Валентини Михайлівни Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 06.06.2024 у виконавчому провадженні № 72474604 від 09.08.2023 головного державного виконавця Яременко Валентини Михайлівни Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

На обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що виконавчий лист був повернутий стягувачу 15.01.2020, а у подальшому, 09.08.2023 було відкрито виконавче провадження №72474604. Наголошує, що стягувачем пропущено трирічний строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, що є підставою для повернення держвиконавцем такого виконавчого документу без прийняття до виконання. Натомість, державним виконавцем прийнято оскаржувані постанови, які позивачу вчасно надіслані не були та її представник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження лише 29.07.2024.

Ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем надано суду відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти позовних вимог та вважає їх необґрунтованими і безпідставними та зазначає, що на дату відкриття виконавчого провадження у державного виконавця були наявні законні підстави для його відкриття та винесення решти оскаржуваних постанов з огляду на те, що відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Третя особа надала пояснення щодо позову, у яких заперечує проти задоволення позову та наполягає, що позивачка знала і могла знати про відкриття оскаржуваних постанов вже 01.09.2023, а тому звернулася до суду з вказаним позовом з пропуском строку.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у письмовому провадженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

У Бердичівському відділі державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконанні перебуває виконавче провадження №72474604 з виконання виконавчого листа №755/1936/15-ц від 25.02.2015, виданого Дніпровським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості по договору кредиту в сумі 272314,81 грн. та третейського збору в сумі 3123,15 грн.

До відділу 08.08.2023 надійшла заява АТ «Сенс Банк» (згідно ухвали Бердичівського міськрайонного суду від 16.05.2024 замінено сторону у виконавчому листі з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Сенс Банк») про відкриття виконавчого провадження.

Державним виконавцем 09.08.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої було направлено боржнику за вих. №60874 рекомендованим листом до відома та виконання.

Разом з тим, в межаж виконавчого провадження винесено постанову про стягнення виконавчого збору від 09.08.2023 №72474604, постанову про арешт майна боржника від 09.08.2023 №72474604, постанову про арешт коштів боржника від 09.08.2023 №72474604, постанову про арешт коштів боржника від 06.06.2024 №72474604.

Позивач, вважаючи постанови, винесені в межах виконавчого провадження №72474604 протиправними і такими, що підлягають скасуванню, звернулася до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

26 березня 2022 року набрав чинності Закон України від 15 березня 2022 року №2129-ІХ, яким Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 доповнено пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення», яким зокрема було визначено, що «тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану». Пункт 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII зазнавав змін і доповнень, однак положення щодо переривання визначених ним строків та їх встановлення з дня припинення або скасування воєнного стану залишалися незмінними.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану» №3048-IX від 11.04.2023, пункт 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII викладено новій редакції, але і за такою редакцією: «Тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX:…4) визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану».

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016, як спеціальним нормативно-правовим актом, тому підлягає застосуванню норма, якою на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 15.03.2023 по справі №260/2595/22, у постанові від 03.08.2023 по справі №420/10415/22, у постанові від 09.09.2025 по справі №320/8000/21.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Крім того, відповідно до статті 42 Закону № 1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Пунктом 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5) визначено, що витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Частиною четвертою статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно з частиною п`ятою статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню (крім спеціальної виписки з Реєстру аграрних нот);

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

Відповідно до частини дев`ятої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа (пункт 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 40 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Згідно з частиною четвертою статті 42 Закону № 1404-VIII на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Отже, з аналізу наведених законодавчих положень випливає, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) та стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження пов`язується з початком примусового виконання та є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження, що є обов`язком державного виконавця.

При цьому в разі повернення виконавчого документа стягувачу, зокрема, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", постанова про стягнення виконавчого збору реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", у тому числі шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 18 Закону 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частиною першою статті 48 Закону № 1404-VIII передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону № 1404-VIII стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

За приписами статті 56 Закону 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Отже, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом 1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як встановлено матеріалами справи, у Бердичівському відділі державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконанні перебуває виконавче провадження №72474604 з виконання виконавчого листа №755/1936/15-ц від 25.02.2015, виданого Дніпровським районним судом м.Києва на підставі рішення третейського суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості по договору кредиту в сумі 272314,81 грн. та 3123,15 грн. третейського збору.

Виконавчий лист неодноразово пред`являвся до виконання і повертався держвиконавцем стягувачу на підставі положень Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16.05.2023 замінено стягувача у даному виконавчому листі: ПАТ "Укрсоцбанк" замінено на АТ "Сенс Банк". Крім того, вказаною ухвалою суду встановлено, що виконавчий лист №755/1936/15-ц від 25.02.2015 неодноразово був скерований до виконавця, а тому строк пред`явлення вказаного виконавчого листа після його переривання 15.01.2020 почав відраховуватись заново та встановлений до 15.01.2023.

Державним виконавцем 09.08.2023, на підставі заяви АТ "Сенс Банк" від 08.08.2023, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №72474604, постанову про стягнення виконавчого збору від 09.08.2023 №72474604, постанову про арешт майна боржника від 09.08.2023 №72474604, постанову про арешт коштів боржника від 09.08.2023 №72474604, постанову про арешт коштів боржника від 06.06.2024 №72474604.

ОСОБА_1 01.09.2023 до Дніпровського районного суду м.Києва подала заяву про визнання виконавчого листа №755/1936/15-ц від 25.02.2015 таким, що не підлягає виконанню; вказану заяву передано за підсудністю до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області.

До відділу 15.11.2023 надійшла ухвала Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.11.2023 про зупинення виконання за виконавчим листом, виданим Дніпровським районним судом м.Києва №755/1936/15-ц, до розгляду заяви ОСОБА_1

15.11.2023 державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчих дій.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.12.2023 у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 21.05.2024 ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.12.2023 скасовано і постановлено нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з інших підстав.

Ухвалою Верховного Суду від 04.07.2024 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.12.2023 та постанову Житомирського апеляційного суду від 21.05.2024.

Таким чином, як встановлено судом, виконавчий документ №755/1936/15-ц від 25.02.2015 неодноразово повертався відповідачем стягувачу, у зв`язку з чим строк пред`явлення виконавчого листа почав відраховуватися заново, тому у державного виконавця станом на дату відкриття виконавчого провадження були відсутні підстави для повернення виконавчого документу без прийняття до виконання.

Отже, оскаржувані постанови про відкриття провадження ВП 72474604 і про стягнення третейського збору від 09.08.2025, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 09.08.2023, про стягнення виконавчого збору від 09.08.2023, про арешт майна боржника від 09.08.2023, про арешт коштів боржника від 09.08.2023, про арешт коштів боржника від 06.06.2024, що виносились державним виконавцем в межах виконання виконавчого листа №755/1936/15-ц від 25.02.2015, виданого Дніпровським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості по договору кредиту в сумі 272314,81 грн. та третейського збору в сумі 3123,15 грн. є правомірними та не підлягають скасуванню.

Оскільки судом встановлено, що державний виконавець діяв на підставі та в межах повноважень, що визначені законодавством, а оскаржувані постанови у повній мірі відповідають визначеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості і не підлягають скасуванню, тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, відповідно до вимог статей 132, 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не вирішує питання про стягнення на користь позивача понесених судових витрат (судового збору).

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Європейська, 128, м.Бердичів, Житомирська обл., Бердичівський р-н, 13306. РНОКПП/) , третя особа: Акціонерне товариство "Сенс Банк" (вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, 03150. РНОКПП/) про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова

08.12.25