Справа № 260/5960/21
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про змiну способу виконання судового рішення

02 грудня 2025 рокум. Ужгород№ 260/5960/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Колушкіна Ю.В.,

за участю сторін:

стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свалява-Міськбуд» - представник у судове засідання не з`явився,

боржник: Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Ужгородської міської ради - представник у судове засідання не з`явився,

відповідач 2: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради - представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача від 03 листопада 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свалява-Міськбуд» (89300, Закарпатська область, Мукачівський район, м. Свалява, вул. Тацея, 98, ) до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Небесної Сотні,4, ), Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, 3, ) про скасування постанов про накладення штрафу та приписів, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 02 грудня 2025 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Ухвалу у повному обсязі складено 08 грудня 2025 року.

30 червня 2022 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свалява-Міськбуд» до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про скасування постанов про накладення штрафу та приписів задоволено.

03 листопада 2025 року представником позивача подано до суду заяву, в якій просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 у справі №260/5960/21 в частині стягнення судових витрат у сумі 7 232,00 грн, встановивши новий спосіб і порядок виконання рішення суду - стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ужгородської міської ради () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свалява-Міськбуд» () судові витрати у сумі 7 232,00 грн (сім тисяч двісті тридцять дві гривні 00 коп.).

06 листопада 2025 року ухвалою суду заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

11 листопада 2025 року недоліки заяви усунуто.

13 листопада 2025 року ухвалою суду призначено судове засідання для розгляду заяви про зміну способу і порядку виконання рішення у справі № 260/5960/21 на 02 грудня 2025 року о 11:30 год.

Сторони у судове засідання не з`явилися, однак про час і дату судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вищевказану заяву без участі стягувача, боржника та відповідача.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву стягувача, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 червня 2022 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свалява-Міськбуд» до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про скасування постанов про накладення штрафу та приписів задоволено. Визнано протиправною та скасувати постанову Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 91 від 22 жовтня 2021 року. Визнано протиправною та скасувати постанову Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 92 від 22 жовтня 2021 року. Визнано протиправним та скасовано припис Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 08 жовтня 2021 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт. Визнано протиправним та скасовано припис Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 08 жовтня 2021 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свалява-Міськбуд» (89300, Закарпатська область, Мукачівський район, м. Свалява, вул. Тацея, 98, ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Небесної Сотні,4, ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 7 232,00 грн. (сім тисяч двісті тридцять дві гривні 00 коп.).

На підставі вказаного судового рішення Закарпатським окружним адміністративним судом 09 грудня 2022 року видано виконавчий лист № 260/5960/21/2022 у частині стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свалява-Міськбуд» (89300, Закарпатська область, Мукачівський район, м. Свалява, вул. Тацея, 98, ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Небесної Сотні,4, ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 7 232,00 грн. (сім тисяч двісті тридцять дві гривні 00 коп.).

Зазначений виконавчий документ Товариством з обмеженою відповідальністю «Свалява-Міськбуд» звернуто до виконання до Управління Державної казначейської служби України у м. Ужгороді Закарпатської області.

Управління Державної казначейської служби України у м. Ужгороді Закарпатської області листом повідомило представнику ТОВ «Свалява-Міськбуд», що після здійснення попереднього розгляду документів щодо виконавчого листа виданого Закарпатським окружним адміністративним судом від 09 грудня 2022 року по справі № 360/5960/21, боржником визначено Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Ужгородської міської ради з кодом 04053699, однак вказаний код не належить Управлінню Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, що робить неможливим виконання даного виконавчого документа, (т.4, а.с. 188).

У відповідності до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно вимог статті 14 та статті 370 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (див. рішення від 19.03.1997 зі справи «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи «Шмалько проти України»).

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі Фуклев проти України, заява № 71186/01, п. 84).

Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до частин 1, 3 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

У частині третій статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Отже, під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб. Зокрема, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми виконання (грошової чи майнової), тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу виконання рішення, ухвали, постанови, вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом на гарантування виконання рішення (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2015 №11-рп/2012).

Суд зазначає, що зміна способу виконання рішення, здійснена судом в порядку, визначеному статтею 378 КАС України, не є прийняттям нового рішення, яке підлягає окремому виконанню, але означає прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб встановлений у рішенні та припинення здійснення тих заходів, які були визначені рішенням та здійснення їх у спосіб, встановлений ухвалою, винесеною відповідно до норм процесуального права. Отже, така ухвала є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення та спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду і відповідного судового наказу.

Статтею 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

У відповідності до статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Частинами першою і другою статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до підпункту 4 пункту «а» статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету.

У відповідності до частини 1 статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Згідно з частиною 2 статті 64 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські, районі в містах (у разі їх створення) ради та їх виконавчі органи самостійно розпоряджаються коштами відповідних місцевих бюджетів, визначають напрями їх використання.

Таким чином, фінансові ресурси на виконання статей видатків закріплюються за виконавчими органами відповідних органів місцевого самоврядування (розпорядники, головні розпорядники). Отже, у місцевих рад не має фінансових ресурсів. Стягнення за виконавчим листом повинно здійснюватися з відповідного виконавчого органу, в спірному випадку Виконавчого комітету Ужгородської міської ради.

Відповідно до підпункту 1 пункту 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України установлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету: рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.

Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Відтак, з урахуванням того, що Ужгородська міська рада, не є розпорядником коштів місцевого бюджету та не має рахунків в органах державного казначейства, суд вважає, що з метою захисту прав стягувача та подальшого реального виконання рішення суду у даній справі, стягнення присуджених грошових коштів слід здійснювати з рахунку розпорядника бюджетних коштів місцевого бюджету - Виконавчого комітету Ужгородської міської ради.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про зміну способу виконання рішення від 30 червня 2022 року, оскільки виконання судового рішення по даній справі щодо стягнення заборгованості з Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Ужгородської міської ради є неможливим, так як остання не є розпорядником бюджетних коштів. За таких обставин, є правомірними вимоги заявника про зміну способу виконання рішення суду. При цьому, зміна способу виконання судового рішення жодним чином не змінює останнє по суті.

Разом з тим, частиною 1 статті 376 КАС України передбачено, що стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Частиною 2 статті 376 КАС України передбачено, що заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Строк пред`явлення виконавчого листа № 260/5960/21/2022 до 16 листопада 2025 року.

Отже, невиконання Державною казначейською службою України відповідної ухвали. як виконавчого документа призвело до того, що строк пред`явлення до виконання рішення суду закінчився, що унеможливлює його пред`явлення до виконання повторно.

З огляду на викладені обставини та враховуючи те, що рішення в частині стягнення судового збору в даній справі не виконано, суд дійшов висновку про задоволення заяви стягувача та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року у справі № 260/5960/21 в частині стягнення судових витрат у сумі 7 232,00 грн, в межах трьох місяців, починаючи з дня, наступного за днем набрання цією ухвалою законної сили.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 255, 294, 295, 376, 378 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

1. Заяву стягувача про заміну способу і порядку виконання рішення суду задовольнити частково.

2. Змінити спосіб виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року у справі № 260/5960/21 в частині стягнення судових витрат у сумі 7 232,00 грн таким чином:

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свалява-Міськбуд» (89300, Закарпатська область, Мукачівський район, м. Свалява, вул. Тацея, 98, ) за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, 3, ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 7 232,00 грн. (сім тисяч двісті тридцять дві гривні 00 коп.).

3. Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року у справі № 260/5960/21 в частині стягнення судових витрат у сумі 7 232,00 грн, в межах трьох місяців, починаючи з дня, наступного за днем набрання цією ухвалою законної сили.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Т.В.Скраль