Справа № 753/7412/25
Суддя: Якусик О. В.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7412/25
провадження № 2-а/753/203/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Якусика О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 від 03 квітня 2025 року №1584 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП за те, що 03 квітня 2025 року о 12-00 після перевірки документів встановлено, що він не перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних, чим скоїв триваюче правопорушення в особливий період, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП, у зв`язку з чим на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Як стверджу позивач, розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно нього, відповідач не правильно встановив фактичні обставини, що потягнуло прийняття ним протиправного рішення.

Позивач стверджує, що 03 квітня 2025 року він не міг вчинити правопорушення, яке передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП, і взагалі вчинити це правопорушення - не перебування на військовому обліку, оскільки (1) він перебуває з 26 січня 2015 року на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується виданим йому ІНФОРМАЦІЯ_3 документом з відповідною відміткою; (2) з 26 січня 2015 року по 03 квітня 2025 року не змінював власної адреси реєстрації та проживання і з обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 не знімався; (3) вчасно та відповідно до вимог Закону оновив персональні дані через додаток «РЕЗЕРВ+», де під час оновлення зазначив свою адресу; (4) 17 листопада 2024 року він звертався до ІНФОРМАЦІЯ_5 з заявою, в якій проси виправити в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів помилку щодо відсутності військово-облікових відомостей про нього, а саме включити відомості про нього до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів; (5) після звернення від 17 листопада 2024 року жодної повістки про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_5 для оновлення своїх персональних даних не отримував, самостійно неодноразово прибував до ІНФОРМАЦІЯ_6 з метою виправлення вищезазначеної помилки, а також неодноразово звертався з заявами про оформлення відстрочки відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», надаючи в додатку повний пакет необхідних для оформлення відстрочки документів; (6) був направлений ІНФОРМАЦІЯ_3 та пройшов 21 березня 2025 року ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що була складена та видана Довідка № 46/23/III, проходження якої виключалося б у разі його неперебування на військовому обліку.

З огляду на викладене вважає складену щодо нього постанову протиправною і такою, що підлягає скасуванню на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 КУпАП, а справа - закриттю.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 квітня 2025 року позовну заяву передано для розгляду судді Якусику О.В.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 16 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків, а саме: доказів сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

21 травня 2025 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої позивачем долучено квитанцію ID№8817-9092-0133-2951, відповідно до якої судовий збір сплачено в розмірі 605,60 грн на рахунок: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, рахунок UA0026001.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 26 травня 2025 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

04 червня 2025 року від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали зі сплатою судового збору, в якій позивач не заперечував щодо заміни відповідача на ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 753/7412/25 за вказаним позовом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні).

25 липня 2025 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що положеннями статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, які передбачають, серед іншого, у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районні та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Згідно з інформацією, яка була наявна станом на час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме на 03 квітня 2025 року в ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є особою, яка не прив`язана до жодного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, тобто є особою, яка не перебувала на військовому обліку і на підтвердження перебування на військовому обліку, а також наявності військово-облікового документа, позивач до матеріалів адміністративної справи не надав копію військово-облікового документу з відміткою про перебування на військовому обліку військовозобов`язаних.

Як зазначає відповідач, відповідно до вимог статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (зі змінами), взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни, які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників.

З огляду на викладене відповідач позовні вимоги не визнав.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти них та оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 1620 від 03 квітня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП за те, що, 03 квітня 2025 року о 12-00 після перевірки документів встановлено, що ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних, у зв`язку з цим не дотримався вимог частини 1 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», пп. 1 п. 1 додатка 2 «Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних» до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року в частині не перебування на військовому обліку військовозобов`язаних за місцем проживання, тим самим не виконав свій військовий обов`язок, чим скоїв триваюче правопорушення в особливий період, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 7 КУпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.

Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Зазначена норма є бланкетною, тобто при її застосуванні необхідно керуватися законодавчими актами, які визначають, зокрема, правила військового обліку

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» регулює відносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни України: які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників.

Відповідно до пункту 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема, 1) організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; 2) здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; 3) виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку; 4) організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Пунктом 81 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначено, що взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності.

Згідно з п.п. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу).

Таким чином, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 , 1998 року народження, перебував на військовому обліку призовників у ІНФОРМАЦІЯ_9 з 26 січня 2015 року, що підтверджується копією військово-облікового документа призовника.

Згідно з наданим відповідачем витягом з АІС «Оберіг» громадянин ОСОБА_1 не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних в жодному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, про що свідчить формулювання «не прив`язаний до військкомату».

Отже, ОСОБА_1 , досягши 25-річного віку та будучи військовозобов`язаним, з лютого 2023 року й по квітень 2025 року не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних в територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за зареєстрованим (задекларованим) місцем проживання, про що також свідчить відсутність військово-облікового документа військовозобов`язаного з відповідною відміткою про перебування на військовому обліку.

Посилання позивача на обставини ненаправлення йому повісток, оновлення ним даних у додатку «Резерв+» та проходження ВЛК суд відхиляє, оскільки оновлення даних не є тотожним взяттю на військовий облік, ненадсилання йому повісток не звільняє позивача від відповідальності за невиконання обов`язку перебувати на військовому обліку, а проходження ним ВЛК входить до процедури взяття на облік як військовозобов`язаного. Суд при цьому враховує, що згідно з наданим позивачем військово-обліковим документом з додатку «Резерв+» датою уточнення позивачем даних зазначено 03 квітня 2025 року, тобто день винесення оскаржуваної постанови.

Доводи позивача, що він звертався до ІНФОРМАЦІЯ_5 з заявою про виправлення в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів помилки щодо відсутності військово-облікових відомостей про нього суд також відхиляє, оскільки доказів надсилання (подання) таких звернень матеріали справи не містять, а взяття на військовий облік військовозобов`язаних здійснюється за їх особистої присутності.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі статтею 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Наявні у матеріалах справи докази свідчать, що позивач допустив порушення вимог Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, оскільки, будучи військовозобов`язаним, не перебував на військовому обліку всупереч положенням чинного законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням наведеного суд дійшов висновку про правомірність винесення щодо позивача 03 квітня 2025 року постанови № 1620 по справі про адміністративне правопорушення, її відповідність вимогам законодавства та відсутність підстав для її скасування і закриття провадження у справі.

За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 77, 90, 139, 242, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 09 грудня 2025 року.

Суддя Олександр ЯКУСИК