Справа № 140/7113/24
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

за результатами розгляду заяви про зміну порядку та способу виконання рішення суду

08 грудня 2025 року ЛуцькСправа № 140/7113/24
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про зміну порядку та способу виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся із позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 ) з наступними позовними вимогами:

1) визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 31.01.2024 по 31.05.2024;

2) зобов`язати нарахувати та виплатити щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 100 000 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 31.01.2024 по 31.05.2024.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.08.2024 у справі №140/7113/24 адміністративний позов задоволено, вирішено:

«Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 31.01.2024 по 31.05.2024.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 100 000 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 31.01.2024 по 31.05.2024».

З метою примусового виконання зазначеного судового рішення ОСОБА_1 судом видано виконавчий лист від 20.01.2025 №536/2025р.

10.02.2025 старшим державним виконавцем Центрального відділу ДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) (далі - виконавець) було відкрито виконавче провадження за №77153190 щодо виконання виконавчого листа №140/7113/24 (номер виконавчого листа 536/2025р.).

Оскільки по даний час рішення суду не виконано, позивач 18.11.2025 на адресу суду від надіслав заяву про зміну порядку та способу виконання рішення суду в порядку ст.378 КАС України, у зв`язку з не виконанням рішення у повному обсязі.

У вказаній заяві представник позивача просить суд змінити спосіб та порядок виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.08.2024 року у справі №140/7113/24, шляхом стягнення з ВЧ НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 нарахованої додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 31.01.2024 по 31.05.2024 року, з урахуванням вже виплачених сум.

Вказана заява мотивована тим, що як вбачається з ухвали від 16.10.2025, станом на 05.07.2025 відповідачем фактично позивачу нараховано та виплачено (в межах наявних асигнувань) кошти в сумі 150 326,16 грн.

Крім того, відповідачем до вищого розпорядника бюджетних коштів щомісячно скеровувались заявки на виділення відповідних бюджетних асигнувань, необхідних для виконання даного рішення суду (заявки від 09.01.2025 №247вих, від 07.02.2025 №1193вих, від 08.03.2025 №1998вих, від 07.04.2025 №2879вих, від 10.05.2025 №3588вих, від 09.06.2025 №4554вих, від 08.07.2025 №5426вих, від 09.08.2025 №6434вих, від 10.09.2025 №7403вих, від 08.10.2025 №8014вих), що дає підстави вважати, що відповідачем розраховано суму заборгованості, яка має бути виплачена позивачу.

Виходячи з того розрахунку, що судом було зобов`язано відповідача виплатити позивачу щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 100 000 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 31.01.2024 по 31.05.2024, то залишок заборгованості за відповідачем становить 249 673,84 грн.

Оскільки заборгованість з виплати пенсії у сумі 249 673,84 грн залишається невиплаченою упродовж тривалого часу, а згадане рішення суду, яке набрало законної сили, - невиконаним, то, на переконання сторони позивача, наявні достатні підстави для застосування чинної редакції статті 378 КАС України та зміни способу і порядку виконання цього рішення у спосіб стягнення з відповідача вказаної суми.

Відповідно до частини другої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Судове засідання призначене 08.12.2025 на 11:00.

Суд зауважує, що як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням положень частини четвертої статті 229, частини другої статті 378 КАС України, розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження проведено в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд з`ясувавши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали справи, уважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, стаття 14 КАС України, що узгоджується з приписами статті 129-1 Конституції України, встановлює, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з частиною третьою статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

З аналізу положень частин першої, третьої статті 378 КАС України суд приходить до висновку, що підставою для застосування правил цієї норми є настання обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, а для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин.

Тобто, зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Подібна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.06.2019 у справі № 800/203/17.

Судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.08.2024 у справі №140/7113/24, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2024, було задоволено у повному обсязі мої позовні вимоги, звернуті до ВЧ НОМЕР_1 , а саме: визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати мені додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 31.01.2024 по 31.05.2024; зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити мені щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 100 000 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 31.01.2024 по 31.05.2024.

20.01.2025 Волинським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист, яким зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 100 000 гри за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 31.01.2024 по 31.05.2024.

10.02.2025 старшим державним виконавцем Центрального відділу ДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) (далі - Виконавець) було відкрито виконавче провадження за №77153190 щодо виконання виконавчого листа №140/7113/24 (номер виконавчого листа 536/2025р.).

11.03.2025 виконавцем було накладено штраф на боржника у зв`язку з невиконанням рішення суду у встановлений строк без поважних причин.

31.03.2025 виконавцем було накладено штраф на боржника у зв`язку з повторним невиконанням рішення суду у встановлений строк без поважних причин; закінчено виконавче провадження та направлено повідомлення до правоохоронних органів для притягнення боржника до кримінальної відповідальності.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 у справі №140/4136/25 було скасовано постанову Центрального відділу ДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) про закінчення виконавчого провадження №77153190 від 31.03.2025 року та зобов`язано виконавця відновити виконавче провадження.

Відповідно до ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2025 апеляційну скаргу Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 у справі № 140/4136/25 повернуто скаржнику.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 у справі №140/4136/25 набрало законної сили 23.06.2025.

Як стверджує позивач, на даний момент виконавче провадження ще не було відновлено.

Ухвалою від 13.06.2025 судом було задоволено заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 у 30-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали суду подати до суду звіт про виконання рішення суду від 30.08.2024 у справі №140/7113/24.

14.07.2025 судом постановлено ухвалу про встановлення нового строку для подання відповідачем звіту про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.08.2024 справі №140/7113/24, зобов`язано відповідача подати до Волинського окружного адміністративного суду звіт про повне виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.08.2024 у справі №140/7113/24 у тримісячний строк з дня набрання цією ухвалою законної сили.

16.10.2025 судом було повторно встановленому відповідачу строк для подання до суду звіту про повне виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, після одержання вказаної постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду, за клопотанням ВЧ НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надано письмове погодження від 19.11.2024 на неоскарження вищевказаних рішень судів І та ІІ інстанцій в касаційному порядку та відповідно виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн за період з 31.01.2024 по 31.05.2024, з урахуванням раніше виплачених сум, в розмірі 403 225,81 грн.

Станом на 09.07.2025 ВЧ НОМЕР_1 фактично нараховано та виплачено (в межах наявних асигнувань) ОСОБА_1 кошти в сумі 150 326,16 грн, з яких 131 469,31 грн зараховані на картковий рахунок ОСОБА_1 після відрахування податків та зборів.

Як зазначено позивачем у заяві, що виходячи з розрахунку, що судом було зобов`язано відповідача виплатити позивачу щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 100 000 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 31.01.2024 по 31.05.2024, то залишок заборгованості за відповідачем становить 249 673,84 грн.

Також суду не надано доказів того, що відповідач у справі, який є боржником, відмовляється виплачувати позивачу вказану суму.

Суд зауважує, що військова частина фінансується виключно з державного бюджету, і в умовах повномасштабного вторгнення збройних сил російської федерації на територію нашої держави, спричинення безпрецедентно значних збитків державі та виснаженість державного бюджету, у військової частини відсутня фактична можливість впливати на терміновість виділення бюджетних коштів для виконання рішення суду.

Суд зазначає, що сторонами не наведено конкретних обставини, що унеможливлюють виконання судового рішення у справі №140/7113/24, не вказано, які обставини ускладнюють виконання рішення суду.

При цьому суд зазначає, що зобов`язання відповідача вчинити певні дії щодо нарахування та виплати належних грошових коштів і стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень певного розміру грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом при ухваленні рішення.

Резолютивна частина рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.08.2024 в адміністративній справі №140/7113/24 має зобов`язальний характер, проте судом при розгляді вказаної справи не вирішувалися позовні вимоги майнового характеру щодо стягнення певної суми коштів і, як наслідок, не перевірялася правильність нарахування заборгованості по додатковій винагороді позивача.

Оскільки розрахунок належної позивачу заборгованості по належному грошовому забезпеченню судом не здійснювався, тому, зміна способу виконання вказаного вище судового рішення із зобов`язання здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди на стягнення конкретної суми цієї заборгованості фактично призведе до зміни рішення по суті з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішення питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті, що не передбачено статтею 378 КАС України.

Суд зазначає, що поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Порядок виконання судового рішення означає визначену у рішенні суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним/приватним виконавцем, спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом.

Так, у постановах Верховного Суду від 07.03.2018 у справі № 456/953/15-а, від 16.07.2020 у справі №130/2176/17, від 11.11.2020 у справі №817/628/15 та від 17.02.2021 у справі №295/16238/14-а викладено правовий висновок, що зміну способу і порядку виконання судового рішення необхідно розуміти як застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Верховний Суд у постановах від 10.07.2018 у справі № 490/9519/16-а та від 30.07.2019 у справі №281/1618/14-а сформулював правовий висновок, за яким змінивши спосіб виконання постанови із зобов`язання виплатити виплати на стягнення суми цих виплат, буде змінено постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Так у справі, що розглядається, встановлено, що способом відновлення порушеного права позивача у цій справі судом обрано зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а стягнення конкретних сум додаткового грошового забезпечення не було предметом позовних вимог та способом відновлення порушених прав, суд приходить до висновку про неможливість зміни способу та порядку виконання рішення суду у спосіб, який просить позивач, адже запропонований останнім спосіб виконання судового рішення фактично змінює зміст резолютивної частини судового рішення у справі №140/7113/24.

При цьому суд зазначає, що грошові кошти у виді заборгованості, які належать стягувачу, не є власністю відповідача і не знаходяться на його рахунках.

Таким чином, виконання рішення суду у справі №140/7113/24 залежить від бюджетного фінансування, то його виконання не залежить від визначеного судом способу виконання.

У такому випадку зміна способу і порядку виконання судового рішення не може призведе до його фактичного виконання, оскільки така процесуальна дія не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості із додаткової винагороди позивачу.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування державою витрат по виплаті грошового забезпечення, суд вважає безпідставними доводи позивача, наведені в його заяві про наявність правових підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду у справі №140/7113/24.

Суд зазначає, що право особи, тобто стягувача, на здійснення виплати заборгованості не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Водночас, у спірному випадку йдеться не про право особи на таку виплату, а про правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

Так, зміна способу і порядку виконання рішення суду, у такому випадку, не захищає право позивача на отримання суми заборгованості із додаткової винагороди, яка фактично може бути виплачена за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

Щодо посилання позивача в заяві на абзац другий частини третьої статті 378 КАС України, яким статтю було доповнено згідно з Законом №4094-IX від 21.11.2024, суд зазначає, що вказана норма не є релевантною щодо спірних правовідносин. Спір у даній справі стосується недотримання відповідачем законодавства щодо грошового забезпечення військовослужбовців і не належить до категорії справ щодо захисту соціальних прав.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі №140/7113/24.

Керуючись статтями 241-242, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну порядку та способу виконання рішення суду в адміністративній справі №140/7113/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя В.В. Дмитрук