Справа № 440/12251/25
Суддя: В.І. Бевза
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бевзи В.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
У провадженні Полтавського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку щодо ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів данні про порушення ОСОБА_1 , правил військового обліку.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року провадження у справі відкрите, відповідач зобов`язаний надати докази та відомості.
Ухвала отримана відповідачем 14.10.2025 поштою, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, проте, відповідачем не наданий суду відзив на позов та витребувані докази.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 повторно витребуваний від відповідача відзив та докази:

«Повторно витребувати від відповідача відзив на позов разом з усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього документів іншим учасникам справи одночасно з наданням відзиву до суду, а також докази:

- усі матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, допущенні бездіяльності, з приводу яких подано позов;

- відомості щодо позивача із Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

- докази вручення повістки позивачу;

- докази порушення позивачем правил військового обліку.

Витребувані документи надати до суду у строк - три дні з дня вручення ухвали.»

ІНФОРМАЦІЯ_1 має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС від 09.02.2024 14:27, у той же час не приймає ухвали суду через ЄСІТС, чим зловживає процесуальним правом, не виконує процесуальний обов`язок визначений статтею 18 Кодексу адміністративного судочинства України.

У Полтавському окружному адміністративному суді є значна кількість справ щодо не виключення із військового обліку військовослужбовців запасу (рядового та сержантського складу, які раніше проходили військову службу) та офіцерів запасу (молодших лейтенантів), які мають відмітки у військових квитках про виключення із військового обліку, за позовами саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 не надає суду докази проходження такими військовослужбовцями запасу (офіцерами запасу) свідоцтва про хворобу, довідок (постанов) ВЛК про непридатність, які затверджені регіональною ВЛК, відповідних Книг обліку протоколів ВЛК, або доказів передання таких документів до галузевого архіву Міністерства оборони України у строки визначені законодавством для передання документів до архіву.

Одночасно ІНФОРМАЦІЯ_1 не ініціює перед ІНФОРМАЦІЯ_3 проведення службових перевірок (розслідувань) щодо відсутності документів про виключення офіцерів запасу із військового обліку за відсутності необхідних документів, визначених Положенням №402 Міністерства оборони України, а також не ініціює повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень щодо можливого здійснення посадовими особами територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки незаконного виключення офіцерів запасу (військовослужбовців запасу) із військового обліку за станом здоров`я або службового підроблення відповідних відміток у військово-облікових документах.

ІНФОРМАЦІЯ_1 не виконує процесуальні обов`язки щодо надання відзиву та відповідних доказів суду на виконання ухвали суду, або виконує такий процесуальний обов`язок не у повній мірі, несвоєчасно.

У цій справі, ІНФОРМАЦІЯ_1 не надає жодного доказу на вимогу суду чим перешкоджає здійсненню правосуддя та не виконує законне рішення суду (ухвалу суду).

За таких обставин у цій справі є порушення закону: невиконання ухвал суду щодо надання доказів у справі (невиконання рішення суду), можуть мати місце - незаконні дії щодо мобілізації позивача або покриття незаконних дій посадових осіб суб`єкта владних повноважень щодо незаконного виключення із військового обліку шляхом неналежного супроводження справи в суді (невиконання процесуальних обов`язків - ненадання доказів).

Станом на дату постановлення цієї ухвали відповідач витребувані докази суду не надані, не виконані рішення суду.

З огляду на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 не надані обґрунтовані письмові пояснення із зазначенням поважних причин ненадання витребуваних доказів у строк визначений судом, суд дійшов висновку про необхідність постановити окрему ухвалу в цій справі, оскільки наявне очевидне зловживання процесуальними правами відповідачем, порушення закону у цій справі.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

При цьому в положеннях частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України наголошується на тому, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також нормами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладений такий процесуальний обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Ухвали суду у цій справі набрали законної сили і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Водночас, невиконання вимог Полтавського окружного адміністративного суду, які зазначені в ухвалах позбавляє суд процесуальної можливості всебічно і повно з`ясувати всі фактичні обставини у справі з метою вирішення спору по суті заявлених позовних вимог.

Невиконання вимог суду призводить до затягування судового процесу, встановлення істини та офіційного з`ясування обставин справи.

У своїй Окремій ухвалі від 10.03.2025 у справі №320/10183/22 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду вказав, наступні висновки:

"1) у разі виявлення зловживання процесуальнимиправами суд зобов`язаний ужити заходів, спрямованих на попередження та/або протидію такому зловживанню, що зумовлено необхідністю: а) захисту процесуальних прав інших сторін, зокрема, щодо розгляду та вирішення справ у «розумні строки»; б) гарантувати дотримання всіма учасниками справи обов`язку виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; в) захисту довіри до суду ,професійності та авторитету суддів; г) своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного встановлення всіх обставин справи, вирішеннясправи, а також винесення рішення за умови правильного застосування норм матеріального права, дотримання норм процесуального права; ґ) гарантувати виконання всіма учасниками судового процесу всіх процесуальних обов`язків, визначених законом або судом.

Водночас учасники справи також повинні мати активну позицію щодо інформування суду про виявлені випадки зловживання процесуальнимиправами іншими учасниками з викладенням відповідних доводів і наданням доказів;

2) заходи процесуального примусу, які можуть застосовуватись адміністративним судом із метою протидії зловживанню процесуальними правами, можна класифікувати на заходи прямоївідповідальності (попередження, видалення із зали судових засідань, привід, штраф, винесення окремої ухвали) та заходи непрямої (додаткової) відповідальності (залишення без розгляду або повернення позову, апеляційної чи касаційної скарги, заяви, клопотання; покладення на сторону, яка допустила зловживання процесуальними правами, судових витрат повністю або частково, незалежно відрезультатів вирішення спору; припинення врегулювання спору за участю судді тощо);

3) особливості адміністративного судочинства певним чином впливають на можливість визнання тієї чи іншої дії (бездіяльності) учасника справи зловживанням процесуальними правами,а також обрання судом заходів із протидії такому зловживанню, зокрема: а) розмір штрафу, визначений у КАС України; б) значна частина позивачів, зокрема у соціальних спорах, звільнена від сплати судового збору, тому до цих осіб, за загальним правилом, неможливозастосувати такий захід, як покладення на позивача судових витрат; в) суб`єкт владних повноважень може неправомірно (об`єктивно або суб`єктивно) перешкоджати ефективному розгляду справи (неявка, ненадання відзиву, неякісна підготовка апеляційних та касаційнихскарг, пропуск процесуального строку, несплата судового збору тощо), посилаючись на бюрократичні процедури та «колективну» відповідальність; надалі такий суб`єкт владних повноважень може вказати на «поганий» суд, який нібито не дозволив захистити суспільн іінтереси або інтереси держави; г) наявність у деяких спорах (екологія, благоустрій, надра тощо) третьої «неявної» сторони - суспільства (суспільних інтересів), не представлених у суді жодним спеціальним суб`єктом (представником).

У частині другій статті 45 КАС України наведений перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, який, однак, не є вичерпним, оскільки суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість іхарактер. При цьому вирішення питання про наявність чи відсутність факту зловживання віднесено на розсуд суду, що розглядає справу.

Колегія суддів враховує, що суспільна небезпека зловживання процесуальними правами в адміністративному судочинстві полягає у тому, що дії (бездіяльність), які становлять зміст такого зловживання правом, спричиняють настання негативних наслідків, що можуть проявлятися для учасників справи у недосягненні судом завдань адміністративного судочинства, визначених у частині першій статті 2 КАС України, та для суду та усієї судової системи - у зниженні рівня довіри до судової гілки влади, у поставленні під сумнів професійності та авторитету".

Відповідно до частини першої статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктами владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. №154, безпосереднє керівництво територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки і контроль за їх діяльністю здійснюють відповідні оперативні командування, а загальне - Командування Сухопутних військ Збройних Сил, яке узгоджує основні питання діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з відповідними структурними підрозділами Генерального штабу Збройних Сил та Міноборони. Діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки координується та спрямовується Міноборони.

Підсудність кримінальних правопорушень посадовими особами органу військового управління у Збройних Силах України визначені статтею 216 КПК України.

У порядку частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно із статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відповідач не скористався своїм диспозитивним правом на подання відзиву чи іншої заяви по суті спору із запереченнями щодо обставин, викладених у позовній заяві.

Суд оцінює поведінку відповідача, стосовно ненадання відповідачем відзиву та доказів, які витребувані судом ухвалами, як зловживання процесуальним правом сторони (відповідача суб?єкта владних повноважень) та невиконання процесуального обов`язку суб?єктом владних повноважень.

Ненадання відзиву (чи будь-яких заяв по суті спору із запереченнями доводів позову) доказів суб`єктом владних повноважень не спростовує підтвердження відповідачем порушеного права позивача, яке є предметом спору.

Суд визнає, що ненадання відзиву на позов та доказів порушує не тільки принцип змагальності сторін та ускладнює встановлення істини у справі, але й підриває авторитет судової влади, нівелює довіру суспільства до правосуддя та перешкоджає своєчасному та ефективному розгляду справ.

Необхідність подання відзиву та доказів у справі суб?єктом владних повноважень зумовлена їх особливим статусом, як представників публічного інтересу, а також того, що всі негативні наслідки ухвалення рішення покладаються на державний бюджет України, який наповнюється платника податків. Протиправні дії суб?єкта владних повноважень у подальшому спричиняють збільшення витрат із державного бюджету, що призводить до нераціонального витрачання коштів платників податків. Саме на суб?єкта владних повноважень покладається покладається підвищена відповідальність за участь у судових процесах (як особиста явка їх представників так і подання заяв по суті спору) та, в подальшому, забезпечення виконання рішень суду.

Дії суб`єкта владних повноважень або бездіяльність мають прямий вплив на ефективність функціонування судової системи та дотримання принципів верховенства права.

Судом встановлена необхідність судового реагування щодо офіційного встановлення обставин справи у даному випадку, внаслідок ігнорування процесуальних обов`язків (неподання відзиву та доказів) та невиконання рішення суду - трьох ухвал суду, а також неможливості подальшого розгляду цієї справи без надання суду відповідних доказів відповідачем.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, у зв`язку з невиконанням відповідачем законних рішень суду - ухвал Полтавського окружного адміністративного суду в - надіслати окрему ухвалу Міністерству оборони Укпраїни, Генерального штабу Збройних Сил України, до Офісу генерального прокурора, для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону та вирішення питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 143, 241, 243, 248, 249, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У зв`язку з невиконанням відповідачем ухвал Полтавського окружного адміністративного суду у цій справі надіслати окрему ухвалу Міністерству оборони Укпраїни (03168, Україна, місто Київ, проспект Повітряних Сил, 6), Генеральному штабу Збройних Сил України (03168, Україна, місто Київ, проспект Повітряних Сил, 6), Офісу генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011) для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону та вирішення питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб за невиконання тричі рішення суду, яке набрало законної сили.

Про вжиті заходи повідомити Полтавський окружний адміністративний суд не пізніше десяти днів з дня отримання копії окремої ухвали.

Направити цю ухвалу учасникам справи та до Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України , Офісу генерального прокурора.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена виключно в частині питання постановлення окремої ухвали шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду, у порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Бевза