Справа № 160/12446/25
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 грудня 2025 рокуСправа № 160/12446/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши в порядку письмового провадження питання щодо залишення позовної заяви у справі №160/12446/25 без розгляду,-

УСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему Електронний суд надійшла позовна заява Департаменту патрульної поліції (далі позивач, Департамент) до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ), третя особа: Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області (далі третя особа), в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Департаменту патрульної поліції () завдану матеріальну шкоду у розмірі 458 550 (чотириста п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн. 50 коп.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року заяву ОСОБА_1 про розгляд справи №160/12446/25 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін задоволено.

Постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з признанням підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 27.11.2025 року позовну заяву у справі №160/12446/25 (після відкриття провадження) було залишено без руху.

Встановлено Департаменту патрульної поліції строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з моменту отримання даної ухвали, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати підстави для поновлення строку, з наданням належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

На виконання вимог ухвали суду від 27.11.2025 року позивачем направлено до суду заяву, в якій департамент просить визнати поважними причини пропуску строку звернення Департаменту патрульної поліції до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про стягнення завданої матеріальної шкоди, поновити Департаменту патрульної поліції строк звернення до суду із даним адміністративним позовом та відкрити провадження у справі № 160/12446/25 після залишення позовної заяви без руху.

У заяві позивач зазначив, що департамент патрульної поліції не міг звернутись із позовом до ОСОБА_1 до моменту отримання відповіді Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, оскільки таке звернення було б передчасним. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її переведення до іншого місця служби чи зарахування в розпорядження, командир (начальник) надсилає у п`ятиденний строк із дня закінчення розслідування, аудиту (перевірки), інвентаризації чи надходження рішення суду відповідні матеріали до нового місця служби чи місця перебування в розпорядженні особи для вирішення питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. Так, наведений Закон передбачає порядок відшкодування матеріальної шкоди, шляхом видання наказу про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності. Департамент патрульної поліції діяв в межах Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі, направляючи матеріали службового розслідування до нового місця служби ОСОБА_1 та очікуючи видання наказу Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області. Відповідь Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про непритягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності Департамент патрульної поліції в особі свого територіального (відокремленого) підрозділу отримав лише 12.02.2025, тобто більш ніж через три місяці після затвердження висновку службового розслідування. Тобто, протягом усього цього часу Департамент патрульної поліції не був обізнаний, чи будуть поновлені його права в досудовому порядку, шляхом видання відповідного наказу, як то встановлено ст. 11 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі. Відповіддю, яка отримана Департаментом патрульної поліції 12.02.2025 також повідомлено, що ОСОБА_1 із заявою про добровільне відшкодування завданої шкоди не звертався. Таким чином, Департамент патрульної поліції міг дізнатись, що завдана йому матеріальна шкода не буде відшкодована в позасудовому порядку згідно положень Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі лише після отримання відповіді Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. В даному випадку, після 12.02.2025.

Розглянувши подану заяву, , суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частинами другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

У контексті спірного питання дотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом, суддя зазначає, що до спірних правовідносин належить застосовувати тримісячний строк звернення до суду з позовом, передбачений ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у цьому спорі з позовом до суду звернувся саме суб`єкт владних повноважень.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 28.01.2021 у справі №140/6315/20, від 24.06.2021 у справі №420/4099/20, від 06.04.2023 у справі №320/7204/21 від 08.11.2024 у справі №420/13987/23.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Як зазначалося вище, ч. 2ст. 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналіз наведеної норми КАС свідчить, що у разі якщо особа не знала про допущене порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав. Законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, унаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день винесення рішення, яке оскаржується, якщо його прийнято за участю особи, або день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії.

Якщо цей день точно встановити неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому сполуку повинна була дізнатися слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод, щоб дізнатися, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Отже, реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою у межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач, не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізувати своє право на звернення до суду в межах строків такого звернення.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач формував цю позовну заяву в системі Електронний Суд 30.04.2025 року, яка відповідно 30.04.2025 року була зареєстрована Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

Департамент патрульної поліції заявив позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 , на користь Департаменту патрульної поліції завдану матеріальну шкоду у розмірі 458 550 (чотириста п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн. 50 коп.

З наданих до суду документів вбачається, що наказом Департаменту патрульної поліції від 11.10.2024 року №2312 (відповідно до частин першої - четвертої статті 14, частин першої, другої статті 15, частини першої, другої статті 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України, частини другої статті 8 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі, пункту 1, пункту 4 розділу II Порядку проведення службових розслідувань Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, пунктів 2 та 3 розділу 1, пункту 1 розділу II Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, з метою встановлення причин та обставин завдання шкоди Департаменту патрульної поліції, винних осіб та виду матеріальної відповідальності у зв`язку з виявленням відсутності матеріальних цінностей за результатами проведеної відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 29.08.2024 №1862 Про проведення інвентаризації матеріальних цінностей інвентаризації матеріальних цінностей, які знаходяться у відділі озброєння управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Дніпропетровській області ДПП) призначено службове розслідування у формі письмового провадження.

У затвердженому письмовому висновку від 09 листопада 2024 року за результатом проведення службове розслідування щодо встановлення причин та обставин завдання шкоди Департаменту патрульної поліції, винних осіб та виду матеріальної відповідальності у зв`язку з виявленням відсутності майна за результатами інвентаризації матеріальних цінностей, які знаходяться у відділі озброєння управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (далі - Управління), проведеної відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 29.08.2024 № 1862 Про проведення інвентаризації матеріальних цінностей зокрема зазначено:

- про завдання шкоди Департаменту патрульної поліції у зв`язку з утворенням нестачі матеріальних цінностей, а саме: бронежилетів п`ятого класу захисту Корсар МЗмк-5 - 9 шт.; бронежилетів шостого класу захисту Корсар МЗмк-6- 6 шт.; бронежилетів шостого класу захисту Агшу-6 - 5 шт.; бронежилетів п`ятого класу захисту (турецький) - 10 шт.; кулезахисних шоломів (КАСКА-їм) - 5 шт., на загальну суму 458550 грн. 50 коп., сталося з вини майора поліції ОСОБА_1 , начальника відділу озброєння Управління, внаслідок невиконання обов`язків визначених посадовою інструкцією останнього.

- за учинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію, пунктів 1, 10, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, підпунктів 2.1.7 та 2.1.8 посадової інструкції начальника відділу озброєння, затвердженої наказом ДПП від 13.12.2017 № 6086, начальник відділу озброєння Управління майор поліції ОСОБА_1 заслуговує на застосування дисциплінарного стягнення, але ураховуючи, що наказом Департаменту патрульної поліції від 28 жовтня 2024 року № 2437 о/с останнього відповідно до частини вісім та дев`ять статті 65 Закону України Про Національну поліцію переведено до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, обмежитись цим.

- копії висновку службового розслідування направити до управління чергової служби ДПП, управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ДПП та відділу правового забезпечення Управління до відома та врахування в подальшій діяльності.

- копію висновку службового розслідування для розгляду питання щодо надання правової оцінки та кваліфікації дій ОСОБА_1 в контексті статті 367 КК України надіслати до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава.

- копію матеріалів службового розслідування направити до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області для вжиття відповідних заходів реагування, згідно з вимогами чинного законодавства.

- проінформувати ОСОБА_1 про висновки за результатом проведення службового розслідування з метою надання можливості останньому добровільно відшкодувати розмір (вартість) втраченого майна, або повністю чи частково, передати до ДПП в розрахунок відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно.

14.11.2024 року матеріали службового розслідування були направлені до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області.

Відтак про завдання шкоди Департаменту патрульної поліції було відомо щонайменше з 09 листопада 2024 року.

Варто також врахувати правову позицію Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 08.11.2024 року у справі №420/13987/23, де суд касаційної інстанції зокрема зазначив, що саме дата прийняття наказу Про результати службового розслідування є датою початку обчислення процесуального строку для звернення до суду у вказаних правовідносинах, який в цьому випадку має становити три місяці.

У поданій заяві на виконання вимог ухвали суду від 27.11.2025 року позивач, з посиланням на ст. 11 Закону України "Про матеріальну відповідальність", зазначив, що не міг звернутись із позовом до ОСОБА_1 до моменту отримання відповіді Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, оскільки таке звернення було б передчасним. Направляючи матеріали службового розслідування до нового місця служби ОСОБА_1 позивач очікував видання наказу Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області. Відповідь Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про непритягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності Департамент патрульної поліції в особі свого територіального (відокремленого) підрозділу отримав лише 12.02.2025, тобто більш ніж через три місяці після затвердження висновку службового розслідування. Тобто, протягом усього цього часу Департамент патрульної поліції не був обізнаний, чи будуть поновлені його права в досудовому порядку, шляхом видання відповідного наказу, як то встановлено ст. 11 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі.

Дійсно, ч. 2 ст. 11 Закону України "Про матеріальну відповідальність" передбачено, що якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її переведення до іншого місця служби чи зарахування в розпорядження, командир (начальник) надсилає у п`ятиденний строк із дня закінчення розслідування, аудиту (перевірки), інвентаризації чи надходження рішення суду відповідні матеріали до нового місця служби чи місця перебування в розпорядженні особи для вирішення питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності.

При цьому ч. 3 зазначеної вище статті визначено, що командир (начальник) за новим місцем служби чи місцем перебування в розпорядженні особи видає у п`ятнадцятиденний строк із дня надходження матеріалів щодо завданої шкоди наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності. У такому разі відшкодування шкоди здійснюється в порядку, визначеному статтею 10 цього Закону.

Позивач, будучи обізнаним із змістом Закону України "Про матеріальну відповідальність" зокрема щодо строків видання наказу про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності (п`ятнадцятиденний строк із дня надходження матеріалів щодо завданої шкоди), не вчиняв жодних активних дій з метою з`ясування чи видавався відповідний наказ про притягнення відповідача до матеріальної відповідальності. Позивач лише очікував видання наказу Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області.

Доказів протилежного до суду не надано.

Департамент зазначає, що міг дізнатись, що завдана йому матеріальна шкода не буде відшкодована в позасудовому порядку згідно положень Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі лише після отримання відповіді Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. В даному випадку, після 12.02.2025.

Однак, згідно усталеної практики Верховного Суду отримання такого листа не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується та не змінює початок перебігу строку звернення до суду у разі, якщо б він без зволікань та протягом розумного строку не вчиняв активних дій щодо отримання відповідної інформації, тощо.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду. Нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Як наслідок, не звернення позивачем до суду із позовною заявою зумовлена власною пасивною поведінкою позивача та не може бути поважною підставою для поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Згідно п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 1 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності; пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Як зазначалося вище, про завдання шкоди Департаменту патрульної поліції було відомо щонайменше з 09 листопада 2024 року.

Супровідний лист про направлення матеріалів службового розслідування датований 14.11.2024 року.

На протязі другої половини листопада 2024 року та до отримання листа 12.02.2025 року позивачем не вчинялось жодних активних дій з метою з`ясування чи видавався відповідний наказ про притягнення відповідача до матеріальної відповідальності, на якій стадії перебуває реалізація висновків службового розслідування, тощо. Позивач лише очікував видання наказу Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області.

Доказів протилежного до суду не надано.

Отже, на думку суду, позивач допустив пасивну поведінку будучи обізнаним про завдану шкоду.

Відтак, суд прийшов до висновку, що вказані позивачем причини не можуть бути визнані судом поважними, а інших обґрунтованих причин, що перешкоджали позивачу звернутись з позовом до суду у визначений законодавством строк позивачем не наведено.

Позивач на усунення недоліків не надав до суду жодних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, не зазначив підстав неможливості своєчасного звернення до суду з зазначеними вимогами у встановлений КАС України строк.

Стаття 123 КАС України передбачає наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Частиною 3 ст. 123 КАС України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, а також те, що позивач звернувся до суду з адміністративним позовом з пропущенням, встановленого чинним законодавством строку, а суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, адміністративний позов необхідно залишити без розгляду.

Частиною 4 ст. 240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 240, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати не поважними причини пропуску строку звернення Департаменту патрульної поліції до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про стягнення завданої матеріальної шкоди, поновити Департаменту патрульної поліції строк звернення до суду із даним адміністративним позовом.

Позовну заяву у справі №160/12446/25 залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 256 та 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.12.2025 року.

Суддя О.М. Неклеса