Справа № 380/20331/25
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 рокусправа № 380/20331/25
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу -

УСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідачка), в якому просить стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 до бюджету податковий борг у сумі 115698,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що ОСОБА_1 станом на 16.09.2025 має заборгованість перед бюджетом, у розмірі 115698,00 грн, яка складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 115698,00 грн, з яких податкові зобов`язання у сумі 86970,58 грн та пеня у розмірі 28727,42 грн. Повідомив, що вищезазначену заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості становлять нараховані контролюючим органом суми коштів відповідно до основних платежів, залишків несплачених грошових зобов`язань, які виникли внаслідок податкових повідомлень-рішень форми «Ф»: № 1-1309 вiд 30.06.2025 на суму 28398,23 грн, № 1-1309 вiд 30.06.2025 на суму 44319,98 грн, № 1-1309 вiд 30.06.2025 на суму 527,18 грн, № 1-1309 вiд 30.06.2025 на суму 13725,19 грн; та пені, нарахованої в ІКП згідно ст. 129 ПК України (з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення коронавірусної хвороби COVID-19) за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкових повідомлень-рішень форми «Ф»: з 28.03.2021 по 05.12.2024 № 0-1312 вiд 05.05.2020 р на суму 3902,65 грн; з 28.03.2021 по 05.12.2024 «Ф» № 0-1312 вiд 05.05.2020 р. на суму 1828,82 грн; з 28.03.2021 по 05.12.2024 № 0-1312 вiд 05.05.2020 р на суму 70,24 грн; з 12.02.2022 по 05.12.2024 № 0-1312 вiд 03.06.2021 р. на суму 72,88 грн; з 12.02.2022 по 05.12.2024 № 0-1312 вiд 03.06.2021 р. на суму 1897,37 грн; з 12.02.2022 по 05.12.2024 № 0-1312 вiд 03.06.2021 р на суму 5980,54 грн; з 12.02.2022 по 26.02.2025 № 0-1312 вiд 03.06.2021 р. на суму 166,59 грн; з 30.05.2023 по 26.02.2025 № 1-1312 вiд 05.09.2022 р. на суму 9026,30 грн; з 30.05.2023 по 26.02.2025 № 1-1312 вiд 05.09.2022 р. на суму 757,14 грн; з 30.05.2023 по 28.08.2025 № 1-1312 вiд 05.09.2022 р. на суму 2649,83 грн; з 30.05.2023 по 28.08.2025 № 1-1312 вiд 05.09.2022 р. на суму 139,59 грн; з 21.04.2024 по 21.04.2024 № 0-1312 вiд 27.03.2023 р. на суму 2235,47 грн.

Стверджує, що на даний час суми податків є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу. У зв`язку з несплатою вищевказаного боргу, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення відповідних сум.

Згідно з відповіддю № 1884647 від 13.10.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманою на запит судді з метою з`ясування інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачки, таке місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 13.10.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву, та зобов`язано позивача направити ОСОБА_1 копію позовної заяви з додатками за адресою, вказаною у відповіді № 1884647 від 13.10.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 13.10.2025 надіслано відповідачці за адресою « АДРЕСА_1 », проте конверт рекомендованого поштового відправлення за ШКІ № R33 повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Суд всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

Згідно з довідкою про суму податкового боргу платника податків № 9769/5/13-01-13-10 від 16.09.2025 за ФОП ОСОБА_1 рахується заборгованість в загальній сумі 115698,00 грн, яка складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у загальній сумі 115698,00 грн, з яких податкові зобов`язання у сумі 86970,58 грн, пеня 28727,42 грн. Вказане підтверджується також даними інтегрованої картки платника податків, наявної в матеріалах справи.

Вказаний борг виник на підставі податкових повідомлень-рішень: № 1-1309 вiд 30.06.2025, № 1-1309 вiд 30.06.2025, № 1-1309 вiд 30.06.2025, № 1-1309 вiд 30.06.2025 які надіслані відповідачці.

Докази скасування зазначених податкових повідомлень-рішень в матеріалах справи відсутні.

Також із метою погашення заборгованості податковим органом прийнято податкову вимогу форми Ф від 02.04.2019 № 36844-57 на суму 16774,20 грн.

Оскільки борг у сумі 115698,00 грн, який виник на підставі вищевказаних податкових повідомлень-рішень, самостійно відповідачкою не сплачено, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Суд при вирішенні спору по суті керується таким.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом.

Норми, встановлені та закріплені Конституцією України є нормами прямої дії виходячи з того, що відповідно до ст. 8 Конституції в Україні встановлено і діє принцип верховенства права.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податків визначаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених вказаним Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений вказаним Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п.п. 41.1, 41.5 ст. 41 ПК України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень є органами стягнення.

Приписами пункту 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 ст. 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Судом з матеріалів справи встановлено, що позивачем винесено відповідачці податкові повідомлення-рішення № 1-1309 вiд 30.06.2025, № 1-1309 вiд 30.06.2025, № 1-1309 вiд 30.06.2025, № 1-1309 вiд 30.06.2025.

Вказані податкові повідомлення-рішення надіслані відповідачці в електронний кабінет, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями про доставку документів в Електронний кабінет. З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 подала заяву від 18.12.2024 № F1391602 про бажання отримувати документ через Електронний кабінет, відповідно до п. 42.4 ст. 41 глави 1 розділу ІІ Податкового кодексу України.

Отже, такі податкові повідомлення-рішення вважаються врученими належним чином.

Докази оскарження відповідачкою зазначених податкових повідомлень-рішень в матеріалах справи відсутні.

Вказане свідчить, що сума податкового зобов`язання відповідачки на суму 115698,00 грн є узгодженою та у встановлені строки до бюджету не сплачена.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби відповідно до вимог п. 59.1 ст. 59 ПК України надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вказаних положень Податкового кодексу України позивачем надіслано податкову вимогу форми Ф від 02.04.2019 № 36844-57 на суму 16774,20 грн.

Суд зазначає, що податкова вимога форми «Ф» від 02.04.2019 № 36844-57 була предметом дослідження в адміністративній справі № 380/3833/21, за позовом ГУ ДПС у Львівській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 90231,35 грн.

З матеріалів справи слідує, що така вимога надіслана відповідачці на адресу " АДРЕСА_2 ". Конверт рекомендованого поштового відправлення за ШКІ № 945, яким надіслано вказану вимогу повернувся за адресу контролюючого органу, із відміткою органу поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

З урахуванням приписів п. 58.3 ст. 58 ПК України, податкова вимога вважається врученою відповідачці.

Доказів оскарження вищевказаної податкової вимоги сторонами не надано.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Зважаючи на положення п. 59.5 ст. 59 ПК України нові податкові вимоги платнику податків не надсилалися.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Таким чином, оскільки відповідачкою не було погашено узгоджену суму грошового зобов`язання, то в силу пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України ця сума набула статусу податкового боргу.

Згідно з п. 4 ст. 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Оскільки суми податків є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, такі визнаються сумою податкового боргу (узгоджена сума податкового зобов`язання, не сплачена платником податків у термін).

Відповідно до пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 95.1. ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України).

Пунктом 87.1 ст. 87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (пункт 87.2).

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Докази вжиття відповідачкою заходів щодо погашення податкової заборгованості в сумі 115698,00 грн в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи про наявність підстав для стягнення з відповідача податкового боргу є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України судові витрати у вигляді судового збору розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 256, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету податковий борг у сумі 115698 (сто п`ятнадцять тисяч шістсот дев`яносто вісім) грн 00 коп.

3. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Головне управління ДПС у Львівській області (79026 м. Львів вул. Стрийська 35; код ЄДРПОУ ВП 43968090).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Р.П. Качур