Справа № 420/19992/25
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/19992/25

Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А. Дата і місце ухвалення: 29.10.2025 р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Управління соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Управління соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської області та, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення у Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (далів відповідач) про відмову у призначенні ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що під час відбування покарання з 01.12.2021 по ІНФОРМАЦІЯ_2 народила сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та працівнику ДУ «Надержинщинська №65» позивачкою була надана довіреність для оформлення соціальної допомоги при народжені дитини. Після звільнення з установи вона звернулася до відповідача з метою з`ясування обставин відсутності на розрахунковому рахунку соціальної допомоги при народжені дитини, однак відповідачем було прийнято рішення про відмову у призначенні вказаної допомоги, у зв`язку із пропущенням дванадцяти місячного строку звернення за виплатою, передбаченого Законом №2811-ХІІ. Позивач зазначає, що строк звернення нею пропущений, оскільки на момент народження дитини вона відбувала покарання та не мала можливості для вчасного подання заяви до відповідача.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління соціального захисту населення у Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 26.11.2024 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ГУ ПФУ в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 29.10.2025 р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що Головне управління не приймало участі у розгляді заяви позивача. Заяву позивача розглянуто Управлінням соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської області.

Також зазначає, про неправомірність судом підміняти орган або перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державно влади.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначається про обґрунтованість та законність рішення суду, тому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом № НОМЕР_1 , виданим 22 серпня 2022 року органом 5336.

ОСОБА_1 відбувала покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби на підставі вироку Київського районного суду м.Одеси від 14.05.2021 року з 02.12.20021 по 08.10.2024 року. Звільнена з державної установи «Надержинщинська виправна колонія №65» умовно-достроково на невідбуту частину строку покарання 01 рік 03 місяці 03 дні відповідно до ст.81 КК України на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 30.09.2024 року.

Відповідно до строкового трудового договору №Т-98 від 06.09.2024р. (в порядку ст.118 КВК України) позивач перебувала в трудових відносинах з філією «Надержинщинська №65» державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України №100».

Відповідно до довідки №15/05/140-24 від 03.10.2024 року ОСОБА_1 , під час відбування покарання в державній установі «Надержинщинська виправна колонія №65» була працевлаштована в філія «Надержинщинська №65 державного підприємства «Підприємство ДКВС України №100» та отримувала заробітна плата у травні 2024 року 390,27 гри., червень 2024 року -2206,83 грн., липень 2024 року - 2 508,76 грн., серпень 2024 року - 2 926,23 грн., вересень 2024 року - 2 147,26 грн.

Під час відбування покарання у виправній колонії, позивачка народила сина, ОСОБА_2 08 серпня 2022 року, про що складено відповідний актовий запис №13 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 Виконавчим комітетом Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, запис про батька зроблений зі слів позивача.

Після народження дитини позивач надала працівнику Державної установи «Надержинщинської виправної колонії» №65 довіреність на підставі якої було отримано реквізити для зарахування коштів на поточний рахунок ОСОБА_2 в гривні в АБ «Укргазбанк» 22.09.2022 року, та як зазначає позивач у позові вона вважала, що буде оформлена й соціальна допомога на дитину.

Відповідно до довідки про звільнення виданої ОСОБА_1 про те, що вона відбувала покарання в установах державної кримінально-виконавчої служби на підставі вироку Київського районного суду міста Одеси до 4 років 1 місяця позбавлення волі з 02.12.2021 року по 08.10.2024 року звідки звільнена з державної установи «Надержинщинська виправна колонія №65» умовно-достроково на невідбуту частину строку покарання 01 рік 03 місяця 03 днів ст.81 КК України на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 30.09.2024 року.

Після звільнення від покарання позивачка з`ясувала про ненадходження коштів (соціальної допомоги ) на рахунок та вернулася до Управління соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики ОМР із заявою на отримання соціальної допомоги при народженні дитини.

Проте Управління соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської області, рішення від 26.11.2024 року відмовило в призначенні соціальної допомоги позивачці через те, що звернення за призначенням допомоги пізніше через 12 календарних місяців після народження дитини.

Не погоджуючись із таким рішенням позивач звернулась до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції розглядаючи справу дійшов висновку, що допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. Неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення насамперед інтересів дитини, а тому задовольнив позовні вимоги.

При цьому, суд залучив до розгляду справи як співвідповідача Головне управління ПФУ в Одеській області, оскільки органам Пенсійного фонду України починаючи з 1 липня 2025 р. передані функції по виплаті, зокрема, державної допомоги при народженні дитини.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-III з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім`ях, держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII та іншими законами України.

Приписами статті 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII визначені види державної допомоги сім`ям з дітьми, зокрема, допомога при народженні дитини.

Згідно до статті 10 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Згідно із положеннями частини 7 статті 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Зазначені норми Закону кореспондуються з положеннями Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 року.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем пропущено строк звернення за призначенням допомоги при народженні дитини. У свою чергу, як установлено судом першої інстанції позивач з об`єктивних причин не мала змоги звернутися до відповідача з відповідною заявою.

Так, як зауважено окружним адміністративним судом, порушенням встановленого 12-місячного строку обумовлене об`єктивною неможливістю дотримання такого строку внаслідок відбування позивачкою покарання з 01.12.2021 по 08.10.2024 року, в той час коли ІНФОРМАЦІЯ_3 народила сина ОСОБА_2 .

Більше того, колегія суддів зазначає, що фактично позивачем заявлений позов в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення.

З цього приводу, слід зауважити, що соціальний захист є конституційною гарантією громадян України відповідно до статті 46 Конституції України.

У відповідності до ч. 7 ст. 7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України

Згідно до п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Колегія суддів наголошує, що позивач та її дитина є громадянами України, тобто мають такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, оскільки законодавство України не допускає обмеження прав на соціальний захист, зокрема, права на отримання допомоги при народженні дитини.

Спеціальне законодавство гарантує кожній дитині, яка перебуває під юрисдикцією України право на створення їй матеріальних умов для виховання і розвитку. При цьому, діє Закон, який передбачає надання такої допомоги (Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»), відтак, отримання дитиною допомоги при народженні дитини є способом реалізації цього права.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №591/610/16-а (К/9901/12622/18), допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. Неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 14.02.2018 року у справі №591/610/16-а, від 02.10.2018 року у справі №495/3711/17, від 05.09.2018 року у справі №223/859/16-а.

Враховуючи викладене, відмову Управління соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської області у призначенні допомоги при народженні дитини у зв`язку з пропуском 12 місячного строку звернення з відповідною заявою за умови, що пропуск такого строку відбувся з об`єктивних, незалежних від волі позивача причин, не можна визнати обґрунтованою.

В свою чергу, як вірно встановлено судом першої інстанції відповідно до п.2 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми затвердженого постановою КМУ №1751 від 27.12.2001 року призначення і виплата допомоги сім`ям з дітьми здійснюються за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) особи, яка звертається за призначенням допомоги сім`ям з дітьми (далі - заявник), з використанням (за технічної можливості) функціоналу Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (крім виплат, які здійснюються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 7 березня 2022 р. № 215 Про особливості нарахування та виплати грошових допомог, пільг та житлових субсидій на період дії воєнного стану (Офіційний вісник України, 2022 р., № 25, ст. 1302):

структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) - до 30 червня 2025 р.;

органами Пенсійного фонду України - починаючи з 1 липня 2025 р. незалежно від задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування).(зі змінами згідно Постанови КМ № 968 від 23.08.2024, № 766 від 23.06.2025).

Відповідно до Порядку дій при організації процесу передачі баз даних до Пенсійного фонду, наданого листом №3918/13/2-25/56, доступ працівників органів соціального захисту населення до відповідних функцій ЄІССС з 30.06.2025 заблоковані.

Згідно Постанови КМУ № 766 від 23 червня 2025 р. та визначеного ним Переліку видів соціальних допомог, що надаються в межах експериментального проекту щодо централізації механізму виплати деяких соціальних допомог, а також доданого до листа Міністерства соціальної політики України від 26.06.2025 №3918/13/2-25/56 до ПФУ передані функції по виплаті: державна допомога у зв`язку з вагітністю та пологами, державна допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, допомога на дітей одиноким матерям, державна допомога при народженні дитини, державна допомога при усиновленні дитини, допомога на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям.

Таким чином, враховуючи, що з 1 липня 2025 року питання призначення, виплати державних соціальних допомог, здійснюють органи Пенсійного фонду України, та те, що в Управління з 01 липня 2025 року відсутній доступ до відповідних функцій ЄІССС та Автоматизованої системи обробки документації отримувачів пенсії та допомог на базі комп`ютерних технологій (АСОПД/КОМТЕХ), а тому самі Головне управління ПФУ в Одеській області повинно виплачувати соціальну допомогу позивачу при народженні дитини.

Щодо доводів апеляційної скарги про неправомірність підміняти судом орган або перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державно влади, слід зазначити, що судом першої інстанції не було самостійно підмінено орган та не перебирались на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади, оскільки представником позивачки 14.10.2025 року було подано до Одеського окружного адміністративного суду уточнений адміністративний позов в якому змінено позовні вимоги, зокрема позивачка просила, визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення у Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про відмову у призначенні ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Інші доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ в Одеській області висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення колегія суддів не вбачає.

А відтак, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 262, 263, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 09 грудня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук