Справа № 420/34401/24
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/34401/24

Перша інстанція: суддя Харченко Ю.В.,

повний текст судового рішення

складено 28.04.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченко К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року по справі за позовом Великоолександрівського підприємства «Комсервіс» до Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області про визнання протиправним та скасування припису та рішення, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Великоолександрівське підприємство «Комсервіс» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області від 26 вересня 2024 року №05-4-7/02 щодо усунення порушень виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області від 11 жовтня 2024 року №05-4-6/02 про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

В обґрунтування позовних вимог представником Великоолександрівського підприємства «Комсервіс», зазначено, що припис Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області від 26 вересня 2024 року №05-4-7/02 щодо усунення порушень виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області від 11 жовтня 2024 року №05-4-6/02 про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін винесені всупереч фактичним даним та вимогам чинного законодавства, що регулює правовідносини у сфері регулювання тарифів щодо водопостачання та водовідведення. Позивач вважає, що розрахунок тарифу на водопостачання та водовідведення не може залежати від повідомлення підприємством, що надає таку житлово-комунальну послугу, інформації про намір змінити тариф. Зазначено, що у період дії воєнного стану на акти органів місцевого самоврядування, військово-цивільних адміністрацій та військових адміністрацій, а також ї посадових осіб не поширюються вимоги пункту 3 частини першої частини 4 ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та Закону України «Про державну допомогу суб`єктам господарювання». З огляду на що, не підлягав публікації проект розпорядження начальника Великоолександрівської селищної військової адміністрації від 01.04.2024 року №350 «Про встановлення тарифів на оплату послуг водопостачання та водовідведення, які надаються Великоолександрівським підприємством «Комсервіс». До того ж, вказано, що позивачем було розміщено оголошення про зміну тарифу на водопостачання та водовідведення на своєму веб-сайті Великоолександрівського підприємства «Комсервіс» 12.02.2024 року, а також на інформаційних стендах біля будівлі позивача, приміщенні та біля будівлі Великоолександрівської селищної військової адміністрації, а також у приміщеннях, де розміщені апарати розливу очищеної води у всіх селах і селищах, населення яких обслуговує позивач, що виключає наявність будь-яких порушень з його боку.

Відповідач - Головне управління Держпродспоживслужби в Херсонській області з позовними вимогами не погодився, та зазначив про їх необґрунтованість з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (вхід.№ЕС/69404/24 від 29.11.2024 р.), наголошуючи, що під час проведення позапланової перевірки позивача було виявлено, що встановлення Розпорядженням Великоолександрівської селищної військової адміністрації №350 від 01.03.2024 року тарифів на послуги водопостачання без додержання встановленої процедури про інформування споживачів свідчать про протиправність такого розпорядження. Перевіркою виявлено, що Великоолександрівським підприємством «Комсервіс» було порушено вимоги п.5 Порядку інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.06.2018 року №130, а саме: повідомлення про намір змінити тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення було розміщене на особистій сторінці Facebооk фізичної особи, профіль якого заблокований на час перевірки. Згідно п.5 вказаного Порядку №130 інформація зазначена пунктами 3,4 цього Порядку доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження, веб-сайті виконавця комунальних послуг (за наявності), на інформаційних стендах виконавців комунальних послуг та на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 року позовну заяву Великоолександрівського підприємства «Комсервіс» прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №420/34401/24 за позовною заявою Великоолександрівського підприємства «Комсервіс» до Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області про визнання протиправним та скасування припису та рішення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року позовну заяву Великоолександрівського підприємства «Комсервіс» до Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області про визнання протиправним та скасування припису та рішення, - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано припис Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області від 26 вересня 2024 року №05-4-7/02 щодо усунення порушень виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області від 11 жовтня 2024 року №05-4-6/02 про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області (73015, м. Херсон, вул. Перекопська, 17, ) на користь Великоолександрівського підприємства «Комсервіс» (74100, Херсонська обл., Бериславський район, смт. Велика Олександрівка, вул. Свободи, будинок 161, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 11 719 (одинадцять тисяч сімсот дев`ятнадцять)грн.20 коп., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000(шість тисяч)грн.00 коп.

На вказане рішення суду Головне управління Держпродспоживслужби в Херсонській області подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року по справі №420/34401/24 та ухвалити нове рішення у справі №420/34401/24, яким відмовити у повному обсязі у задоволенні адміністративного позову Великоолександрівського підприємства «Комсервіс» до Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області про визнання протиправним та скасування припису та рішення. Апелянт вважає зазначене рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.

Відповідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 19 вересня 2024 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Херсонській області складений Акт за результатами проведення планової (позапланової) перевірки за дотриманням суб`єкта господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін №05-4-3/2 від 19.09.2024 року (далі Акт перевірки від 19.09.2024 року №05-4-3/2), відповідно до якого встановлено неналежне формування, встановлення та застосування державних регульованих цін відповідно до ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869, ст.12 Закону України «Про ціни та ціноутворення», розділу VI Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства обґрунтуванням такої необхідності» зі змінами. Встановлено, що в порушення вимог ч.4 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Великоолександрівське підприємство «Комсервіс» не проінформувало споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності.

Розпорядженням Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області №350 від 01.03.2024 року встановлено тарифи на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються Великоолександрівським підприємством «Комсервіс».

20 вересня 2024 року рекомендованим листом №689 позивачу був направлений Лист про розгляд справи на підставі Акта перевірки від 19.09.2024 року №05-4-3/2 з пропонуванням прибути на розгляд справи 30 вересня 2024 року о 10.00 годині за адресою: вул. Старообрядницька, 34, м. Херсон.

26 вересня 2024 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Херсонській області складений Припис №05-4-7/02 щодо усунення порушень виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих, яким зобов`язано Великоолександрівське підприємство «Комсервіс» усунути порушення вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, а саме: провести перерахунок споживачам за послуги з водопостачання у сумі 781 279,55 грн. (сімсот вісімдесят одна тисяча двісті сімдесят дев`ять грн. 55 коп.). Про виконання припису від 26.09.2024 року №05-4-7/20 письмово повідомити до 25.10.2024 року. Припис від 26.09.2024 року №05-4-7/02 був отриманий позивачем 02.10.2024 року засобами поштового зв`язку (рекомендований лист №594).

28 вересня 2024 року позивачем отриманий Акт перевірки від 26.09.2024 року №05-4-3/2 засобами поштового зв`язку (рекомендований лист №772, на який позивачем надіслано на адресу відповідача заперечення №182 у справі про накладення адміністративного-господарських стягнень на підставі Акту перевірки від 19.09.2024 року №05-4-3/2, які базувалися на тому, що Великоолександрівським підприємством «Комсервіс» повністю дотримано та виконано норми права щодо оприлюднення інформації про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з водопостачання та водовідведення з обґрунтуванням такої необхідності, а саме 12 лютого 2024 року Великоолександрівським підприємством «Комсервіс» на офіційному веб-сайті, як виконавця комунальних послуг (сайт був заснований у 2015 році) було оприлюднено інформацію про зміну тарифів на послуги водопостачання та водовідведення. Також зазначено, що відповідна необхідна та повна інформація була розповсюджена на дошці оголошень в приміщенні Великоолександрівського підприємства «Комсервіс», інформаційних стендах, один з яких розташований в приміщенні Великоолександрівської селищної ради Бериславського району Херсонської області та на апаратах розливу очищеної води у всіх селах і селищах, котрих обслуговує Великоолександрівського підприємства «Комсервіс», з чого вбачається, що необхідна інформація щодо необхідності зміни тарифів на централізоване водопостачання та централізоване була доведена в порядку встановленому діючим законодавством до відома споживачів.

Проте, 11 жовтня 2024 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Херсонській області прийнято Рішення №05-4-6/02 про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін (далі Рішення від 11.10.2024 року №05-4-6/02) до Великоолександрівського підприємства «Комсервіс», а саме застосовано штраф у розмірі 781 279,55 грн., який протягом 15 календарних днів з дня його отримання підлягає перерахуванню в дохід державного бюджету. Зобов`язано Великоолександрівське підприємство «Комсервіс» повернути споживачам суму необґрунтовано одержаної виручки в зазначеному розмірі протягом 30 календарних днів з дня отримання цього рішення.

22 жовтня 2024 року Головним управлінням Держпродспоживсужби в Херсонській області винесено наказ №н/561-24 на проведення позапланової перевірки щодо дотримання вимог Закону України «Про ціни і ціноутворення» в частині ст.18 Закону України «Про ціни та ціноутворення» та перевірки виконання Припису від 26.09.2024 року №05-4-7/02.

За направленням №222 від 22.10.2024 року фахівцями Головного управління Держпродспоживсужби в Херсонській області було здійснено позапланову перевірку позивача в частині дотримання вимог ст.18 Закону України «Про ціни і ціноутворення» та стану виконання припису від 26.09.2024 року №05-4- 7/02, а також щодо усунення порушень. Перевіркою встановлено, що Великоолександрівським підприємством «Комсервіс» не виконано припис від 26.09.2024 року №05-4-7/02, а саме: не проведено перерахунок споживачам за послуги водопостачання у сумі 781 279,55 грн.

З урахуванням чого, 31.10.2024 року Головним управлінням Держпродспоживсужби в Херсонській області складений та направлений на адресу позивача рекомендованим листом за №955 Акт №05-4-3/5 «Про результати позапланової перевірки Великоолександрівського підприємства «Комсервіс».

04 листопада 2024 року відповідачем отриманий лист заперечення №200 від 30.10.2024 року від Великоолександрівського підприємства «Комсервіс» щодо проведеної перевірки про виконання припису від 26.09.2024 року №05-4-7/02.

13.11.2024 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Херсонській області направлено рекомендований лист №412 на адресу позивача та запрошення №2023-5-ВИХ-10/3615-24 від 12.11.2024 року на розгляд справи щодо Акта перевірки в частині дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 31.10.2024 року №05-4-3/5, що відбудеться 22.11.2024 року о 10.00 годині із застосуванням відеозв`язку з використанням платформи «ZOOM».

Водночас, у вказаний період часу в провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала дана справа №420/34401/24 за позовною заявою Великоолександрівського підприємства «Комсервіс» до Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області про визнання протиправним та скасування припису, та рішення.

Вважаючи протиправними припис Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області від 26 вересня 2024 року №05-4-7/02 щодо усунення порушень виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області від 11 жовтня 2024 року №05-4-6/02 про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, Великоолександрівське підприємство «Комсервіс» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначає Закон України від 09.11.2017 року №2189- VIII «Про житлово-комунальні послуги», зі змінами (далі - Закон №2189-VIII).

Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 4 Закону №2189-VIII до повноважень органів місцевого самоврядування належить встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 2 пункту «а» статті 28 Закону України від 21.05.1997 року №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію (у тому числі її виробництво, транспортування та постачання), тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, на інші комунальні послуги (крім тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на комунальні послуги, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), побутові, транспортні та інші послуги.

Відповідно до вимог ст.5 Закону №2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать житлова послуга та комунальні послуги, в тому числі з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення.

Особливості доступу споживачів до інформації про встановлення цін/тарифів, заходи з енергозбереження, формування та виконання інвестиційних програм у сферах постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення визначає Закон України від №887-VIII «Про особливості доступу до інформації у сферах постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення» (далі - Закон №887-VIII).

Відповідно до пункту 6 статті 1 Закону №887-VIII споживачам у сферах постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення гарантується безперешкодний та безоплатний доступ до інформації, у тому числі шляхом розміщення розпорядниками (володільцями) у відкритому доступі в мережі Інтернет, про прогнози зміни цін/тарифів та обґрунтування необхідності таких змін відповідно до заяви суб`єкта господарювання, що надається для встановлення тарифів на товари, послуги відповідно до вимог ч.3 ст.1 Закону №887-VIII інформація, зазначена у пунктах 2, водопостачання та водовідведення.

Згідно з вимогами ч.3 ст.4 Закону України №887-VIII державні органи та органи місцевого самоврядування, до повноважень яких віднесено встановлення цін/тарифів на товари, послуги суб`єктів природних монополій у сферах постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення, визначають порядок оприлюднення інформації, зазначеної у пункті 2 частини першої статті 1 цього Закону, та проведення відкритих слухань щодо цієї інформації за місцем надання споживачам послуг суб`єктами природних монополій та суміжних ринків.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12 вересня 2018 року №239 затверджено Порядок розгляду органами місцевого самоврядування розрахунків тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, а також розрахунків тарифів на комунальні послуги, поданих для їх встановлення (далі - Порядок №239), розділом V якого передбачено, що зміна тарифів на теплову енергії, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на комунальні послуги здійснюється шляхом перегляду тарифу і його структури або шляхом коригування тарифів.

Зміна тарифів ініціюється суб`єктом господарювання шляхом подання до органу місцевого самоврядування відповідної заяви про встановлення тарифів та доданих до неї документів, а саме:

всього комплекту документів, зазначених у розділі II цього Порядку - у разі повного перегляду тарифів;

документів, які підтверджують зміну вартості окремих складових тарифів - у разі коригування тарифів.

Підставою для звернення суб`єкта господарювання щодо зміни тарифів можуть бути обставини, що впливають або можуть вплинути на результати його діяльності, а саме:

1) зміна обсягів виробництва і споживання теплової енергії, надання комунальних послуг, урахованих під час встановлення чинних тарифів;

2) зростання/зниження вартості складових тарифів та зміна структури цих тарифів;

3) зміна в установленому порядку інвестиційної програми суб`єкта господарювання, якщо це призводить до зміни рівня тарифів;

4) зміна протягом строку дії тарифів обсягу окремих витрат, пов`язаних із виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової енергії, наданням комунальних послуг, із причин, які не залежать від суб`єкта господарювання (збільшення або зменшення мінімальної заробітної плати, податків, зборів, обов`язкових платежів, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні ресурси та інші матеріальні ресурси, а також інших складових, щодо зміни вартості яких прийнято рішення уповноваженим державним органом).

Таким чином, встановивши один тариф на підставі обґрунтованого розрахунку надавача комунальних послуг уповноважений орган може в подальшому переглянути цей тариф та змінити (збільшити) його у разі наявності відповідних підстав, передбачених законодавством.

При цьому, відповідно до пункту 1 розділу VI Порядку №239 під час розгляду органом місцевого самоврядування заяви про встановлення тарифів на комунальні послуги (послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, послуг із поводження з побутовими відходами) та доданих до неї документів, зокрема розрахунків тарифів на комунальні послуги, суб`єктом господарювання (заявником) здійснюється інформування споживачів про намір зміни тарифів відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно із статтею 4 Закону №887-VIII органи місцевого самоврядування, до повноважень яких віднесено встановлення цін/тарифів у сферах теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення, забезпечують доступ споживачів до видів інформації, зазначених у пунктах 1, частини першої статті 1 цього Закону, шляхом її розміщення на своїх офіційних веб-сайтах у мережі Інтернет (за наявності), на своїх інформаційних стендах, у медіа.

Відповідно до пункту 11 частини другої статті 8 Закону №2189-VIII виконавець комунальної послуги зобов`язаний інформувати споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до законодавства.

Згідно із частиною четвертою статті 10 Закону №2189-VIII інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцями відповідних послуг в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства. Порядок інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності, затверджений наказом

Наказом Міністерства розвитку громад на території України від 05.06.2018 року №130 затверджений Порядок інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності (далі Порядок №130), яким визначено процедуру (механізм) інформування споживачів вико виконавцями комунальних послуг.

Пунктом 1 розділу II Порядку №130 передбачено, що виконавці комунальних послуг здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) комунальних послуг і подають їх для встановлення тарифів органам, уповноваженим встановлювати тарифи.

Згідно із пунктом 2 розділу II Порядку №130 протягом 5 робочих днів з дня подання відповідних розрахунків до органу, уповноваженого встановлювати тарифи, виконавці комунальних послуг інформують споживачів про намір здійснити зміну тарифів (або встановити тарифи) у спосіб, визначений цим Порядком, та доводять до відома споживачів інформацію, передбачену цим Порядком. Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження і пропозиції, встановлюється виконавцем комунальних послуг, але він не може бути меншим за 7 календарних днів та більшим ніж 14 календарних днів з дня повідомлення споживачів про намір здійснити зміну тарифів на комунальні послуги (або встановити тарифи).

За змістом пункту 5 розділу II Порядку №130 інформація, зазначена у пунктах 3, 4 цього розділу, доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті виконавця комунальних послуг (за наявності), на інформаційних стендах в абонентських відділах виконавців комунальних послуг та на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування в населених пунктах, де споживачі отримують відповідні послуги. Виконавець комунальних послуг може обрати один із вище перелічених способів доведення інформації (крім розміщення на інформаційних стендах в абонентських відділах виконавців комунальних послуг та на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування) як основний для розміщення всього масиву необхідної інформації, визначеної цим Порядком.

Пунктами 6 та 7 Порядку №130 встановлено, що способи доведення до відома споживачів інформації не обмежуються передбаченими цим Порядком.

Згідно із пунктами 8-10 Порядку №130 у процесі доведення до відома споживачів інформації усі зауваження і пропозиції фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань підлягають реєстрації та обов`язковому розгляду виконавцем комунальних послуг. Зауваження і пропозиції, які отримані органом, уповноваженим встановлювати тарифи, надсилаються для розгляду відповідному виконавцеві комунальних послуг. За результатами такого розгляду виконавець комунальних послуг приймає рішення про їх урахування чи відхилення. Виконавець комунальних послуг в установленому законодавством порядку повідомляє споживача, який протягом встановленого строку надав свої пропозиції та зауваження, про їх урахування або відхилення. При цьому у разі відхилення пропозицій і зауважень виконавцем комунальних послуг споживачеві надається відповідь з обґрунтуванням причин їх неврахування. У разі врахування зауважень і пропозицій виконавець комунальних послуг здійснює перерахунок тарифу та передає його органу, уповноваженому встановлювати тарифи, листом з висловленою позицією та відповідними обґрунтуваннями. У такому випадку процедура доведення до відома споживачів інформації повторно виконавцем комунальних послуг не здійснюється.

Системний аналіз наведених норм права свідчить, що зміна цін/тарифів на комунальні послуги потребують дотримання чітких вимог, до яких відносяться: здійснення виконавцем комунальних послуг розрахунку економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) комунальних послуг, інформування виконавцем комунальних послуг комунальних послуг протягом 5 робочих днів з дня подання відповідних розрахунків до органу, уповноваженого встановлювати тарифи, споживачів про намір здійснити зміну тарифів (або встановити тарифи); встановлення виконавцем комунальних послуг строку для прийняття зауважень і пропозицій; доведення до відома споживачів про зміну та причини зміни тарифів із відповідним обґрунтуванням.

ОБГРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Як вбачається з матеріалів справи, Великоолександрівським підприємством «Комсервіс» саме 12 лютого 2024 року на своєму офіційному веб-сайті, як виконавця комунальних послуг (сайт був заснований у 2015 році) було оприлюднено інформацію наступного змісту:

«Згідно Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Порядку розгляду органами місцевого самоврядування розрахунків тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, а також розрахунків тарифів на комунальні послуги, поданих для їх встановлення» за №239 від 12 вересня 2018 року зі змінами Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг №364 від водопостачання та водовідведення» розділ IV, п.4.2 абзац 3 перегляд тарифів на водопостачання та водовідведення здійснюється: «в разі зміни протягом строку дії тарифів обсягу окремих витрат, пов`язаних із провадженням ліцензованої діяльності з централізованого водопостачання та/або водовідведення, з причин, які не залежать від ліцензіата, зокрема, збільшення або зменшення ставок податків і зборів, розмірів мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін і тарифів на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, якщо це в сукупності призводить до зміни тарифів більше ніж на 5 % від установленого рівня».

Згідно положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2024 року було встановлено 7100,00 грн. Тобто, збільшення розміру мінімальної заробітної плати від закладеної в діючий тариф (6000,00 грн.) на водопостачання та водовідведення становить майже 84,5%. Вартість електроенергії сьогодні для підприємств і організацій становить 9,70 грн. і збільшилася на 151,9 % від закладеної в діючий тариф (3,85 грн.). Подібна ситуація складається і з іншими складовими діючого тарифу.

Враховуючи зміни, що відбулися в діючому законодавстві, ростом цін на товари та послуги, що впливають на діяльність підприємства, виникла нагальна і обґрунтована потреба в проведенні перерахунку вартості послуг ВП «Комсервіс» з водопостачання та водовідведення.

За результатом економічно обґрунтованого розрахунку вартість з 01 березня 2024 року 1 кубічного метра холодної води:

для населення смт Велика Олександрівка становитиме 41,10 грн.;

для населення с. Твердомедово становитиме 38,80 грн.;

для підприємств, бюджетних організацій, установ та інших споживачів смт Велика Олександрівка становитиме 47,00 грн.;

для інших споживачів с. Твердомедово становитиме 44,35 грн.

Вартість послуги по водовідведенню 1 кубічного метра каналізаційних стоків:

для населення смт Велика Олександрівка становитиме 31,00 грн.;

для підприємств, бюджетних організацій, установ та інших споживачів смт Велика Олександрівка становитиме 35,45 грн.

Згідно Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Порядку розгляду органами місцевого самоврядування розрахунків тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, а також розрахунків тарифів на комунальні послуги, поданих для їх встановлення» за №239 від 12 вересня 2018 року зі змінами, ВП «Комсервіс» прийматиме зауваження і пропозиції від фізичних та юридичних осіб смт Велика Олександрівка та с. Твердомедово, що являються споживачами підприємства, щодо зміни розміру тарифу на водопостачання та водовідведення до 01.03.2024 року за адресою смт Велика Олександрівка, вул. Свободи 125. Після завершення процедури розгляду звернень, нові тарифи будуть подані на затвердження до Великоолександрівської селищної ради. Адміністрація ВП «Комсервіс» 12 лютого 2024».

Крім іншого, відповідна інформація була розповсюджена на дошці оголошень в приміщенні позивача, інформаційних стендах, один з яких розташований в приміщенні Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області та на апаратах розливу очищеної води у всіх селах і селищах, котрих обслуговує позивач.

До позовної заяви додано лист Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 30 жовтня 2024 року №2927, у якому військова адміністрація підтверджує факт розміщення 12 лютого 2024 року вищевказаного оголошення на інформаційних стендах у приміщенні та біля адміністративної будівлі Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області за адресою: вул. Таврійська, буд. №5, смт Велика Олександрівка, Бериславський район, Херсонська область.

Відповідно до вимог Порядку №130 виконавець комунальних, послуг не обмежений у здійсненні повідомлення через друковане видання, а може обрати один із способів доведення інформації, передбаченим Порядком №130.

До того ж, згідно з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 08.08.2019 року в справі №810/1354/18, не оприлюднення на офіційному сайті органу місцевого самоврядування проекту рішення, як акту індивідуальної дії згідно вимог статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», не є підставою для безумовного скасування оскаржуваного рішення. Саме по собі порушення процедури прийняття акту не повинно породжувати правових наслідків для його недійсності, крім випадків, прямо передбачених законом. Стосовно ж процедурних порушень, то коли йдеться про порушення суто формальні, вони взагалі не впливають на дійсність акту.

При цьому, колегія суддів критично відноситься до наданих відповідачем до відзиву скріншотів певної інформації про домен velkomservice.ks.ua, які можуть спростувати створення веб-сайту Великоолександрівського підприємства «Комсервіс» саме у 2015 році, а підтверджують про його створення та розміщення вищевказаної інформації у вересні 2024 року, оскільки відповідачем не надано з цього питання жодного висновку спеціаліста у галузі інтернет-ресурсів та комп`ютерних мереж, який би міг підтвердити у встановленому законом порядку означену інформацію.

Відповідно до пункту 5 статті 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» веб-сайт - сукупність даних, електронної (цифрової) інформації, зокрема об`єктів авторського права та/або суміжних прав тощо, пов`язаних між собою і структурованих у межах адреси веб-сайту та/або облікового запису власника такого веб-сайту, доступ до яких здійснюється через адресу в мережі Інтернет, що може складатися з доменного імені, записів про каталоги або виклики та/або числової адреси за Інтернетпротоколом.

Згідно пункт 22 частини першої статті 2 Закону України «Про електронні комунікації» домен - частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, що має унікальну назву (доменне ім`я), що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється.

У пункті 13 Порядку №130 зазначено, що контроль за дотриманням виконавцями комунальних послуг порядку доведення до відома споживачів інформації, передбаченої цим Порядком, здійснюється органами, уповноваженими встановлювати тарифи, відповідно до їх повноважень, визначених законом.

Тобто позивачем був дотриманий порядок інформування споживачів про встановлення/зміну тарифів на послуги, що підтверджується наданими документами, в тому числі листом Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 30 жовтня 2024 року №2927.

Стосовно тверджень відповідача про розміщення 13 лютого 2024 року на сторінці ОСОБА_1 у соціальній мережі «Фейсбук» (Facebook) повідомлення про зміну тарифу з водопостачання та водовідведення, на думку суду першої інстанції, з якою погоджується суд апеляційної інстанції, не можуть слугувати належним підтвердженням неправомірності дій позивача, позаяк вказана інформація спростовується наданими позивачем, та наявними у справі документами. Що, в свою чергу, підтверджує той факт, що відповідачем таке повідомлення у соціальній мережі «Фейсбук» хибно розцінено як основне, в той час як таке повідомлення було додатковим засобом доведення відповідної інформації до відома споживачів, згідно пункту 6 Порядку №130.

Також, відзив Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області на позовну заяву не містить жодних ґрунтовних заперечень щодо наведених Великоолександрівським підприємством «Комсервіс» доводів на підтвердження законності дій та правових підстав позовних вимог, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та законодавчі норми.

Отже, встановлені фактичні обставини та досліджені наявні у справі докази, спростовують наявність встановленого відповідачем з боку ВП «Комсервіс» порушення Порядку №130, статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статті 12 Закону України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги», наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12 вересня 2018 року №239 «Про затвердження Порядку розгляду органами місцевого самоврядування розрахунків тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, а також розрахунків тарифів на комунальні послуги, поданих для їх встановлення» з боку позивача.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, відповідно до вимог статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Згідно з вимогами ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов є таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до вимог ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.ч.4, 5 ст.134 КАС України законодавцем запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Так розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.

Таким чином, у Кодексі адміністративного судочинства України закладені критерії оцінки як співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу тощо), так і критерій пов`язаності цих витрат із веденням справи взагалі (пов`язаності конкретних послуг адвоката із веденням саме цієї судової справи, а не іншої справи).

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та покладається на сторону, яка подає таке клопотання.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було винесене судове рішення у справі, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Ті самі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04, п.269).

Верховним Судом у своїх постановах від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, від 17.09.2019 року у справі №810/3806/18, від 31.03.2020 року у справі №726/549/19, неодноразово висловлювалась правова позиція, згідно якої на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, між позивачем та адвокатом Гончаровим Михайлом Васильовичем укладено договір про надання правової допомоги адвокатом від 25.10.2024 року №283, за умовами якого зміст доручення - надання правової допомоги у справі Клієнта, за позовом Великоолександрівського підприємства «Комсервіс» до Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області щодо оскарження рішення від 11 жовтня 2024 року №05-4-6/02 про застосування адміністративно-господарської санкції за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін. За умовами Договору про надання правової допомоги адвокатом №283 від 25.10.2024 року гонорар Адвоката становить 20 000,00 грн. Зазначено, що позивачем було понесено витрати, пов`язані із надання професійної правової допомоги у розмірі 20 000,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №3010 від 30.10.2024 року.

Так, у Постанові від 24.01.2019 року у справі №910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Також, у п.154 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним ст.ст.19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що визначений представником позивача розмір понесених судових витрат на правничу допомогу не є співмірним зі складністю справи, суті виконаних послуг, затраченим адвокатом часом на надання правничої допомоги, а отже суд дійшов висновку, що сума, заявлена до відшкодування є надмірною, неспівмірною зі складністю справи та фактичним обсягом наданих адвокатом послуг, та відповідно підлягає зменшенню.

Відтак, виходячи з наведеного, з урахування критеріїв пропорційності суд доходить висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви представника позивача, та, як наслідок стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Великоолександрівського підприєстства «Комсервіс» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді К.В. Кравченко Н.В. Вербицька