Справа № 140/9580/25
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року ЛуцькСправа № 140/9580/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

при секретарі судового засідання Аршулік С.Р.,

за участю представника ТОВ Автоконцепт Парфенюка А.С.,

представника Головного управління ДПС у Волинській області Годунко М.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Автоконцепт до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автоконцепт» (далі ТОВ «Автоконцепт», позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, контролюючий орган, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №000029701 від 21.07.2025 та № від 30.04.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДПС у Волинській області було проведено документальну планову виїзну перевірку позивача, за результатами якої складено оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Позивач не погоджується з винесеними рішеннями, оскільки кредиторська заборгованість ТОВ «Автоконцепт» перед ТОВ «ВКФ Ламбертрейд» виникла у результаті укладення договору про відступлення права вимоги від 13.11.2017 №13/11/17 та договору про реструктуризацію заборгованості від 20.11.2017. Документи, що підтверджують реальність зобов`язань були надані до перевірки. Заборгованість у сумі 11191103,67 грн відображена в обліку відповідно до ПСБО 11. Часткові оплати у 2017, 2019, 2024 роках підтверджують її реальність. Відповідно до договору про реструктуризацію, строк виконання визначено моментом вимоги кредитора, тому строк позовної давності не сплив. У свою чергу, особливості ведення обліку ТОВ «ВКФ «Ламбертрейд» не можуть бути підставою для визнання суми боргу ТОВ «Автоконцепт» перед ТОВ «ВКФ Ламбертрейд» доходом ТОВ «Автоконцепт». Більше того, не існує жодних правових підстав визнавати помилки чи неналежний облік у контрагента, котрий володіє набутими правами вимоги. Відповідач безпідставно зазначає про відсутність доходу ТОВ «ВКФ Ламбертрейд» у 2017 році. Дохід від придбання права вимоги визнається за наявності впевненості у його отриманні. ТОВ «ВКФ Ламбертрейд» діяло у відповідності до ПСБО 15, частину суми відобразило на позабалансовому рахунку 041, а фактичні надходження у 2019 та 2024 роках були задекларовані у складі доходів. При цьому, факт використання однієї ІР-адреси чи оренди приміщення не є достатнім для автоматичного визнання пов`язаності осіб у податкових цілях. Крім того, навіть якщо особи є пов`язаними, це не спростовує правомірності укладених договорів і не є безумовною підставою для донарахування податкових зобов`язань.

Також позивач зауважує, що у 2017 році ГУ ДФС у Волинській області вже проводила податкову перевірку ТОВ «Автоконцепт», під час якої кредиторська заборгованість перед ПАТ «Банк Форум» була предметом аналізу відповідача. За результатами перевірки податковим органом було нараховано умовні доходи на суму несплачених відсотків. ТОВ «Автоконцепт» в межах процедури адміністративного оскарження подало скаргу на податкові повідомлення-рішення відповідача та центральний податковий орган скасував такі рішення відповідача як протиправні. Відтак, було визнано правомірність дій підприємства та наявність зобов`язання перед ПАТ «Банк Форум». Таким чином, факт існування боргу був офіційно підтверджений контролюючим органом. Офіційне підтвердження боргу контролюючим органом унеможливлює повторне нарахування податкових зобов`язань за цим фактом у майбутньому.

З урахуванням вищевикладеного, жодна з обставин, на які посилається фіскальний орган, не спростовує законність формування показників обліку та відповідність їх економічній суті операцій. На підтвердження реальності господарських відносин позивачем надано оформлену первинну документацію, що унеможливлює визнання таких операцій нереальними чи фіктивними. Крім того, при визначенні податкових наслідків слід керуватися фактичним змістом господарської діяльності, а не формальними ознаками чи припущеннями фіскального органу.

Також, у тексті акта зазначено, що до перевірки нібито не було надано договору чи інших документів, що підтверджують господарські взаємовідносини із ТОВ «Консалтинг Сервіс Плюс». Проте це не відповідає дійсності, оскільки між сторонами укладено договір про виконання робіт від 25.11.2019 №25/11/2019, відповідно до якого виконавець зобов`язався виконати роботи з встановлення паркувального комплексу на об`єкті замовника. На підтвердження виконання договору складено та підписано акт виконаних робіт від 04.11.2020 №К-00000001, що містить деталізований перелік виконаних робіт та використаних матеріалів на загальну суму 168507,52 грн. Оплату здійснено в безготівковій формі, а актив оприбутковано на рахунок 151 як об`єкт капітального будівництва. Відтак, ТОВ «Автоконцепт» діяло з дотриманням принципу податкової обачності, має належні документи та не могло передбачити проблеми контрагента. У свою чергу, недостатність звітності чи технічні характеристики контрагента, виявлені органом ДПС згодом, не можуть бути підставою для перекладання податкового тягаря на добросовісного платника, якщо той виконав належні дії для перевірки контрагента. Щодо зауваження про відсутність розшифрування підпису в акті, позивач зазначає, що особа, яка його підписала, є директором ТОВ «Консалтинг Сервіс Плюс», що підтверджується розшифруванням її підпису в договорі. Відтак, ідентифікація особи можлива, а вимоги до первинних документів згідно зі статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік» дотримані.

Крім того, контролюючий орган дійшов висновку про завищення інших операційних витрат ТОВ «Автоконцепт» на суму 51973,00 грн у 2019 році у зв`язку з нібито відсутністю ділової мети при оплаті послуг ФОП ОСОБА_1 . Такий висновок відповідача позивач вважає необґрунтованим, оскільки операція з ФОП ОСОБА_1 є підтвердженою, обґрунтованою та здійсненою з діловою метою. Витрати понесені в інтересах підприємства, документально підтверджені, відображені у бухгалтерському обліку. Підстав для виключення таких сум із витрат і коригування фінансового результату не існує. При цьому, позивач зауважує, що заходи з мотивації персоналу є частиною управлінської діяльності підприємства. Послуги, пов`язані з організацією корпоративного заходу, є управлінськими витратами відповідно до п. 6 П(С)БО 16. Витрати мають економічну доцільність, оскільки сприяють збереженню та ефективності персоналу. Факт проведення заходу у вихідний день не заперечує його реальності чи ділової мети.

З наведених підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження (а.с.61).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.64-73). В обґрунтування цієї позиції вказав, що перевіркою встановлено, що в періоді, що перевіряється ТОВ «Автоконцепт» декларує фінансово-господарські взаємовідносини із ТОВ «Консалтинг Сервіс Плюс». На підтвердження даних взаємовідносин платником до перевірки надано акт виконаних робіт від 04.11.2020 №К-00000001. Місце складання даного акта: м. Луцьк, дані про прізвище, ім`я та по батькові особи, уповноваженої підписувати даний акт зі сторони виконавця - відсутні, печатка зі сторони виконавця (ТОВ «Консалтинг Сервіс Плюс») - відсутня. Згідно наданих до перевірки банківських виписок ТОВ «Автоконцепт» протягом 2019-2020 років на рахунок ТОВ «Консалтинг Сервіс Плюс» сплачено грошових коштів в загальній сумі 168507,52 грн. Однак, до перевірки не надано договір/контракт на виконання вищеописаних робіт/послуг, яким визначалися б усі умови їх виконання.

Крім того, аналізом баз даних встановлено наступне, що ТОВ «Консалтинг Сервіс Плюс» знаходиться на обліку ГУ ДПС у Волинській області, Луцька ДПІ; вид діяльності 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля; зареєстроване в органах ДПС - 28.01.2019, не є платником ПДВ, у зв`язку з чим неможливо прослідкувати ланцюг постачання ТМЦ, необхідних для виконання даних робіт та які перелічені в акті; відомості про об`єкти оподаткування (власні/орендовані), необхідні для здійснення господарської діяльності, відсутні; протягом 2019-2022 років не подано жодної звітності, в 2023 подано лише декларацію з податку на прибуток з нульовими показниками, за 2024 - податкова звітність також не подана. Наймані працівники на підприємстві відсутні. Інформація щодо залучення сторонніх осіб з відповідними навиками та кваліфікацією, необхідною для виконання саме таких робіт/послуг відсутня. Враховуючи вищевикладене, перевіркою неможливо підтвердити виконання вищеописаних робіт/послуг ТОВ «Консалтинг Сервіс Плюс» для ТОВ «Автоконцепт» на загальну суму 168507,52 грн. Разом з тим, виконані роботи в загальній сумі 168507,52 грн, включно з матеріалами, використаними при їх виконанні, ТОВ «Автоконцепт» обліковано на рах. 151 підприємства. Таким чином, виконані роботи в загальній сумі 168507,52 грн (включно з матеріалами, використаними при їх виконанні), підлягають відображенню в інших доходах як безоплатно отримані активи.

Також відповідач вказує, що не відповідає дійсності твердження позивача про надання до перевірки договору про виконання робіт від 25.11.2019 №25/11/2019, оскільки вказаний договір не був предметом дослідження контролюючого органу, а був наданий лише до суду.

Крім того, згідно з даними бухгалтерського обліку ТОВ «Автоконцепт» станом на 01.01.2018 по рахунку 3.7.7 «Розрахунки з іншими дебіторами» встановлено кредиторську заборгованість з ТОВ «ВКФ Ламбертрейд» по договору про викуп права вимоги в сумі 11191103,67 грн. Відповідач звертає увагу на те, що попередній договір про переуступку права вимоги №26/10/17, між ТОВ ФК «Фінтайм Капітал» та ТОВ «ВКФ Ламбертрейд» укладений 26.10.2017. При тому, що договір про відступлення права вимоги №0034/17-ВБ укладений між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ ФК «Фінтайм Капітал», укладений лише 10.11.2017. Тобто, ТОВ ФК «Фінтайм Капітал» переуступає права вимоги ТОВ «ВКФ Ламбертрейд» раніше ніж ПАТ «Банк Форум» відступає право вимоги ТОВ ФК «Фінтайм Капітал».

Аналізом баз даних встановлено, що ТОВ «ВКФ Ламбертрейд» у поданій звітності не відображено доходи в сумі 6022600,00 грн у 2017 році по вищеописаній операції з ТзОВ «Автоконцепт». Також аналізом звітності ТОВ «ВКФ Ламбертрейд» встановлено відсутність будь якої кредиторської заборгованості на суму, яка могла б відповідати сумі сплачених зобов`язань (а саме 6022600,00 грн).

Більше того, для здійснення господарської діяльності ТОВ «ВКФ Ламбертрейд» орендує офісні та виробничі приміщення в ТОВ «Автоконцепт». А згідно аналізу баз даних, встановлено, що ТОВ «Автоконцепт» та ТОВ «ВКФ Ламбертрейд» подають звітність з однієї ІР - адреси (193.238.99.22), що може свідчити про пов`язаність осіб та маніпулювання даними фінансової звітності.

Відтак, встановлено заниження задекларованих ТОВ «Автоконцепт» показників у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.01.2018 по 30.09.2024 всього в сумі 11191104,00 грн, в т.ч. за 2018 рік в сумі 11191104,00 грн.

Також в ході проведення перевірки встановлено придбання послуг від ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 51973,00 грн. До перевірки надано акт №0У-0000060 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28.12.2019 згідно якого приватним підприємцем ОСОБА_1 були проведені такі роботи: «Організація та проведення щорічних підсумкових зборів колективу, присвяченого до новорічних свят (дата заходу 29.12.2019) на підставі договору №12/19-12 від 23.12.19 - 1 послуга 51973,00 грн». Даний захід відбувався 29.12.2019 у неділю (вихідний день). На підставі інформації, зібраної в ході перевірки, а також наявної в інформаційних базах ДПС, не можливо підтвердити, що вищезгадані витрати пов`язані з господарською діяльністю ТОВ «Автоконцепт» та, відповідно, підтвердити правомірність формування витрат, які в подальшому були включені в розрахунок об`єкта оподаткування податком на прибуток.

Відображення описаних бухгалтерських проведень, свідчить про формування бухгалтерською службою витрат не пов`язаних з господарською діяльністю товариства на порушення норм НП(С)БО 16 «Витрати».

Таким чином, ТОВ «Автоконцепт» завищено інші операційні витрати та занижено фінансовий результат до оподаткування на загальну суму 51973,00 грн, в тому числі за 2019 рік в сумі 51973,00 грн.

Щодо тверджень позивача про те, що вказані послуги пов`язані з організацією корпоративного заходу, є управлінськими витратами відповідно до п. 6 П(С)БО 16, відповідач зазначає, що хоча витрати на проведення щорічних зборів колективу можуть бути кваліфіковані як адміністративні, такі витрати все одно повинні мати господарську мету та бути пов`язаними з отриманням доходу. Водночас зазначені в акті надання послуг №ОУ-0000060 послуги (фотобудка, декор, оренда світлового та музичного обладнання тощо) жодним чином не пов`язані з проведенням щорічних зборів як адміністративного заходу (тобто такого, що спрямований на управління персоналом). Надані послуги не мають безпосереднього зв`язку з управлінською діяльністю, а їх мета - розважальний та святковий характер. Більше того, пунктом 1.1 договору про організацію заходів №12/19-12 від 23.12.2019 прямо передбачено, що відповідно до даного договору виконавець надає оплатні послуги по влаштуванню та організації для замовника дозвільно-культурних заходів. Тобто, умовами договору прямо передбачено, що такі заходи є саме дозвільно-культурними, що за характером прямо суперечить визначенню адміністративних витрат.

З наведених підстав представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

У додаткових поясненнях (а.с.172) представник позивача зазначив про надання додаткових документів, які підтверджують фактичне здійснення операцій із відступлення права вимоги.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.180).

У судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з мотивів та підстав, викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнала з мотивів та підстав, викладених у відзиві, просив у його задоволенні відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, яким надано оцінку з точки зору їх достовірності, допустимості, належності та достатності, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Волинській області відповідно до наказу від 29.01.2025 №295-п (а.с.77) на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, статті 77, в підпункту 69.35-2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (далі ПК України), Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Автоконцепт» за період діяльності з 01.01.2018 по 30.09.2024 з метою дослідження питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та за період з 01.01.2011 по 31.12.2012, з 01.01.2017 по 30.09.2024 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за результатами якої було складено акт перевірки від 21.03.2025 №7935/07-01/34276757 (а.с.16 зворот-40).

Відповідно до висновку, зазначеного в акті перевірки, перевіркою встановлено порушення позивачем:

підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, статті 135, статті 137, статті 138 ПК України, пунктів 2.1, 2.4, 2.15, 2.16 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, пункту 3, пункту 6 розділу ІІ Наказу Міністерства фінансів України №73 від 07.02.2013 Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» пункту 5, пункту 20, пункту 21, пункту 22 П(с)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153, в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток в сумі 7958500 грн, в тому числі за 2019 рік в сумі 5982939 грн, за 2020 рік в сумі 1975561 грн та заниження податку на прибуток на загальну суму 2054086 грн, в тому числі за 2018 рік в сумі 937470 грн, за 2019 рік в сумі 730683 грн, за 2020 рік в сумі 385933 грн;

підпункту 14.1.36, підпункту 14.1.191 пункту 14.1 статті 14, статті 185, підпункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 201.1, пункту 201.2, пункту 201.10 статті 201 ПК України, розділу V «Порядок заповнення податкової декларації» Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 ТОВ «Автоконцепт» занижено податок на додану вартість на загальну суму 9765 грн, в тому числі: за квітень 2021 року на суму 216 грн, за червень 2024 року на суму 9549 грн;

пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 ПК України, а саме не зареєстровано в установлені строки в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні;

підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 розділу ІV ПК України та Порядок заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку, у результаті чого з недостовірними відомостями (помилками) подано до податкового органу податковий розрахунок за формою 1ДФ (4ДФ) за ІV квартал 2020 року, І квартал 2021 року, ІV квартал 2023 року, І квартал 2024 року;

частини п`ятої статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в результаті чого донараховано єдиного внеску в сумі 1200,74 грн.

11.04.2025 позивачем були подані заперечення на акт перевірки, які листом від 24.04.2025 №9200/6/03-20-07-01-06 (а.с.146) залишені без задоволення.

На підставі висновку акта перевірки від 21.03.2025 №7935/07-01/34276757 ГУ ДПС у Волинській області було винесено податкові повідомлення-рішення, зокрема від 30.04.2025 № (а.с.68-69), яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на суму 2567607,50 грн, з яких 2054086,00 грн за податковими зобов`язаннями та 513521,50 грн за штрафними (фінансовими) санкціями; від 30.04.2025 № (а.с.69 зворот-70), яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 5982939,00 грн за 2018 рік та 1975561,00 грн за 2019 рік.

Не погодившись із податковими повідомленнями-рішеннями ТОВ «Автоконцепт» було подано скаргу (а.с.147-148) до Державної податкової служби України, яка рішенням від 16.07.2025 № 20414/6/99-00-06-01-01-06 (а.с.154-160) була задоволена частково, податкове повідомлення рішення від 30.04.2025 № - залишено без змін, а податкове повідомлення-рішення від 30.04.2025 № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 513521,50 грн - скасовано, в іншій частині дане податкове повідомлення-рішення залишено - без змін.

Крім того, 21.07.2025 контролюючим органом винесено нове податкове повідомлення-рішення №000029701 з урахуванням рішення Державної податкової служби України, яким товариству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на суму 2054086,00 грн (а.с.62-63).

Позивач, не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся в суд з даним позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані положеннями ПК України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки (пункт 77.1 статті 77 ПК України).

Пунктом 77.2 статті 77 ПК України передбачено, що до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік. Порядок формування, затвердження плану-графіка та внесення змін до нього, а також перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки (пункт 77.4 статті 77 ПК України).

Суд зауважує, що позивачем не оскаржується та не ставиться під сумнів підстава та порядок проведення документальної планової виїзної перевірки, тому оцінка обставинам призначення та проведення документальної планової виїзної перевірки судом не надається.

Вирішуючи питання щодо правомірності прийнятих відповідачем за результатами проведеної перевірки оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд враховує наступне.

Так, в акті перевірки зроблено висновок про не підтвердження взаємовідносин позивача із ТОВ «Консалтинг Сервіс Плюс» на загальну суму 168507,52 грн, у зв`язку з ненаданням до перевірки договору/контракту на виконання вказаних робіт/послуг, а також у зв`язку з відсутністю в акті виконаних робіт прізвища, ім`я та по батькові особи, уповноваженої підписувати вказаний акт зі сторони виконавця, та печатки виконавця.

З даного приводу суд зазначає наступне.

За приписами підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 ПК України об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені у статті 44 ПК України.

Згідно з абзацами першим, другим пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Абзацом першим пункту 44.2 статті 44 ПК України встановлено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі Закон № 996-XIV, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Визначення поняття господарської операції також наведене у статті 1 Закону № 996-XIV, згідно положень якої господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Пунктом 2.1 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі Положення №88) передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Відповідно до положень підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Таким чином, платник податку на прибуток підприємстві з метою визначення об`єкта оподаткування - прибутку визначає фінансовий результат до оподаткування (прибутку або збитку) шляхом коригування (збільшення або зменшення), використовуючи дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. При цьому показники обліку доходів, витрат доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат доходів та фінансового результату у фінансовій звітності підприємства визначаються відповідно до Положень (стандартів) бухгалтерського обліку або Міжнародних стандартів фінансової звітності.

Частиною другою статті 6 Закону № 996-XIV встановлено, що регулювання питань методології бухгалтерського обліку та фінансової звітності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері бухгалтерського обліку, затверджує національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку, національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку в державному секторі, інші нормативно-правові акти щодо ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності.

Згідно з пунктом 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Відповідно до пунктів 5-7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Так, в ході перевірки були досліджені взаємовідносини позивача з ТОВ «Консалтинг Сервіс Плюс».

Як вбачається з договору від 25.11.2019 №25/11/2019, укладеного між ТОВ «Автоконцепт» (замовник) та ТОВ «Консалтинг Сервіс Плюс» (виконавець), замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати комплекс робіт і передати виконані роботи замовнику по акту виконаних робіт згідно з вимогами даного договору, а саме встановлення паркувального комплексу, які знаходяться на об`єкті замовника за адресою: Волинська область, Луцький район, село Липини, вулиця Липинська, 2Б в термін, передбачений даний договором (а.с.73 зворот-75).

Позивачем під час проведення перевірки був наданий акт виконаних робіт від 04.11.2020 №К-00000001 (а.с.73), який підтверджує факт виконання ТОВ «Консалтинг Сервіс Плюс» робіт щодо встановлення паркувального комплексу для ТОВ «Автоконцепт» на загальну суму 168507,52 грн. В акті виконаних робіт деталізовано роботи, які виконуватись та можливо встановити їх обсяг, оскільки у ньому міститься максимальна деталізація не тільки обсягу виконаних робіт, а й витрат на використане обладнання, деталі тощо. Фактично, даний акт містить повний звіт виконавця перед замовником щодо обсягу виконаних робіт, а також цілісний кошторис вартості таких робіт.

Крім того, як вбачається з акта перевірки, позивачем надавалися банківські виписки за 2019-2020 роки, які підтверджують факт сплати на рахунок ТОВ «Консалтинг Сервіс Плюс» грошових коштів у загальній сумі 168507,52 грн.

Однак, на думку відповідача, позивачем не підтверджено взаємовідносини з ТОВ «Консалтинг Сервіс Плюс», оскільки ТОВ «Автоконцепт» під час проведення перевірки не було надано договору від 25.11.2019 №25/11/2019.

З даного приводу суд зазначає, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) у майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до наведеного вище визначення господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 22.10.2025 у справі № 280/1294/19.

Відтак, надання чи ненадання позивачем договору від 25.11.2019 №25/11/2019 не свідчить про нереальність господарської операції позивача з ТОВ «Консалтинг Сервіс Плюс».

Щодо тверджень відповідача у відзиві на позовну заяву про надання позивачем до суду договору про виконання робіт від 25.11.2019 №25/11/2019, який не був наданий під час перевірки, суд зазначає, що не може обмежити право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків органу державної фіскальної служби та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Зазначений правовий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 07.12.2022 у справі № 200/6156/20-а.

З приводу тверджень податкового органу про відсутність в акті виконаних робіт від 04.11.2020 №К-00000001 прізвища, імені та по батькові особи, уповноваженої підписувати даний документ зі сторони виконавця, суд зауважує, що будь-який документ, виданий від імені суб`єкта господарювання (платника податків), що не був позбавлений відповідного статусу на час складення цього документа, має силу первинного документа та згідно зі статтею 44 ПК України та статтею 9 Закону №996-ХІV підтверджує дані податкового обліку суб`єкта господарювання та/або його контрагентів у тому разі, якщо цей документ містить, зокрема: достовірні дані про фактично здійснену господарську операцію та відображає її економічну суть; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Водночас, інший платник податків під час використання такого документа у своєму податковому обліку повинен діяти розумно, добросовісно та з належною обачністю, а також сумніву в достовірності даних, внесених до відповідного документа своїм контрагентом, у тому числі стосовно даних щодо можливих дефектів правового статусу такого контрагента, а також щодо підпису та інших засобів ідентифікації представників контрагента, які брали участь у господарській операції.

Суд звертає увагу, що в акті виконаних робіт від 04.11.2020 №К-00000001 наявний підпис уповноваженої особи від виконавця, який ідентичний підпису директора ТОВ «Консалтинг Сервіс Плюс», який міститься в договорі про виконання робіт від 25.11.2019 №25/11/2019, а тому у позивача були відсутні підстави сумніватися у достовірності підпису, який міститься у даному акті.

Більше того, деякі помилки чи неточності в оформленні первинних документів, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

З приводу відсутності на акті виконаних робіт від 04.11.2020 №К-00000001 печатки виконавця, суд зауважує, що відповідно до частини другої статті 9 Закону №996-ХІV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції: посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до положень статті 58-1 Господарського кодексу України (який був чинний на момент складання акту виконаних робіт) суб`єкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки. Використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим. Наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків.

Такий реквізит, як печатка підприємства, не передбачений і положеннями частини другої статті 9 Закону №996-ХІV.

Пунктом 2.4. Положення №88 передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Відтак, використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим, наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків.

Крім того, Верховний Суд у своїх постановах, зокрема, від 21.02.2023 у справі №820/4281/18, від 12.02.2023 у справі №807/2118/16, від 12.04.2023 у справі №160/5065/20, від 28.06.2023 у справі №160/17647/21 неодноразово зазначав, що законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, складенням яких мають опосередковуватись господарські операції у тому числі на предмет надання послуг. Однак критерієм зменшення бази оподаткування податком на прибуток є забезпечення підтвердження фактичного надання конкретних послуг на підставі наявних документів. Ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлено. Проте, умовою належного документального підтвердження надання послуг є можливість зробити обґрунтований висновок про те, що витрати фактично понесені, а послуги - надані (виконані фактично). З цією метою первинні документи мають містити достатній обсяг інформації щодо змісту та суті наданих послуг, розкривати їх господарську доцільність та спрямованість на досягнення економічного ефекту споживачем. Наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Також, контролюючим органом в акті перевірки зроблені висновки про неможливість підтвердити виконання робіт ТОВ «Консалтинг Сервіс Плюс» для ТОВ «Автоконцепт», оскільки ТОВ «Консалтинг Сервіс Плюс» не є платником ПДВ, а тому неможливо прослідкувати ланцюг постачання ТМЦ, необхідних для виконання робіт, які перелічені в акті; відомості про об`єкти оподаткування, необхідні для здійснення господарської діяльності відсутні; протягом 2019-2022 років не надано жодної звітності, в 2023 році подано лише декларацію з податку на прибуток з нульовими показниками, за 2024 рік податкова звітність не подана; наймані працівники на підприємстві відсутні, інформація щодо залучення сторонніх осіб з відповідними навиками та кваліфікацією, необхідною для виконання саме таких робіт/послуг відсутня.

Оцінюючи вказану інформацію відносно контрагента позивача, слід зазначити, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними. Аналогічна правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 804/919/16, від 16.10.2018 у справі № 804/9952/15.

Додатково суд зазначає, що платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Якщо контрагенти позивача або суб`єкти господарювання, з якими мали відносини контрагенти позивача, в подальшому не дотримувалися у своїй діяльності законодавчих норм, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо них.

За умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими правомірно (обґрунтовано), якщо контролюючий орган не доведе зворотне.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02.12.2019 у справі № 826/13060/18.

Більше того, суд звертає увагу на висновок Верховного Суду, висловлений, зокрема, в постановах від 17.04.2018 у справі № 826/14549/15, від 06.02.2018 у справі № 816/166/15-а, від 13.08.2020 у справі №520/4829/19, від 21.10.2020 у справі № 140/1845/19, згідно з яким відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Більше того, жодна норма законодавства не встановлює обов`язку покупця бути обізнаним про джерело походження послуги та обов`язку з контролю за дотриманням попередніми контрагентами правил оподаткування. Тобто норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Аналогічний правовий висновок містяться в постанові Верховного Суду від 16.05.2023 у справі № 805/1357/16-а.

Судом встановлено, що відповідач, надаючи аналіз вказаній господарській операції, ставить в залежність позивача від факту невиконання контрагентом вимог діючого законодавства, однак таке співставлення є незаконним, так як діюче законодавство, не передбачає накладення відповідальності у виді донарахування податкових зобов`язань на господарюючого суб`єкта за неправомірні дії свого контрагента.

З приводу тверджень контролюючого органу про ненадання ТОВ «Консалтинг Сервіс Плюс» відповіді на запит щодо проведення зустрічної звірки, суд зазначає, що неможливість проведення зустрічної звірки не може бути обставиною, яка свідчить про нездійснення господарських операцій платників податків та про порушення саме позивачем податкового законодавства. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.11.2020 у справі № 813/8767/14.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Порушення платником податку - постачальником податкового законодавства може бути підставою для позбавлення іншого платника податку - покупця права на отримання податкової вигоди у вигляді збільшення суми витрат та/чи податкового кредиту лише за встановленого факту їхніх сумісних дій щодо незаконної мінімізації податкових зобов`язань.

Однак у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин. Висновки щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства під час взаємовідносин із ТОВ «Консалтинг Сервіс Плюс» ґрунтуються виключно на припущеннях.

Відтак, на думку суду, позивачем під час проведення перевірки на підтвердження здійснення господарської операції з ТОВ «Консалтинг Сервіс Плюс» надано до суду належні первинні документи, які підтверджують реальність здійснення господарської операції з ТОВ «Консалтинг Сервіс Плюс» на суму 168507,52 грн, а тому податкове повідомлення-рішення від 21.07.2025 №000029701 в частині збільшення податкового зобов`язання за платежем податок на прибуток на суму 30331,00 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо висновків акта перевірки по взаємовідносинах ТОВ «Автоконцепт» з ТОВ «ВКФ Ламбертрейд».

Так, згідно даних бухгалтерського обліку ТОВ «Автоконцепт» станом на 01.01.2018 по рахунку 3.7.7 «Розрахунки з іншими дебіторами» встановлено кредиторську заборгованість з ТОВ «ВКФ Ламбертрейд» по договору про викуп права вимоги в сумі 11191103,67 грн. Проте, на думку контролюючого органу, позивачем занижено задекларовані ТОВ «Автоконцепт» показники у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.01.2018 по 30.09.2024 всього в сумі 11191104,00 грн. Вказані висновки контролюючого органу сформовані з огляду на те, що попередній договір про переуступку права вимоги №26/10/17 між ТОВ ФК «Фінтайм Капітал» та ТОВ «ВКФ Ламбертрейд» укладений 26.10.2017. При тому, що договір про відступлення права вимоги №0034/17-ВБ укладений між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ ФК «Фінтайм Капітал», укладений лише 10.11.2017. Тобто, ТОВ ФК «Фінтайм Капітал» переуступає права вимоги ТОВ «ВКФ Ламбертрейд» раніше ніж ПАТ «Банк Форум» відступає право вимоги ТОВ ФК «Фінтайм Капітал».

З даного приводу суд зауважує, що відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно підпунктом 14.1.255 пункту 14.1 статті 14 ПК України відступлення права вимоги - операція з переуступки кредитором прав вимоги боргу третьої особи новому кредитору з попередньою або наступною компенсацією вартості такого боргу кредитору або без такої компенсації.

Суд зауважує, що не є спірним та обставина, що між ТОВ «Автоконцепт» та ТОВ «Банк Форум» було укладено кредитний договір від 03.08.2007 №0069/07/22-KSME на загальну суму 17213703,67 грн.

10.11.2017 між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги №0034/17-ВБ, за умовами якого банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників (а.с.51-52). Згідно реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, новому кредитору відступлено право вимоги за кредитним договором від 03.08.2007 №0069/07/22-KSME (а.с.53).

В подальшому 13.11.2017 між ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» (первісний кредитор) та ТОВ ВКФ «Ламбертрейд» (новий кредитор) на виконання вимог попереднього договору від 26.10.2017 №26/10/17 укладено договір про відступлення права вимоги №13/11/17 (а.с.55-57), за умовами якого первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги до боржника, що належать первісному кредитору на підставі договору №0034/17-ВБ. Станом на момент укладення сторонами цього договору загальний розмір заборгованості боржника перед первісним кредитором складає 17213703,67 грн.

Як уже було зазначено, контролюючим органом зроблено висновок про заниження задекларованих ТОВ «Автоконцепт» показників у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.01.2018 по 30.09.2024 всього в сумі 11191104,00 грн. Вказані висновки контролюючого органу сформовані з огляду на те, що попередній договір про переуступку права вимоги №26/10/17, між ТОВ ФК «Фінтайм Капітал» та ТОВ «ВКФ Ламбертрейд» укладений 26.10.2017, тобто до того, як ПАТ «Банк Форум» відступив право вимоги ТОВ ФК «Фінтайм Капітал».

З даного приводу суд зазначає, що дійсно 26.10.2017 між ТОВ ФК «Фінтайм Капітал» та ТОВ «ВКФ Ламбертрейд» було укладено попередній договір №26/10/17 (а.с.122), за умовами якого первісний кредитор зобов`язується, а новий кредитор доручає первісному кредитору здійснити необхідні дії, спрямовані на набуття права вимоги належного виконання позичальником зобов`язань, що виникли на підставі кредитного договору від 03.08.2007 №0069/07/22-KSME, укладеного між боржником та ПАТ «Банк Форум», з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід`ємною частиною. Сторони домовились про подальше відступлення первісним кредитором вказаних в пункті 1.1 цього договору прав вимоги на користь нового кредитора шляхом укладення договору (договорів) про відступлення права вимоги, надалі також основний договір, який сторони зобов`язуються укласти протягом 15 днів з моменту набуття первісним кредитором права вимоги до боржника за договором, зазначеним у пункту 1.1 цього договору. Для забезпечення виконання зобов`язань новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти в сумі 287000,00 грн без ПДВ до 30.10.2017 включно на рахунок первісного кредитора.

Суд зауважує, що попередній договір є правочином, який відповідно до статті 635 ЦК України зобов`язує сторони в майбутньому укласти основний договір на умовах, визначених попереднім договором. У даному випадку мова йде про майбутній договір відступлення права вимоги. Первісний кредитор фактично діє як суб`єкт, який має здійснити дії для отримання права вимоги від банку та подальшої передачі цього права новому кредитору. Метою укладення попереднього договору є те, що сторони прагнуть забезпечити передачу права вимоги боргу від банку через первісного кредитора до нового кредитора у майбутньому. При цьому, попередній договір не передає право вимоги, а лише створює зобов`язання щодо його майбутньої передачі. Фактична заміна кредитора відбудеться тільки після укладення основного договору.

Відтак, на думку суду, є хибними твердження контролюючого органу про те, що ТОВ ФК «Фінтайм Капітал» переуступив право вимоги ТОВ «ВКФ Ламбертрейд» раніше ніж ПАТ «Банк Форум» відступив право вимоги ТОВ ФК «Фінтайм Капітал», оскільки, як уже було зазначено, попередній договір не передає право вимоги, а лише створює зобов`язання щодо його майбутньої передачі. У той же час, суд зауважує, що договір про відступлення права вимоги №13/11/17, між ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» (первісний кредитор) та ТОВ ВКФ «Ламбертрейд» (новий кредитор) було укладено 13.11.2017, тобто після того, як 10.11.2017 між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги №0034/17-ВБ.

Крім того, суд звертає увагу, що 20.11.2017 між ТОВ ВКФ «Ламбертрейд» (кредитор) та ТОВ «Автоконцепт» (боржник) було укладено договір про реструктуризацію заборгованості (а.с.45), за умовами якого боржник в строк до 30.11.2017 здійснює сплату частини зобов`язань, які існують у боржника на підставі кредитного договору від 03.08.2007 №0069/07/22-KSME, а саме в сумі 6022600,00 грн. Решту заборгованості, а саме в сумі 11191103,67 грн боржник зобов`язується погасити в міру своїх фінансових можливостей або ж на письмову вимогу кредитора. На виконання вимог договору про реструктуризацію заборгованості ТОВ «Автоконцепт» було сплачено ТОВ ВКФ «Ламбертрейд» частину зобов`язань в сумі 6022600,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 27.11.2017 №4536, від 27.11.2017 №4541, від 27.11.2017 №4534, від 27.11.2017 №4533, від 24.11.2017 №4527, від 24.11.2017 №4526, від 24.11.2017 №4525 (а.с.47-56).

Також листом від 18.03.2025 №1 (а.с.121) ТОВ ВКФ «Ламбертрейд» підтвердило, що 06.06.2019 ТОВ «Автоконцепт» на вимогу ТОВ ВКФ «Ламбертрейд» було сплачено 11103,67 грн, що підтверджується відповідними виписками (а.с.137-138). Наступні надходження коштів від ТОВ «Автоконцепт» були на вимогу ТОВ ВКФ «Ламбертрейд» 05.04.2024 в сумі 50000,00 грн та 22.05.2024 в сумі 300000,00 грн, що також підтверджується наявними в матеріалах справи картками (а.с.171-172), платіжними інструкціями від 22.05.2024 №17516 та від 05.04.2024 №17185 (а.с.173-174). Більше того, ТОВ ВКФ «Ламбертрейд» підтверджено, що на даний час за ТОВ «Автоконцепт» рахується сума боргу 10830000,00 грн.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами, які надавалися контролюючому органу під час проведення перевірки, підтверджується наявність в ТОВ «Автоконцепт» кредитної заборгованості з ТОВ ВКФ «Ламбертрейд», яка належним чином відображена позивачем у бухгалтерському обліку.

З приводу аргументів відповідача про не відображення ТОВ ВКФ «Ламбертрейд» у поданій звітності доходів по операціях з ТОВ «Автоконцепт», суд звертає увагу, що принцип індивідуальної податкової відповідальності - один з принципів, на яких базується чинне податкове законодавство України. Так, відповідно до статті 47 ПК України складання податкової звітності покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що відповідальність має індивідуальний характер і платник податків не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб, зокрема вказана правова позиція викладена у постановах від 04.06.2020 у справі № 340/422/19, від 10.07.2020 у справі № 120/4723/18-а, від 13.08.2020 у справі № 520/4829/19, тощо.

При цьому, суд вважає безпідставними твердження контролюючого органу про можливу пов`язаність ТОВ «ВКФ Ламбертрейд» і ТОВ «Автоконцепт» у зв`язку з використанням однакової IP-адреси, оскільки вказані твердження будуються на припущеннях. ГУ ДПС у Волинській області в акті перевірки лише висловлено гіпотезу, що вказана обставина може свідчити про пов`язаність осіб та маніпулювання даними фінансової звітності. Більше того, як зазначено відповідачем, ТОВ «ВКФ Ламбертрейд» орендує офісні та виробничі приміщення у ТОВ «Автоконцепт», а відтак цілком зрозумілим у даному випадку є те, що у межах цієї оренди орендар може користуватися інтернет-мережею орендодавця.

Відтак, на думку суду, контролюючим органом не підтверджено порушення позивачем вимог Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку №15 «Дохід» в частині заниження задекларованих ТОВ «Автоконцепт» показників у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.01.2018 по 30.09.2024 всього в сумі 11191104,00 грн, а тому податкове повідомлення рішення від 21.07.2025 №000029701 в частині збільшення податкового зобов`язання за платежем податок на прибуток на суму 2014400,00 грн та податкове повідомлення рішення від 30.04.2025 № щодо завищення від`ємного значення є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо взаємовідносин ТОВ «Автоконцепт» з ФОП ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Так, в акті перевірки зроблено висновки про те, що ТОВ «Автоконцепт» завищено інші операційні витрати та занижено фінансовий результат до оподаткування на загальну суму 51973,00 грн, оскільки перевіркою встановлені факти щодо неможливості проведення операції з ФОП ОСОБА_1 , складання первинних документів без наявності реального руху активів, що свідчить про порушення вимог НП(С)БО 16 «Витрати» в частині віднесення до складу інших операційних витрат в бухгалтерському обліку та Звіті про фінансові результати сум вартості активів, які не використовувалися і не могли бути використані ним в процесі господарської діяльності.

Надаючи оцінку тому, чи пов`язані понесені позивачем витрати за надані послуги ФОП ОСОБА_1 з господарською діяльністю ТОВ «Автоконцепт» суд зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Недотримання учасниками господарської операції вимог цивільного або господарського законодавства щодо істотних умов договору під час його укладення не має безпосереднього впливу на результати податкового обліку. Значення для податкового обліку має факт господарської операції, її дійсний зміст, фінансовий результат та економічний ефект.

Відповідно до підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України розумною економічною причиною (діловою метою) є причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Розумна економічна причина (ділова мета) для цілей податкового обліку передбачає обов`язкову спрямованість господарської операції платника податків на отримання позитивного економічного ефекту.

Економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Поняття економічного ефекту в нормах ПК України не розкрито, однак, виходячи із визначення господарської діяльності, наведеного у підпункті 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, та розуміння економічної доцільності, можна дійти висновку, що економічний ефект передбачає отримання доходу, зокрема у формі приросту (збереження) активів платника податків та/або їх вартості.

Разом з цим, не обов`язково щоб такий ефект спостерігався негайно після вчинення господарської операції. Також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі і операція може виявитися збитковою, що є природнім перебігом подій при здійсненні господарської діяльності.

Проте з визначеного ПК України поняття ділової мети убачається, що обов`язковим є намір платника податків отримати відповідний економічний ефект, тобто господарська операція (принаймні за умови досягнення поставлених завдань) має передбачати можливість отримання доходу.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. Якщо ж та чи інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети), то такі операції для цілей податкового обліку не можуть вважатися вчиненими в межах господарської операції.

З матеріалів справи вбачається, що 23.12.2019 між ТОВ «Автоконцепт» (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (виконавець) укладено договір про організацію заходів №12/19-12 (а.с.42-43), за умовами якого виконавець надає оплатні послуги по влаштуванню та організації для замовника дозвільно-культурних заходів, а змовник зобов`язається приймати та оплачувати послуги виконавця. В даному договорі під влаштуванням та організацією дозвільно-культурних заходів розуміється організація та проведення щорічних підсумкових заходів колективу, присвяченого до новорічних свят (дата заходу 29.12.2019.). Специфікація та повний перелік наданих послуг за даним договором наведено в Додатку №1 до даного договору.

Додатком №1 (а.с.43 зворот) до даного договору визначено наступний перелік послуг, які ФОП ОСОБА_1 має надати ТОВ «Автоконцепт»: організація та координація заходу FeelGood 19892,00 грн; оренда музичного обладнання 5683,00 грн; оренда світлового обладнання 6410,00 грн: надання послуг з фотозабезпечення заходу 3425,00 грн; декор приміщення 6100,00 грн; виготовлення листівок, флаєрів, інших буклетів тощо по тематиці заходу 4463,00 грн; виготовлення фотобудки 6000,00 грн.

Крім того, між ТОВ «Автоконцепт» та ФОП ОСОБА_1 було складено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28.12.2019 №ОУ-0000060 (а.с.44).

Щодо наданого позивачем договору про організацію заходів від 23.12.2019 №12/19-12, акту здачі-прийняття робіт, то суд зауважує, що вказані документи лише підтверджують понесення витрат, але не підтверджують офіційний адміністративний зміст таких витрат.

У свою чергу, в позовній заяві позивач вказує, що послуги, пов`язані з організацією корпоративного заходу є управлінськими витратами, оскільки заходи з мотивації персоналу є частиною управлінської діяльності підприємства та сприяють збереженню ефективності персоналу.

З даного приводу суд зазначає, що в матеріалах справи наявний наказ директора ТОВ «Автоконцепт» від 23.12.2019 №45 «Про проведення щорічних підсумкових зборів колективу (а.с.44 зворот). При цьому, метою вказаних зборів зазначено підведення підсумків року. Разом з тим, будь-якого протоколу зборів колективу від 23.12.2019 або звіту про проведення зборів позивачем надано не було. Таким чином, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що під час заходу 23.12.2019 дійсно обговорювалися підсумки року, плани чи інші адміністративні питання, пов`язані з господарською діяльністю товариства, тобто в матеріалах справи відсутні будь-які підтверджуючі документи, які б свідчили про фактичне проведення таких зборів у заявленій меті. За відсутності зазначених документів неможливо встановити зміст заходу, його цілі, коло учасників, а також те, яким чином він сприяв операційній діяльності чи економічним результатам підприємства.

В позовній заяві представник позивача вказує, що захід проводився з метою мотивування працівників, однак будь-якої конкретизації того, яким чином вказаний захід мав мотивувати працівників та зберігати ефективність персоналу, представник позивача у позовній заяві не зазначає (наприклад, відзнака окремих працівників за досягнення в праці тощо). Більше того, суд вважає обґрунтованими зауваження контролюючого органу про те, що вищевказані збори колективу проводилися у вихідний, а не у робочий день.

Таким чином, на думку суду, позивачем не доведено, що вищевказані витрати пов`язані з господарською діяльністю ТОВ «Автоконцепт», як і не доведено, що вищевказаний захід мав офіційний адміністративний характер та економічний ефект для господарської діяльності, а тому контролюючий орган дійшов обґрунтованих висновків про те, що позивачем завищено інші операційні витрати та занижено фінансовий результат до оподаткування на загальну суму 51973,00 грн, а відтак, податкове повідомлення-рішення від 21.07.2025 №000029701 в частині збільшення податкового зобов`язання за платежем податок на прибуток в сумі 9355,00 грн є правомірним.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, згідно встановлених обставин справи, аналізу норм чинного законодавства та наданих письмових доказів, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Волинській області від 30.04.2025 № та від 21.07.2025 №000029701 в частині збільшення податкового зобов`язання за платежем податок на прибуток у розмірі 2044731,00 грн, в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із квитанцією від 25.08.2025 №21044 за подання даного позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 24224,00 грн.

Оскільки суд задовольняє позов частково, то за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 24202,20 грн пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 243-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 30.04.2025 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 21.07.2025 №000029701 в частині збільшення податкового зобов`язання за платежем податок на прибуток у розмірі 2044731,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоконцепт» витрати зі сплати судового збору у розмірі 24202,20 (двадцять чотири тисячі двісті дві гривні 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Автоконцепт» (45601, Волинська область, село Липини, вулиця Липинська, 2, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ).

Повний текст рішення суду складений 10 грудня 2025 року

Суддя Т.М. Димарчук