Справа № 420/28131/25
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи згідно зі ст.262 КАС України адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, яка полягає у не вжитті заходів щодо належної перевірки повідомлення від 02.05.2025 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП громадянином ОСОБА_2 ;

зобов`язати Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, провести повну та всебічну перевірку зазначеного повідомлення у відповідності до статей 255, 258, 276-278, 280 КУпАП, скласти протокол про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження наявності його ознак) та направити матеріали до розгляду компетентному суду.

Стислий виклад позиції позивача.

У позові зазначено, що 30.12.2024 о 13:05 в м. Одесі на перехресті вул. Андрія Музичка та Анатолія Бачинського відбулось зіткнення автомобіля «Skoda Fabia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та мікроавтобуса «Mercedes Benz 208D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , у результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження. За результатами виїзду на місце дорожньо-транспортної пригоди, працівниками Управління патрульної поліції в Одеській області складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , який направлений до Київського районного суду м.Одеси, яким прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_2 працівниками УШІ в Одеській області не складався.

З покликанням на фактичні обставини справи, позивач вказує, що, на його думку, працівником УПП в Одеській області, який здійснював оформлення дорожньо-транспортної пригоди, до схеми ДТП внесені не достовірні відомості щодо довжини гальмівного шляху, що у подальшому призвело до уникнення водієм ОСОБА_2 адміністративної відповідальності.

В подальшому, як вказує позивач, він направив до Управління патрульної поліції в Одеській області повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення водієм мікроавтобуса «Mercedes Benz 208D», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Позивач зазначає, що із листа УПП в Одеській області від 04.04.2025 вбачається, що повідомлення не розглянуто по сутті, провадження у справі про адміністративне правопорушення не проводилось, рішення за результатами розгляду повідомлення не приймалось.

В позові вказано, що у подальшому, 08.04.2025 та 09.04.2025, до УПП в Одеській області та Департаменту патрульної поліції України направлені скарги про порушення вимог чинного законодавства України працівниками Управління патрульної поліції в Одеській області, які були розглянуті надано відповідь. Проте, належного розгляду викладених у попередньому зверненні обставин не проведено, додаткової перевірки за повідомленням про вчинення адміністративного правопорушення не проведено

За твердженням позивача, 02.05.2025 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України повторно направлено повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення, з викладенням всіх обставин та наданням копій матеріалів, однак, згідно з відповіддю від 20.05.2025, відділом розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод Управління патрульної поліції в Одеській області опрацьоване повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення. За результатами опрацювання не надалось можливим вирішити питання про притягнення водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.

На переконання позивача, працівниками Управління патрульної поліції в Одеській області допущено ряд порушень вимог чинного законодавства щодо недостовірності внесення відомостей до схеми ДТП під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди, та неналежну перевірку викладених обставин у повідомлені про вчинення адміністративного правопорушення. Бездіяльність органу Національної поліції, яка виражається у невжитті передбачених законом заходів щодо перевірки повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення та складання протоколу, є протиправною та може бути оскаржена до адміністративного суду в порядку, передбаченому КАС України.

Стислий виклад заперечень відповідача.

У відзиві зазначено, що 30.12.2024 о 13 год. 05 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Анатолія Бачинського (Неделіна), 18 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_1 , під керування гр. ОСОБА_1 , та транспортного засобу Mercedes-Benz 208D, номерний знак НОМЕР_4 , під керування гр. ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після встановлення обставин справи та оформлення матеріалів ДТП відносно гр. ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 208748 за ст. 124 КУпАП.

Відповідач у відзиві, з покликанням на фактичні обставини справи, зазначає, що матеріали ДТП оформлено поліцейськими згідно з вимогами розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалами про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року № 1395. Також вжито всіх необхідних заходів фіксації ДТП, зокрема відібрано пояснення учасників події та складено схему місця ДТП, з якою ознайомлено гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 , що підтверджується особистими підписами. У схемі місця ДТП, яке відбулося 30.12.2024 о 13 год. 05 хв. за участі гр. ОСОБА_1 зафіксоване графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставини, що стосуються, події та мають значення для об`єктивного визначення її причин. Після складання схеми гр. ОСОБА_1 було ознайомлено зі схемою ДТП про свідчить власний підпис гр. ОСОБА_1 , зауважень щодо складення схеми ДТП ні у гр. ОСОБА_1 , ні у гр. ОСОБА_2 не було.

В подальшому, як вказано у відзиві, постановою Київського районного суду м. Одеси від 21.03.2025 справа № 947/3161/25, гр. ОСОБА_1 визнано виним у вчинені адміністративного правопорушення передбачено статтею 124 КУпАП.

На переконання відповідача, нормами КУпАП та Інструкції № 1395 не передбачено складання протоколу про адміністративне правопорушення за заявою особи, яку визнаною винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та після винесення судом рішення, якщо у цьому рішенні відсутні відповідні вказівки на підставі досліджених доказів під час розгляду справи.

Стислий виклад відповіді на відзив.

У відповіді на відзив, заперечуючи проти аргументів відповідача у відзиві, позивач вказує, що доводи відповідача, викладені у відзиві, по суті зводяться до повторення аргументів, наведених у листі, який є предметом цього спору. Жодних нових доказів чи належного правового обґрунтування відповідач не надав. Більше того, окремі твердження у відзиві не відповідають дійсності та спотворюють зміст доказів, що вже були досліджені позивачем у позовній заяві. В свою чергу, на переконання позивача, ним доведено, що:

матеріали ДТП оформлені неналежним чином, із внесенням недостовірних відомостей;

додаткові виміри та експертний висновок підтверджують спільну вину обох учасників ДТП;

відповідач не здійснив належної перевірки повідомлення про адміністративне правопорушення, чим допустив протиправну бездіяльність;

позовні вимоги спрямовані не на зобов`язання скласти протокол, а на проведення належної перевірки та вчинення дій, передбачених законом.

Стислий виклад заперечень відповідача.

У запереченнях відповідач наводить доводи та аргументи, що є тотожними доводам та аргументам, зазначеним у відзиві.

Процесуальні дії у справі.

Суд ухвалою від 28.08.2025 відкрив провадження у справі, вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ст.262 КАС України, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою від 09.12.2025 суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи №420/28131/25 за правилами загального позовного провадження.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, з відзивом, відповіддю на відзив та запереченнями, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, і перевіривши їх доказами, суд встановив такі обставини.

Відповідно до матеріалів справи, 30.12.2024 о 13:05, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м.Одеса, вул.Андрія Музичка на перехресті з вул.Анатолія Бачинського, не надав переваги в русі автомобілю Mercedes-Benz 208D д.н.з. НОМЕР_2 , який наближався з правого боку та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі по інерції скоїли наїзд на паркан та отримали механічні пошкодження.

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 21.03.2025 у справі №947/3161/25, яка набрала законної сили 01.04.2025, визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

В означеній постанові вказано, що ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину визнав. Всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи про адміністративне правопорушення, вияснивши причини та умови, що сприяли вчиненню даного адміністративного правопорушення, проаналізувавши усі фактичні дані, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджується зібраними і дослідженими матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №208748 від 30.12.2024 року та додатками до нього. З досліджених судом матеріалів справи, судом встановлено, що обставини ДТП, викладені у протоколі знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тобто встановлена сукупність обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та наявність причинного зв`язку між діями ОСОБА_1 та наслідками, які настали. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та його вина у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди повністю доведена.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, представник позивача адвокат Яценко І.А. надіслав повідомлення від 02.05.2025 про вчинення адміністративного правопорушення до Управління патрульної поліції в Одеській області.

За результатом розгляду означеного повідомлення, Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області надіслав відповідь від 20.05.2025 №Я-1342/41/13/05/02-25, в якій зазначено, що вирішити питання про притягнення водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. не надається можливим.

Вважаючи протиправною бездіяльність Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, яка полягає у не вжитті заходів щодо належної перевірки повідомлення від 02.05.2025 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, громадянином ОСОБА_2 , позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи адміністративну справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (стаття 6 Закону України «Про Національну поліцію»).

Згідно з пунктами 2, 3, 5 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Згідно зі статтею 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР (далі - Закон №393/96-ВР), громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб (стаття 3 Закону № 393/96-ВР).

За приписами частини першої статті 5 Закону №393/96-ВР, звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону №393/96-ВР, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Стаття 15 Закону №393/96-ВР, встановлює, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

За змістом статті 19 Закону №393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Відповідно до пункту 3 Розділу III Наказу МВС України «Про затвердження Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події» від 08.02.2019 №100, заяви і повідомлення про інші події, що надійшли до чергової служби центрального органу управління поліцією, головних управлінь Національної поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділів поліції, у яких немає відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, уповноважена службова особа після реєстрації в ІКС ІПНП (журналі ЄО) невідкладно, але не пізніше 24 годин передає керівнику відповідного органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 1 розділу І Наказу МВС України «Про затвердження Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України» від 15.11.2017 №930 (далі - Порядок №930) визначено, що цей Порядок установлює єдиний для апарату центрального органу управління поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, територіальних органів поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві, їх територіальних (відокремлених) підрозділів, а також підприємств, установ, організацій та закладів професійної (професійно-технічної) освіти зі специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи (підрозділи) поліції), порядок приймання, реєстрації, розгляду звернень громадян, контролю за виконанням доручень за результатами розгляду звернень громадян та дотриманням строків їх розгляду, основні вимоги до організації проведення особистого прийому громадян і ведення діловодства за зверненнями громадян.

Згідно із пунктом 3 розділу І Порядку №930, дія цього Порядку не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, установлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, Кодексом адміністративного судочинства України, Законами України «Про доступ до судових рішень», «Про запобігання корупції», «Про виконавче провадження».

Пунктами 14,15 розділу І Порядку №930 передбачено, що звернення може бути усним (викладеним громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні гарячі лінії та записаним (зареєстрованим) посадовою особою) чи письмовим, надісланим поштою або переданим громадянином особисто чи через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до законодавства України (у тому числі під час особистого прийому).

Звернення може бути подане як окремою особою (індивідуальне), так і групою осіб (колективне).

За приписами пунктів 1- 3 розділу IV Порядку №930, керівники органів (підрозділів) поліції та їх заступники під час розгляду звернень громадян вивчають суть порушених у них питань, у разі потреби вимагають у виконавців матеріали попередніх перевірок за цими зверненнями, направляють працівників органів (підрозділів) поліції на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів та вживають інших заходів для об`єктивного вирішення порушених авторами звернень питань.

Безпосередні виконавці під час здійснення перевірок за зверненнями громадян у разі необхідності та за наявності можливості спілкуються з їхніми авторами, з`ясовують усі порушені питання, уживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах компетенції відповідно до законодавства України.

До розгляду скарг на дії чи бездіяльність поліцейських і до перевірки інформації про неналежне виконання покладених на них обов`язків відповідно до законодавства України можуть залучати представників громадськості.

Рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на законодавстві України. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне виконання прийнятого рішення відповідно до законодавства України, у разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів щодо поновлення порушених прав громадян.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку №930, звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді.

Згідно із пунктом 12 розділу IV Порядку №930, за результатами розгляду звернення громадянина виконавцем готується довідка про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні, яка доповідається керівнику органу (підрозділу) поліції разом з проектом відповіді заявнику. Керівник органу (підрозділу) проставляє свій підпис на довідці про ознайомлення із вжитими заходами під час здійснення перевірки інформації, викладеної у зверненні, або вчиняє резолюцію (доручення) про необхідність ужиття додаткових заходів з метою об`єктивного, усебічного та повного розгляду звернення. До звернень, які не потребують проведення перевірки, довідки не складаються.

Пунктом 13 розділу IV Порядку №930 визначено, що відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку надає орган (підрозділ) поліції, який його отримав або до компетенції якого належить вирішення порушених у зверненні питань, та підписує керівництво цього органу.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон України «Про звернення громадян» і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому, зазначають заходи, вжиті органом чи підрозділом поліції в межах його компетенції для захисту конституційних прав громадян (пунктом 14 розділу IV Порядку №930).

Як слідує з матеріалів справи, представник позивача адвокат Яценко І.А. надіслав повідомлення від 02.05.2025 про вчинення адміністративного правопорушення до Управління патрульної поліції в Одеській області.

У вказаному повідомлені адвокат Яценко І.А. зазначив, що, зокрема висновком експертного дослідження №ЕД-19/116-25/1723 IT від 24.02.2025 встановлено, що водій автомобіля «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у досліджуваній дорожній ситуації мав діяти відповідно до вимог п.п.10.1 та 16.12 Правил дорожнього руху України, та дотримуючись зазначених вимог Правил дорожнього руху, мав технічну можливість запобігти зіткненню транспортних засобів. Тобто фактично в даній дорожньо-транспортній події вбачається взаємна вина обох водіїв обох транспортних засобів.

У поданому повідомленні від 02.05.2025 вказано, що водій мікроавтобуса «Mercedes Benz 208D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, і відносно нього має бути складений протокол про адміністративне правопорушення.

У повідомленні від 02.05.2025 представник позивача адвокат Яценко І.А. просив зареєструвати повідомлення та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства в частині складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно водія мікроавтобуса «Mercedes Benz 208D» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

За результатом розгляду означеного повідомлення, Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області надіслав відповідь від 20.05.2025 №Я-1342/41/13/05/02-25.

У відповіді вказано, що, зокрема в поясненнях ОСОБА_1 , отриманих адвокатом Яценко І.А., він вказує, що швидкість автомобіля марки «Mercedes», д/н НОМЕР_2 , приблизно складає 70 км/год, однак це є його суб`єктивною думкою, яка може не підтверджуватися зібраними матеріалами. Розглянувши протокол огляду, складений адвокатом Яценко І.А., до якого долучений цифровий носій із відеозаписом, на якому зображений процес огляду перехрестя вулиць Анатолія Бачинського та Андрія Музички в м.Одеса, а саме слідів гальмування автомобіля марки «Mercedes», д/н НОМЕР_2 , адвокат ОСОБА_3 проводить його з наступними порушеннями:

особи, які були задіяні в ході огляду місця ДТП, не представилися та не надати свої документи, щоб дійсно ідентифікувати їх як осіб, які були присутні під час огляду, окрім водія ОСОБА_1 , однак останній також не надав своїх документів;

на відео та в протоколі огляду не зазначено засіб та його метричні дані, яким проводилось вимірювання слідів гальмування автомобіля марки «Mercedes», д/н НОМЕР_2 ;

особи, які залучені до огляду, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть бути заінтересованими особами в фальсифікації слідів гальмування, так як не встановлено, їх думку з приводу огляду місця пригоди та відсутність зв`язку з ОСОБА_1 ;

в ході зняття замірів слідів гальмування, на відео не відображено повну картину початку заміру та його кінця, а виключно одним кадром початок та одним кадром кінець, що може свідчити про необ`єктивність зняття вказаних замірів.

У відповіді також вказано, що в наданих адвокатом вихідних даних для проведення експертного дослідження, вказаний гальмівний шлях автомобіля марки «Mercedes», д/н НОМЕР_2 , встановлений в ході огляду адвокатом місця пригоди, а також швидкість автомобіля 70 км/год, яка підтверджується виключно показами ОСОБА_1 .

У висновку експертного дослідження №ЕД-19/116-25/1723-11 від 24.02.2025 року, експерт за наданими вихідними даними встановлює швидкість автомобіля марки «Mercedes», д/н НОМЕР_5 , а саме 55,3...57,8 км/год. Однак, встановлену швидкість експертним шляхом під час проведення експертного дослідження, експерт не використовує, а вважає: «Установлене розрахунком значення швидкості слід вважати мінімально можливим, оскільки колеса автомобіля (при гальмуванні) могли заблокуватися не одразу, частина слідів могла не відобразитися на дорожньому покритті, а значна частина кінетичної енергії могла бути погашена внаслідок контактної взаємодії з автомобілем Skoda.

Тому в подальшому дослідженні судовим експертом буде врахована швидкість руху автомобіля Mercedes, зазначена в клопотанні про призначення інженерно технічного дослідження, яка становила 70 км/год.».

Таким чином, судовий експерт в дослідженні керується не отриманими математичним даними, а власними суб`єктивними доводами. Тому, наданий висновок експертного дослідження, в якому встановлено в діях водія ОСОБА_2 порушення вимог Правил дорожнього руху України, які перебувають в причинному зв`язку з ДТП, викликає сумніви.

Враховуючи вищевикладене, вирішити питання про притягнення водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП не надається можливим.

Надаючи оцінку доводам представника позивача та відповідача, суд зазначає таке.

Складання протоколу, схеми дорожньо-транспортної пригоди є процесуальними діями суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами або представниками громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з п. 1 частини першої ст.255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.

Відповідно до частини першої ст.221 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пункт 5 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція №1395), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 Розділу IX Інструкції, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 7), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Згідно зі статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП, є доказами в розумінні Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, відповідно до приписів ст.221 та ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, саме суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення належить виключне повноваження щодо встановлення правильності і обґрунтованості складання працівником Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення та підстави для адміністративної відповідальності винної особи.

Суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, також належить виключне повноваження щодо оцінки доказів, на підставі яких притягується особа до адміністративної відповідальності на відміну від суду, який розглядає спір в порядку, передбаченому КАС України щодо правомірності дій/бездіяльності працівника поліції по оформленню ДТП.

Правова позиція в аналогічних правовідносинах викладена Верховним Судом у постанові від 17 липня 2018 року у справі № 554/1334/17.

Суд встановив, що постановою Київського районного суду м.Одеси від 21.03.2025 у справі №947/3161/25, яка набрала законної сили 01.04.2025, визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

В означеній постанові вказано, що ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину визнав. Всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи про адміністративне правопорушення, вияснивши причини та умови, що сприяли вчиненню даного адміністративного правопорушення, проаналізувавши усі фактичні дані, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджується зібраними і дослідженими матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №208748 від 30.12.2024 року та додатками до нього. З досліджених судом матеріалів справи, судом встановлено, що обставини ДТП, викладені у протоколі знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тобто встановлена сукупність обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та наявність причинного зв`язку між діями ОСОБА_1 та наслідками, які настали. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та його вина у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди повністю доведена.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, позивач не був позбавлений можливості надати суду свої доводи та міркування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема висновок експертного дослідження №ЕД-19/116-25/1723 IT від 24.02.2025, а також надати свої доводи та заперечення поти складених доказів під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, в тому числі щодо схеми ДТП.

Натомість, як зазначено у постанові Київського районного суду м.Одеси від 21.03.2025 у справі №947/3161/25, яка набрала законної сили 01.04.2025, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину визнав.

Суд окремо зауважує, що, відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Київського районного суду м.Одеси від 21.03.2025 у справі №947/3161/25 позивачем не оскаржувалась в апеляційному порядку.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що Департаментом патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області вжито належні заходи щодо розгляду повідомлення представника позивача адвоката Яценко І.А. від 02.05.2025.

Окрім того, суд звертає увагу також на таке.

Відповідно до ч. 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами ч. 5 ст. 160 КАС України, право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають особи, права, свободи та інтереси яких відповідні рішення, дії чи бездіяльність порушують.

Стаття 286 КАС України встановлює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні й конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Основного Закону України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобою мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

За змістом частини третьої статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захисту спосіб, визначений в цій статті.

Стосовно «порушеного права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 це поняття, яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Стосовно поняття «охоронюваний законом інтерес» в тому ж Рішенні Конституційного Суду України вказано, що воно означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Необхідно зазначити, що в цій справі, обраний позивачем спосіб захисту, як, зокрема спонукання відповідача скласти протокол про адміністративне правопорушення з метою притягнення до адміністративної відповідальності іншу особу, не створить для позивача жодних юридичних прав та/чи обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду в справах №554/1334/17, №363/3888/17 та №826/3585/18.

Крім того, справа про адміністративне правопорушення по факту скоєння порушення Правил дорожнього руху була розглянута, тобто схеми ДТП, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення осіб, вже були предметом оцінки суду та з цього питання прийняте судове рішення, яке набрало законної сили.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року, прийнятій за наслідками розгляду справи №712/7385/17 про визнання протиправними дій щодо незаконного складення протоколу про адміністративне правопорушення, вказала на те, що оскільки дії відповідачів щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для особи та не порушують його права, то вони окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржуються.

Також слід зазначити, що відповідно до пункту сьомого ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті, що не включає в себе ст.124 КУпАП.

Повторне складення протоколу про адміністративне правопорушення у тотожній справі неможливе, оскільки компетентним органом уже прийнято рішення по цій справі, яке набрало законної сили. Дорожньо-транспортна подія сталася 30 грудня 2024 року, отже термін накладення стягнення у даній справі сплив як на момент звернення представника позивача адвоката Яценка І.А. до відповідача із повідомленням про вчинення адміністративного правопорушення від 02.05.2025, так і на момент звернення позивача до суду - 19.08.2025.

Отже, повторна фіксація події, зазначеної у позовній заяві, не передбачена нормами чинного законодавства,

З огляду на вищевикладене, доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, покладений на суб`єкта владних повноважень даною нормою тягар доказування правомірності свого рішення не звільняє позивача від обов`язку доказування своїх тверджень чи заперечень.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Згідно із ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи встановлені обставини у справі, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, відсутні підстави для вирішення питання про відшкодування судових витрат.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 72, 77, 90, 120, 139, 241-246, 255, 258, 262, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Одеській області Департамента патрульної поліції Національної поліції України, , місцезнаходження: вул.Академіка Корольова, буд. 5, м. Одеса, Одеська обл., 65114.

Суддя Дмитро БАБЕНКО

.