Справа № 200/3837/25
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року Справа№200/3837/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В., розглянувши в порядку загального провадження адміністративну справу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, буд.3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.04.2025 року № 31 про відмову позивачу в призначенні пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 03.04.2025 року про призначення пенсії, зарахувавши до страхового стажу позивача період навчання в Донецькому політехнічному інституті відповідно до диплому НОМЕР_2 з 1982 року по 1989 рік, з часу звернення за призначенням пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 03.04.2025 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії та отримав відмову в призначенні пенсії за віком, відповідно ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що відображена в рішенні від 10.04.2025 року № 31.

Спірне рішення обґрунтоване відсутністю необхідного страхового стажу, а саме: до страхового стажу не враховано період навчання в Донецькому політехнічному інституті згідно диплома НОМЕР_2 у зв`язку з тим, що період навчання перетинався з періодом проходження строкової військової служби, а уточнююча довідка окремо не надавалась.

Позивач наголошує, що довідку про уточнення спірного періоду надати неможливо та як територія, на якій було розташовано учбовий заклад, є окупованою.

При цьому відсутність можливості проведення перевірки періоду навчання не може позбавляти позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування та надання пенсії за віком, в тому числі зарахування відповідного періоду навчання до страхового стажу, що передбачено законом.

На підставі вказаного позивач вважає свої права порушеними та просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 02.06.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без виклику сторін.

10.06.2025 року відповідачем надано відзив по справі, згідно змісту якого наведені обґрунтування, ідентичні визначеним у спірному рішенні.

Ухвалою суду від 29.07.2025 року розгляд адміністративної справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.08.2025 року у задоволенні клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, - відмовлено.

Ухвалою суду від 29.09.2025 року продовжено строк підготовчого засідання по справі на 30 днів. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 29.10.2025 року закінчено підготовче провадження та призначено адміністративну справу за до розгляду по суті. Справу ухвалено розглядати в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся через веб портал Пенсійного фонду України із заявою від 03.04.2025 про призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі-Закон України № 1058).

Заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та рішенням від 10.04.2025 року № 31 відмовлено в призначенні пенсії.

В рішенні зазначено, що відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058 починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року- не менше 32 років.

У разі відсутності страхового стажу, передбаченого частиною 1 статті 26 Закону, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу в період з 1 січня 2028 по 31 грудня 2028 від 25 років; після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2029 не менше 15 років.

Станом на момент звернення (на 03.04.2025) позивач досяг віку 59 років 11 місяців 8 днів.

Страховий стаж відповідно наданих документів та даних персоніфікованого обліку склав 28 років 10 місяці 06 днів.

До страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплому НОМЕР_3 від 22.06.1989 з 01.09.1982 по 22.06.1989, оскільки період навчання перетинається з періодом проходження військової служби. Уточнююча довідка позивачем про періоди навчання не надавалась.

За наведених обставин, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення про відмову від 10.04.2025 № 31 ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 , період навчання та проходження військової служби - відсутні.

Відповідно Диплому НОМЕР_3 від 22.06.1989 року, ОСОБА_1 у 1982 році вступив та 1989 році закінчив Донецький політехнічний інститут.

Згідно з військовим квитком НОМЕР_4 , позивач з 30.10.1983 року по 31.10.1985 року проходив військову службу.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Стаття 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Згідно із пунктами «в» та «д» абзацу 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також військова служба та навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно з частиною четвертоюстатті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цимЗаконом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. (абзац другий пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ).

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що час навчання у закладі вищої освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. Також період військової служби зараховується до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому період навчання може бути зарахований до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільговій основі і прирівнюється до роботи, яка слідувала після навчання, за умови того, що після закінчення відповідного навчального закладу особо влаштовується на роботу саме за набутою професією.

Судом встановлено, що до призову на строкову військову службу (період військової служби з 30.10.1983 року по 31.10.1985 року) позивач навчався у Донецькому політехнічному інституті та здобув професію «автомобілі і автомобільне господарство» (період навчання з 1982 року по 1989 рік).

При цьому логічно обгрунтованим є те, що під час навчання позивач був призваний до військової служби, а після її закінчення продовжив навчання.

Суд враховує, що підстави незарахування періоду навчання, зазначені відповідачем, не спростовують факту самого навчання позивача, а отже навчання позивача протягом спірного періоду часу є підтвердженим належними та допустимими доказами.

Враховуючи зазначене суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування періоду навчання з 1982 року по 1989 рік до страхового стажу.

На підставі вказаного суд вважає за належне:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.04.2025 року № 31 про відмову позивачу в призначенні пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 03.04.2025 року про призначення пенсії, зарахувавши до страхового стажу позивача період навчання в Донецькому політехнічному інституті відповідно до диплому НОМЕР_2 з 1982 року по 1989 рік.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодування або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що сплату судового збору було відстрочено позивачу ухвалою суду від 26.06.2025 року, то судовий збір в розмірі 968, 96грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Державного бюджету України.

Керуючись положеннями КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, буд.3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.04.2025 року № 31 про відмову позивачу в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 03.04.2025 року про призначення пенсії, зарахувавши до страхового стажу позивача період навчання в Донецькому політехнічному інституті відповідно до диплому НОМЕР_2 з 1982 року по 1989 рік.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, буд.3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 968 грн., 96 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Стойка