Справа № 499/1483/25
Суддя: Тимчук Р. М.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1483/25
Провадження № 2-а/499/17/25
У Х В А Л А

Іменем України

"10" грудня 2025 р. селище Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Тимчук Руслан Миколайович перевіривши на відповідність вимогам ст.ст.160, 161, 172 КАС України адміністративний позов ОСОБА_1 до відділення поліції №1 Березівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області про скасування рішення, дій чи бездіяльності субєкту владних повноважнь щодо притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до відділення поліції №1 Березівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області про скасування рішення, дій чи бездіяльності субєкту владних повноважнь щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. ст. 160-161 КАС України, а саме:

Пункт 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак, у позовній заяві не зазначено: відомості про наявність або відсутність електронного кабінету позивача та відповідача по справі.

На порушення п. 7 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві не зазначені відомості про вжиття заходів забезпечення доказів, або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювались.

На порушення п.11 ч.5 ст.160 КАС України позивачем не надано власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того в позовній заяві в графі «Додатки» позивачем зазначено, що ним подано «постанову», проте додані до позову матеріали не містять постанови, тобто документ що по суті є предметом оскарження та предметом позову.

Ч.7 ст.161 КАС України передбачео, що до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Судом вбачається, що постанова або її копія про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, яка є преєметом оскарження до суду не подана, клопотання про її витребування не надано.

Відповідно до ст.161 ч.3 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі ст.1, ст.3 ч.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачені пільги щодо сплати судового збору, в переліку яких відсутні позивачі у справах про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. Вказана позовна заява також відсутня в переліку заяв, передбаченихст.3 ч.2 Закону України «Про судовий збір», за подання яких судовий збір не справляється.

Разом з тим, слід зазначити, що ч.4 ст.288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Аналізуючи вказані норми права, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 виклала такий правовий висновок, про те, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей287,288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору.

Таким чином, позивачем має бути сплачено судовий збір, або надані докази що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою справляється судовий збір, ставка якого становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до аб.2 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з поданої позовної заяви, вона містить дві позовні вимоги немайнового характеру, проте позивачем подано квитанцію про сплату судового збору, яка підтверджує сплату судового збору за одну позовну вимогу.

Суддя привертає увагу позивача, що суд не може надавати привілеї будь-якому учаснику справи та має здійснювати судочинство в межах, й порядку визначеному процесуальним законом, щоб у стороннього, розсудливого спостерігача не виникало сумнівів в його необ`єктивності. Тому, позивач не мають сприймати постановлення ухвали про залишення заяви без руху, як перешкоду у розгляді його позовної заяви, а як необхідність виконання вимог закону для забезпечення справедливого, неупередженого та своєчасного подальшого вирішення цієї справи.

Відповідно до ст. 169 КАС України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями160,161 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви буз руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Крім того необхідно врахувати позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно надати позовну заяву в редакції яка буде містити: відомості про наявність чи відсутніть електронного кабінету позивача та відповідача у справі, відомості про вжиття заходів забезпечення доказів, або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювались, власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, додати до позову документ, що підтверджує сплату судового збору відповідно до кількості заявлених позовних вимог або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; додати постанову або її копію, про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, яка є предметом оскарження або клопотання про її витребування, у разі належного обгрунтовання неможливості самостійного подання.

На підставі викладеного, слід дійти висновку про залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 159, 160, 161, 169, 256, 294, 295, 378 КАС України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділення поліції №1 Березівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області про скасування рішення, дій чи бездіяльності субєкту владних повноважнь щодо притягнення до адміністративної відповідальності- залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків зазначених у мотивувальній частині ухвали - десять днів з дня отримання ним даної ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься не поданою і буде повернута.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від рішення суду та набирає законної сили з моменту її підписання, відповідно до положень ч. 2 ст. 256 КАС України.

СуддяР. М. Тимчук