Справа № 520/21241/25
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 р. № 520/21241/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Світлани Чудних, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , Адреса: АДРЕСА_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , Адреса: АДРЕСА_2 ) додаткової винагороди за час стаціонарного лікування після отриманої травми, яка пов`язана із захистом Батьківщини, за періоди: 03.05.2022 - 08.05.2022 року, 12.08.2022 - 14.08.2022 року, 14.08.2022 - 13.09.2022 року, 19.09.2022 - 26.09.2022 року, 26.09.2022 - 24.11.2022 року, 29.11.2022 - 14.12.2022 року, 19.12.2022 - 22.12.2022 року, 09.02.2023 - 20.02.2023 року, 20.02.2023 - 21.04.2023 року, 22.04.2023 - 25.04.2023 року, 13.07.2023 - 27.07.2023 року протиправною;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (Код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , Адреса: АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , Адреса: АДРЕСА_2 ) додаткову винагороду за час стаціонарного лікування після отриманої травми, яка пов`язана із захистом Батьківщини, за періоди: 03.05.2022 - 08.05.2022 року, 12.08.2022 - 14.08.2022 року, 14.08.2022 - 13.09.2022 року, 19.09.2022 - 26.09.2022 року, 26.09.2022 - 24.11.2022 року, 29.11.2022 - 14.12.2022 року, 19.12.2022 - 22.12.2022 року, 09.02.2023 - 20.02.2023 року, 20.02.2023 - 21.04.2023 року, 22.04.2023 - 25.04.2023 року, 13.07.2023 - 27.07.2023 року, пропорційно кількості дням лікуванням з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час проходження військової служби в ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач отримав тілесні ушкодження (травму), внаслідок ворожих дій противника та за наслідками отриманої травми був направлений на стаціонарне лікування. Однак, відповідачем протиправно не проведено повної оплати часу за період стаціонарного лікування у порядку п.1 постанови КМУ від 28.02.2022р. №168 у розмірі, підвищеному до 100.000,00грн.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Відповідач надав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки діють як структурні підрозділи Збройних Сил України та у своїй діяльності керуються Конституцією, законами України, актами Президента, Кабінету Міністрів, наказами Міністерства оборони й Генерального штабу, а тому виплата грошового забезпечення та додаткових винагород здійснюється виключно відповідно до Закону №2011-ХІІ, Порядку №260 та Постанови КМУ №168. Розміри, умови та порядок таких виплат визначаються Кабінетом Міністрів та Міністром оборони, зокрема через затверджені нормативні акти, а додаткова винагорода під час воєнного стану виплачується лише за наявності підтверджених документами підстав щодо безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів оборони. Відтак відповідач вважає, що діяв у межах чинного законодавства. Також вказує на порушення позивачем строків звернення до суду із даним позовом.

Справу розглянуто у межах строків з урахуванням перебування судді Світлани Чудних на лікарняному та у відпустці.

Стосовно посилання відповідача у відзиві на позов на пропуск позивачем строку звернення до суду із даним позовом суд зазначає, що строк звернення до суду у спорі про проходження публічної служби в частині оплати праці (виплати грошового забезпечення) установлений ст.233 Кодексу законів про працю України.

Згідно зі ст.233 Кодексу законів про працю України у редакції до внесення змін Законом України від 01.07.2022р. №2352-ІХ відносно вимог найманого працівника про стягнення коштів в оплату праці (як у формі заробітної плати, так і у формі грошового забезпечення) взагалі не застосовувався будь-який строк давності.

Згідно з ч.1 ст.233 Кодексу законів про працю України у редакції Закону України від 01.07.2022р. №2352-ІХ працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Винятки з цієї норми за ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України у редакції Закону України від 01.07.2022р. №2352-ІХ не підлягають поширенню на спірні правовідносини.

Згідно з п.1 Глави ХІХ Кодексу законів про працю України у редакції Закону України від 30.03.2020р. №540-ІХ під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до постанови КМУ від 27.06.2023р. №651 з 24:00год. 30.06.2023р. на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Оскільки процесуальний строк звернення до суду не може вважатися таким, що сплив, якщо його перебіг фактично не розпочався, суд зазначає, що найбільш сприятливим для заявника є підхід, за яким тримісячний строк, передбачений ч.1 ст.233 Кодексу законів про працю України в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-ІХ, слід обчислювати з 01.07.2023 року.

Таке тлумачення змісту ч.1 ст.233 Кодексу законів про працю України у редакції Закону України від 01.07.2022р. №2352-ІХ узгоджується із правовими позиціями постанови Верховного Суду від 21.03.2025р. у справі №460/21394/23, де указано, що правовідносини, які мають місце у період до 19 липня 2022 року, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19 липня 2022 року підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин»).

Верховний Суд у постанові від 20.06.2025 у справі №520/30126/24 зазначив про те, що для правильного вирішення питання дотримання позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами за період після з 19.07.2022 слід з`ясувати наявність/відсутність у відповідача документального підтвердження ознайомлення позивача з розміром та складовими нарахованого та виплаченого у спірному періоді грошового забезпечення, як-то докази направлення/видачі розрахункових листів, довідок про грошове забезпечення тощо.

Оскільки відповідачем не подано до суду доказів ознайомлення позивача з розміром та складовими нарахованого і виплаченого у спірному періоді грошового забезпечення, суд у даному конкретному випадку, з урахуванням обставин запровадження в Україні воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, а також з метою недопущення обмеження права позивача на доступ до правосуддя та забезпечення реалізації його права на належне грошове забезпечення як однієї з ключових соціальних гарантій держави, приходить до висновку, що строк звернення до суду позивачем не пропущено.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, зазначає наступне.

Судом встановлено, що солдат ОСОБА_1 у період 17.03.2022-08.06.2022 обіймав посаду стрільця роти охорони у ІНФОРМАЦІЯ_4 ; у період 09.06.2022-28.04.2023 перебував на посаді радіотелефоніста у військовій частині НОМЕР_3 ; у період 01.05.2023-15.08.2023 був повторно переведений до ІНФОРМАЦІЯ_5 та звільнений з військової служби у запас 15.08.2023р., що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_4 .

Під час проходження військової служби в ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач 26 квітня 2022 року отримав тілесні ушкодження (травму), внаслідок ворожих дій противника - парціальну резекцію пошкодженого заднього у тіла внутрішнього меніску, дебрідмент ділянок хондромаляції із тунеезацією по Пріді навантажувальної поверхні внутрішнього виростку стегна правого колінного суглобу з приводу застарілого складного (кладтеподібно-горизонтальний) розриву заднього рогу та тіла внутрішнього меніску, хондромаляції навантажувальної поверхні внутрішнього виростку стегна IV ст., наколінкової поверхні стегна та наколінника ІІІ-ІV ст., навантажувальної поверхні внутрішнього виростку великогомілкової кістки III ст. по класифікації Оутбріджа правого колінного суглоба із явищем хронічного гіпертрофічного синовії з тимчасовим порушенням функції правого нижньої кінцівки, що підтверджується Довідкою ІНФОРМАЦІЯ_5 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №9/4579 від 10.07.2023р.

За наслідками отриманої травми позивач був направлений на стаціонарне лікування.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4082 позивач в період 03.05.2022 - 08.05.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону з діагнозом застарілий складний (клаптеподібний-горизонтальний) розрив заднього рогу та тіла внутрішнього меніску, хондромаляції навантажувальної поверхні внутрішнього виростку стегна IV ст., наколінкової поверхні стегна та наколінника ІІІ-ІV ст., навантажувальної поверхні внутрішнього виростку великогомілкової кістки III ст. по класифікації Оутбріджа правого колінного суглоба із явищем хронічного гіпертрофічного синовіїту.

Згідно з довідкою гарнізонної ВЛК від 10.06.2022 №673 діагноз: стан після операції (04.04.2022) - артроскопії, резекції внутрішнього меніску, дебрібмент, тунелізація з приводу застарілого пошкодження меніску, хондромаляції навантажувальної поверхні внутрішнього виростку стегна з тимчасовим порушенням функції правого колінного суглобу. Позивачу надана відпустка для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів.

Згідно з довідкою гарнізонної ВЛК від 12.07.2022 №673 діагноз: стан після операції (04.04.2022) - артроскопії, резекції внутрішнього меніску, дебрібмент ділянки хондромаляції з тунелізацією по Пріді навантажувальної поверхні внутрішнього виростку стегна правого колінного суглобу з тимчасовим порушенням функції правого колінного суглобу. Позивачу надана відпустка для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №8942 позивач в період 12.08.2022 - 14.08.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону з діагнозом М17.2 Двобічний гонартроз ІІ-ІІІ ст. з вираженим больовим синдромом справа.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2097 позивач в період 14.08.2022 - 13.09.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласний госпіталь ветеранів війни» з діагнозом Двобічний гонартроз ІІ-ІІІ ст. ПФС 2ст. Початкові прояви недостатності кровообігу головного мозку переважно у вертебро-базилярному басейні. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2ст. Р2. ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. СН 2А. Наслідки вибухової травми.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №10990 позивач в період 19.09.2022 - 26.09.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону з діагнозом Посттравматичний деформуючий остеоартроз 2-3 ст. Післяопераційна комбінована контрактура. Стан після артроскопії правого колінного суглоба 04.04.22р.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №100912 позивач в період 26.09.2022 - 24.11.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у Державній установі «Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. Ситенка Національної Академії медичних наук України» з діагнозом післятравматичний деформуючий остеоартроз правого колінного суглобу 3 ст. Післяопераційна комбінована контрактура правого колінного суглобу. Стан після артроскопії правого колінного суглобу 04.04.22р., резекції внутрішнього меніску та хондропластики по Рrіdіе. Виражений больовий синдром. Поширений остеохондроз хребта, спондилоартроз, двобічний дегенеративний форамінальний стеноз 1,5-81. Больовий та міотонічний синдроми. Виражене порушення функції правого колінного суглобу.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №15034 позивач в період 29.11.2022 - 14.12.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону з діагнозом посттравматичний варусний деформуючий артроз другої стадії правого колінного суглобу із явищем хронічного рецидивуючого синовіїту лікований оперативно (4.05.2022р.) при помірному порушенні функцій. Обмежений міжхребцевий остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділів хребта синдромом при незначному порушенні функцій. Дисциркуляторна атеросклеротична та посттравматична (травень 2022р.) енцефалопатія другої стадії із лікворо-венозною дисциркуляцією, вестибуло-атактичним та астено-невротичним синдромами. Спондилогенна люмбалгія. Розлад адаптації у вигляді тривожного та астено-невротичного синдромів, помірно виражений. Складний короткозорий астигматизм правого ока з різницею рефракції у двох головних меридіанах 1.0 при короткозорості в меридіані найбільшої аметропії 3.0 Д, при гостроті зорі з корекцією 0,7. Складний короткозорий астигматизм лівого ока з різницею рефракції у двох головних меридіанах 1.0, при короткозорості в меридіані найбільшої аметропії 2.0 Д, при гостроті зорі з корекцією 0.7. Хронічна двобічна нейросенсорна приглухуватість. Стійке зниження слуху на праве вухо при сприйнятті шепітної мови на відстані 0.1 м. Стійке зниження слуху на ліве вухо сприйнятті шепітної мови на відстані 0,1 м.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №5146 позивач в період 19.12.2022 - 22.12.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у Державній установі «Інститут неврології психіатрії та наркології» з діагнозом Розлад адаптації, асоційований з бойовим стресом, у вигляді змішаного тривожно - депресивного синдрому.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2057 позивач в період 09.02.2023 - 20.02.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону з діагнозом посттравматичний деформуючий артроз правого колінного суглоба 2ст. Післяопераційна комбінована контрактура правого колінного суглобу. Супутній: правобічний коксартроз 1ст.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №100912 позивач в період 20.02.2023 - 21.04.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у Державній установі «Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. Ситенка Національної Академії медичних наук України» з діагнозом посттравматичний деформуючий артроз правого колінного суглоба 2ст. Післяопераційна комбінована контрактура правого колінного суглобу. Правобічний коксартроз 1ст.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №100912 позивач в період 22.04.2023 - 25.04.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у Державній установі «Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. Ситенка Національної Академії медичних наук України» з діагнозом післятравматичний деформуючий остеоартроз правого колінного суглобу 3 ст. Післяопераційна комбінована контрактура правого колінного суглобу. Стан після артроскопії правого колінного суглобу 04.04.22р., резекції внутрішньго меніску та хондропластики по Рridie. Виражений больовий синдром. Правобічний коксартороз 1 ст. Поширений остеохондроз хребта, спондилоартроз, двобічний дегенеративний форамінальний стеноз L5-S1. Больовий та міотонічний синдроми. Виражене порушення функції правого колінного суглобу.

Відповідно до виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №2216 позивач в період 13.07.2023 - 27.07.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у Військовій частині НОМЕР_5 з діагнозом післятравматичний (26.04.2022) остеоартроз правого колінного суглобу третього ступеню із значним порушенням функцій, вираженим больовим синдромом. Наслідки вогнепального поранення м`яких тканин середньої третини правого передпліччю (28.04.2023) у вигляді рубців шкіри. Наслідки вибухової травми (26.04.2022) акубаротравми у вигляді хронічної двобічної нейросенсорної приглухуватості другого ступеня, стійкого пониження слуху при сприйнятті шепітної мови правим вухом на відстаю 1,5 м, лівим 1,5м, розмовної мови правим вухом на відстані 4,0 м, лівим 4,0м. Простий короткозорий астигматизм правого ока ступенем 1,0Д та лівого ока ступенем 2,0Д при гостроті зору з корекцією 0,7 на кожне око. Аліментарне ожиріння І ступеня. Дисциркуляторна енцефалопія II стадії.

Листом №2/1743 від 06.02.2025 року на адвокатський запит представника позивача ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомив, що до ІНФОРМАЦІЯ_7 не надходив рапорт від військовослужбовця ОСОБА_1 про виплату його додаткової винагороди про отримання поранення та лікування за період з 03.05.2022 року по 25.04.2023 року. Крім того повідомлено, що виплати військовослужбовцям здійснює ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представником позивача подано заяву №15/04-1 від 15.04.2025 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_8 , в якій заявлено вимогу про здійснення нарахування та виплати солдату ОСОБА_2 додаткової винагороди за час стаціонарного лікування після отриманої травми, яка пов`язана із захистом Батьківщини, за періоди: 03.05.2022 - 08.05.2022, 12.08.2022 - 14.08.2022, 14.08.2022 - 13.09.2022, 19.09.2022 - 26.09.2022, 26.09.2022 - 24.11.2022, 29.11.2022 - 14.12.2022, 19.12.2022 - 22.12.2022, 09.02.2023 - 20.02.2023, 20.02.2023 - 21.04.2023, 22.04.2023 - 25.04.2023, 13.07.2023 - 27.07.2023.

За викладеними у позові твердженнями, вказана заява була отримана відповідачем 13.05.2025, однак, станом на дату подання даної позовної заяви ІНФОРМАЦІЯ_9 не було надано жодної відповіді.

Позивач вважає, що відповідач не провів розрахунків додаткової винагороди в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень щомісячно, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за період перебування на лікуванні.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення зазначених виплат, що призвело до порушення його прав та інтересів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ).

Статтею 1 Закону № 2011-XII передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців (частина перша статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Частиною другою та третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ обумовлено, що посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

За змістом абзацу 1 частини четвертої статті 9 цього Закону, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

За змістом статті 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої ст.106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та на час розгляду справи не припинив свою дію.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова № 168).

Згідно із пунктом 1 Постанови № 168, на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ, порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок № 260).

Пунктом 2 розділу І вказаного Порядку визначено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

За змістом пункту 3 розділу І Порядку №260, підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністром оборони України телеграмою від 25.03.2022 №248/1298 доведено до відома Першому заступнику, заступникам Міністра оборони України, Державному секретарю Міністерства оборони України, Головнокомандувачу Збройних Сил України, начальнику Генерального штабу Збройних Сил України, командиру військової частини, голові Державної спеціальної служби транспорту, командувачам видів (родів військ, сил) Збройних Сил України/керівникам структурних-підрозділів апарату Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України та Генерального штабу Збройних Сил України, командирам (начальникам) військових частин, установ, вимогу про те, що виплата додаткової винагороди військовослужбовцям у розмірі 100000,00 грн або 30000,00 грн здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління командирам військових частин (пункт 5). У період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмір 100000,00 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (пункт 8).

23 червня 2022 року з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінетом Міністрів України від 28.02.2022 №168, Міністром оборони України видано Окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022.

За змістом пункту 7 Окремого доручення у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також, включати військовослужбовців, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної комісії).

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.

У довідці обов`язково зазначати: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травма, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).

Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 грн. за час цієї відпустки.

Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 внесено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, та доповнено Порядок № 260 новим розділом. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану.

Так, відповідно до пункту 10 розділу XXXIV Порядку № 260 встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер);

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення), - за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Згідно із пунктом 11 Розділу XXXIV Порядку №260, підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Пунктом 12 Розділу XXXIV Порядку №260 керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

З системного аналізу наведених норм права вбачається, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, встановлено додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.

З аналізу норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок такого поранення або перебування у відпустці у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, суд зауважує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, за які виплачується у розмірі 100000 гривень винагорода.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4082 позивач в період 03.05.2022 - 08.05.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону з діагнозом застарілий складний (клаптеподібний-горизонтальний) розрив заднього рогу та тіла внутрішнього меніску, хондромаляції навантажувальної поверхні внутрішнього виростку стегна IV ст., наколінкової поверхні стегна та наколінника ІІІ-ІV ст., навантажувальної поверхні внутрішнього виростку великогомілкової кістки III ст. по класифікації Оутбріджа правого колінного суглоба із явищем хронічного гіпертрофічного синовіїту.

Згідно з довідкою гарнізонної ВЛК від 10.06.2022 №673 діагноз: стан після операції (04.04.2022) - артроскопії, резекції внутрішнього меніску, дебрібмент, тунелізація з приводу застарілого пошкодження меніску, хондромаляції навантажувальної поверхні внутрішнього виростку стегна з тимчасовим порушенням функції правого колінного суглобу. Позивачу надана відпустка для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів.

Згідно з довідкою гарнізонної ВЛК від 12.07.2022 №673 діагноз: стан після операції (04.04.2022) - артроскопії, резекції внутрішнього меніску, дебрібмент ділянки хондромаляції з тунелізацією по Пріді навантажувальної поверхні внутрішнього виростку стегна правого колінного суглобу з тимчасовим порушенням функції правого колінного суглобу. Позивачу надана відпустка для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №8942 позивач в період 12.08.2022 - 14.08.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону з діагнозом М17.2 Двобічний гонартроз ІІ-ІІІ ст. з вираженим больовим синдромом справа.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2097 позивач в період 14.08.2022 - 13.09.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласний госпіталь ветеранів війни» з діагнозом Двобічний гонартроз ІІ-ІІІ ст. ПФС 2ст. Початкові прояви недостатності кровообігу головного мозку переважно у вертебро-базилярному басейні. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2ст. Р2. ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. СН 2А. Наслідки вибухової травми.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №10990 позивач в період 19.09.2022 - 26.09.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону з діагнозом Посттравматичний деформуючий остеоартроз 2-3 ст. Післяопераційна комбінована контрактура. Стан після артроскопії правого колінного суглоба 04.04.22р.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №100912 позивач в період 26.09.2022 - 24.11.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у Державній установі «Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. Ситенка Національної Академії медичних наук України» з діагнозом післятравматичний деформуючий остеоартроз правого колінного суглобу 3 ст. Післяопераційна комбінована контрактура правого колінного суглобу. Стан після артроскопії правого колінного суглобу 04.04.22р., резекції внутрішнього меніску та хондропластики по Рrіdіе. Виражений больовий синдром. Поширений остеохондроз хребта, спондилоартроз, двобічний дегенеративний форамінальний стеноз 1,5-81. Больовий та міотонічний синдроми. Виражене порушення функції правого колінного суглобу.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №15034 позивач в період 29.11.2022 - 14.12.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону з діагнозом посттравматичний варусний деформуючий артроз другої стадії правого колінного суглобу із явищем хронічного рецидивуючого синовіїту лікований оперативно (4.05.2022р.) при помірному порушенні функцій. Обмежений міжхребцевий остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділів хребта синдромом при незначному порушенні функцій. Дисциркуляторна атеросклеротична та посттравматична (травень 2022р.) енцефалопатія другої стадії із лікворо-венозною дисциркуляцією, вестибуло-атактичним та астено-невротичним синдромами. Спондилогенна люмбалгія. Розлад адаптації у вигляді тривожного та астено-невротичного синдромів, помірно виражений. Складний короткозорий астигматизм правого ока з різницею рефракції у двох головних меридіанах 1.0 при короткозорості в меридіані найбільшої аметропії 3.0 Д, при гостроті зорі з корекцією 0,7. Складний короткозорий астигматизм лівого ока з різницею рефракції у двох головних меридіанах 1.0, при короткозорості в меридіані найбільшої аметропії 2.0 Д, при гостроті зорі з корекцією 0.7. Хронічна двобічна нейросенсорна приглухуватість. Стійке зниження слуху на праве вухо при сприйнятті шепітної мови на відстані 0.1 м. Стійке зниження слуху на ліве вухо сприйнятті шепітної мови на відстані 0,1 м.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №5146 позивач в період 19.12.2022 - 22.12.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у Державній установі «Інститут неврології психіатрії та наркології» з діагнозом Розлад адаптації, асоційований з бойовим стресом, у вигляді змішаного тривожно - депресивного синдрому.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2057 позивач в період 09.02.2023 - 20.02.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону з діагнозом посттравматичний деформуючий артроз правого колінного суглоба 2ст. Післяопераційна комбінована контрактура правого колінного суглобу. Супутній: правобічний коксартроз 1ст.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №100912 позивач в період 20.02.2023 - 21.04.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у Державній установі «Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. Ситенка Національної Академії медичних наук України» з діагнозом посттравматичний деформуючий артроз правого колінного суглоба 2ст. Післяопераційна комбінована контрактура правого колінного суглобу. Правобічний коксартроз 1ст.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №100912 позивач в період 22.04.2023 - 25.04.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у Державній установі «Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. Ситенка Національної Академії медичних наук України» з діагнозом післятравматичний деформуючий остеоартроз правого колінного суглобу 3 ст. Післяопераційна комбінована контрактура правого колінного суглобу. Стан після артроскопії правого колінного суглобу 04.04.22р., резекції внутрішньго меніску та хондропластики по Рridie. Виражений больовий синдром. Правобічний коксартороз 1 ст. Поширений остеохондроз хребта, спондилоартроз, двобічний дегенеративний форамінальний стеноз L5-S1. Больовий та міотонічний синдроми. Виражене порушення функції правого колінного суглобу.

Відповідно до виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №2216 позивач в період 13.07.2023 - 27.07.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у Військовій частині НОМЕР_5 з діагнозом післятравматичний (26.04.2022) остеоартроз правого колінного суглобу третього ступеню із значним порушенням функцій, вираженим больовим синдромом. Наслідки вогнепального поранення м`яких тканин середньої третини правого передпліччю (28.04.2023) у вигляді рубців шкіри. Наслідки вибухової травми (26.04.2022) акубаротравми у вигляді хронічної двобічної нейросенсорної приглухуватості другого ступеня, стійкого пониження слуху при сприйнятті шепітної мови правим вухом на відстаю 1,5 м, лівим 1,5м, розмовної мови правим вухом на відстані 4,0 м, лівим 4,0м. Простий короткозорий астигматизм правого ока ступенем 1,0Д та лівого ока ступенем 2,0Д при гостроті зору з корекцією 0,7 на кожне око. Аліментарне ожиріння І ступеня. Дисциркуляторна енцефалопія II стадії.

Разом з тим, судом на підставі наданого позивачем військового квитка серії НОМЕР_4 та листа ІНФОРМАЦІЯ_7 №2/1743 від 06.02.2025 року встановлено, що солдат ОСОБА_1 у період 17.03.2022-08.06.2022 обіймав посаду стрільця роти охорони у ІНФОРМАЦІЯ_4 ; у період 09.06.2022-28.04.2023 перебував на посаді радіотелефоніста у військовій частині НОМЕР_3 ; у період 01.05.2023-15.08.2023 був повторно переведений до ІНФОРМАЦІЯ_5 та звільнений з військової служби у запас 15.08.2023р.

Отже, у ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач проходив військову службу лише у період 17.03.2022-08.06.2022 та 01.05.2023-15.08.2023, а в період 09.06.2022-28.04.2023 перебував на посаді радіотелефоніста у військовій частині НОМЕР_3 .

Доказів перебування ОСОБА_1 в період 09.06.2022-28.04.2023 на посадах у структурі ІНФОРМАЦІЯ_7 позивачем та відповідачем до суду не подано, матеріали справи таких доказів також не містять, у зв`язку із чим позовні вимоги у вказаній частині задоволенню не підлягають.

Натомість, матеріалами справи підтверджено, що позивач перебував на лікуванні у період з 03.05.2022 по 08.05.2022 та у період з 13.07.2023 по 27.07.2023 та знаходився на грошовому забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_10 як розпорядника бюджетних коштів ІНФОРМАЦІЯ_7 .

За таких обставин, суд приходить до висновку про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100000 (сто тисяч) гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 пропорційно періоду перебування на лікуванні з 03.05.2022 по 08.05.2022 та з 13.07.2023 по 27.07.2023.

Стосовно посилань відповідача на те, що позивач не подавав рапорту про нарахування і виплату йому спірної додаткової винагороди, суд зазначає, що порядок виплати додаткової винагороди врегульований Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, яка передбачає, що така виплата здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Водночас Постанова №168 не містить вимоги про те, що умовою для видання командиром (начальником) відповідного наказу є письмове звернення чи подання військовослужбовцем рапорту щодо нарахування або виплати додаткової винагороди. Отже, неподача рапорту не може бути підставою для відмови у виплаті встановленої державою гарантії.

Крім того, суд враховує, що з 15.08.2023 позивач був звільнений з військової служби, у зв`язку з чим від його імені до відповідного органу звернувся його представник із заявою щодо нарахування та виплати додаткової винагороди за періоди перебування на лікуванні. Проте, за викладеними у позові твердженнями, відповіді на зазначене звернення надано не було.

Відповідачем у ході розгляду справи не спростовано тверджень позивача про те, що такі звернення подавалися, як і не надано доказів того, що на відповідну заяву була надана відповідь або вчинені будь-які дії щодо її розгляду.

Таким чином, доводи відповідача про відсутність рапорту не можуть бути визнані обґрунтованими та не спростовують ані доводів позивача, ані наданих ним доказів щодо наявності у нього права на спірну додаткову винагороду.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення виконання судового рішення та відновлення порушеного права позивача, суд вважає, що належним способом захисту буде зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 100000 (сто тисяч) гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 пропорційно періоду перебування на лікуванні з 03.05.2022 по 08.05.2022 та з 13.07.2023 по 27.07.2023.

Разом із цим, суд звертає увагу, що відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту у національному органі. Забезпечення такого засобу включає можливість звернення до суду з метою відновлення порушених прав, у тому числі у разі, коли первісний відповідач не є належним суб`єктом владних повноважень для вирішення спірних правовідносин.

З огляду на встановлені обставини та підтвердження того, що у період 09.06.2022 28.04.2023 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , суд зазначає, що вирішення питання щодо нарахування та виплати додаткової винагороди за періоди перебування позивача на стаціонарному лікуванні 12.08.2022 - 14.08.2022 року, 14.08.2022 - 13.09.2022 року, 19.09.2022 - 26.09.2022 року, 26.09.2022 - 24.11.2022 року, 29.11.2022 - 14.12.2022 року, 19.12.2022 - 22.12.2022 року, 09.02.2023 - 20.02.2023 року, 20.02.2023 - 21.04.2023 року, 22.04.2023 - 25.04.2023 року належить до компетенції саме цієї військової частини як органу, відповідального за ведення обліку грошового забезпечення військовослужбовців, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо визнання бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за час стаціонарного лікування після отриманої травми, яка пов`язана із захистом Батьківщини, за спірні періоди та зобов`язання вчинити відповідні дії не підлягають задоволенню.

У зв`язку з цим суд зазначає, що позивач не позбавлений права на звернення до адміністративного суду за захистом своїх порушених прав щодо інших періодів перебування на стаціонарному лікуванні шляхом подання окремого позову до належного відповідача військової частини НОМЕР_3 .

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-258, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100000 (сто тисяч) гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 пропорційно періоду перебування на лікуванні з 03.05.2022 по 08.05.2022 та з 13.07.2023 по 27.07.2023.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 100000 (сто тисяч) гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 пропорційно періоду перебування на лікуванні з 03.05.2022 по 08.05.2022 та з 13.07.2023 по 27.07.2023.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Світлана ЧУДНИХ