Справа № 300/6796/25
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" грудня 2025 р. справа № 300/6796/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, просить:
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.08.1979 по 10.03.1981 в колгоспі ім. О.Довбуша та весь без виключень період роботи з 01.09.1987 по 25.05.1994 в колгоспі "Прапор комунізму", с/с "Вільна Україна", зазначені в трудовій книжці, виданій 10.07.1976 на ім`я ОСОБА_1 , підтверджені також архівними довідками, зокрема й довідкою від 26.08.2024 № 54 про кількість вироблених трудоднів (людиноднів) трудову участь у колгоспному виробництві, та довідкою від 27.08.2024 № 04-01/М-152 про заробітну плату за 1988-1992 роки, виданою архівним відділом Коломийської районної державної адміністрації, та призначити ОСОБА_1 пенсію з 26.06.2025.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно прийняв оскаржуване, оскільки безпідставно не зарахував до страхового стажу позивача період роботи з 01.08.1979 по 10.03.1981 в колгоспі ім. О.Довбуша та весь без виключень період роботи з 01.09.1987 по 25.05.1994 в колгоспі "Прапор комунізму", с/с "Вільна Україна", зазначені в трудовій книжці, виданій 10.07.1976, підтверджені також архівними довідками.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
14.10.2025 до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, відповідно до якого представник відповідача вважає позов безпідставним, необґрунтованим та просить в задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі. Зазначено, що за результатом розгляду документів долучених заявником до заяви від 30.06.2025, встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить лише - 11 років 11 місяців 5 днів, що в свою чергу є недостатнім для призначення пенсійної виплати згідно ст. 26 Закону № 1058-IV. При цьому зазначено про відсутність законних підстав для зарахування до страхового стажу періоду роботи згідно довідки про зарплату від 27.08.2024 № 04-01/М-152, оскільки в акті перевірки № 0900-1104-1/9735 від 21.01.2024 не описано імені та по батькові заявника. Для зарахування спірного періоду, позивачу необхідно долучити уточнюючу довідку про встановлений мінімум та фактично відпрацьовані вихододні, видану на підставі первинних документів (а.с. 35-38).
09.10.2025 до суду надійшло пояснення третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. Третя особа щодо задоволення позовної заяви заперечила, вказавши, що у позивача немає права на призначення пенсії за віком у зв`язку із недостатньою кількістю страхового стажу. Щодо зобов`язання зарахувати до страхового стажу весь без виключень період роботи з 01.09.1987 по 25.05.1994 в колгоспі "Прапор комунізму", с/с "Вільна Україна" зазначено, що записи трудової книжки позивача не містять даних про встановлений та вироблений мінімум трудової участі, відповідно, не завірені підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та у всіх розділах за час роботи в колгоспі по роках записи не засвідчені печаткою. Позивачем надано, зокрема, архівну довідку від 27.08.2024 №04-01/М-151 про роботу в колгоспі "Прапор комунізму" за 1987-1992 роки. Звертає увагу суду, що період роботи в колгоспі з 02.09.1987 по 15.04.1992 зараховано до загального страхового стажу згідно часу роботи за фактичною тривалістю відповідно до довідки від 27.08.2024 № 04-01/М-151 про встановлений та вироблений мінімум трудової участі в громадському господарстві, що підтверджується розрахунком стажу, що додано позивачем до позову. Тому, позовні вимоги в цій частині є безпідставними. Що стосується позовних вимог про зарахувати до страхового стажу періоду роботи за 1993 по 1994 роки в колгоспі "Прапор комунізму", с/с "Вільна Україна", то звертає увагу суду на те, що в довідці від 27.08.2024 № 04-01/М-151 зазначено - "переглянувши книги обліку розрахунків по оплаті праці за 1993-1994 роки прізвище ОСОБА_1 не виявлено". Тому, позовні вимоги в цій частині є безпідставними. Щодо зарахування заробітної плати за період роботи в колгоспі "Прапор комунізму", с/с "Вільна Україна" з 1988 по 1992 роки згідно довідки від 27.08.2024 № 04-01/М-152, зазначено, що довідку не взято до уваги, оскільки в довідці зазначено скорочено " ОСОБА_1 ", " ОСОБА_1 ", що не відповідає паспортним даним, згідно яких позивач значиться як ОСОБА_1 , та не може враховуватись при призначенні пенсії за віком. Щодо позовних вимог про зарахувати до страхового стажу періоду роботи з 01.08.1979 по 10.03.1981 в колгоспі ім. О.Довбуша зазначено, що позивачем не надано довідку про встановлений та вироблений мінімум трудової участі в громадському господарстві, як передбачено ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Представник третьої особи просив суд в задоволенні позову відмовити (а.с. 29-31).
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.06.2025 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії (за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV) та доданими до заяви документами.
В зв`язку із призначенням пенсій за принципом екстериторіальності та єдиної черги завдань, заява позивача про призначення пенсії розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.
Вік заявника 65 років 05 днів. Враховано страховий стаж 11 років 11 місяців 05 днів.
За результатом розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу не зараховано:
періоди роботи згідно довідки про зарплату від 27.08.2024 № 04-01/М-152, оскільки у акті перевірки № 0900-1104-1/9735 від 21.1.2024 не описано написання імені та по батькові заявника (а.с. 9).
Згідно записів №№ 13-15 трудової книжки від 10.06.1976, архівних довідок від 27.08.2024 №№ 04-01/М-151, № 04-01/М-152, у спірний період з 01.09.1987 по 25.05.1994 позивач працював в колгоспі "Прапор комунізму", с/с "Вільна Україна" (а.с. 17-19).
Згідно архівної довідки від 27.08.2024 № 04-01/М-151 в книгах обліку розрахунків по оплаті праці та книзі обліку трудового стажу колгоспу "Прапор комунізму", спілки селян "Вільна Україна" за 1987-1989, 1992 роки значиться прізвище ОСОБА_1 , за 1990 рік - ОСОБА_1 (так у документі), за 1991 рік - ОСОБА_1 (так у документі). Дні значаться з вересня 1973 року по квітень 1992 року. Відомість про кількість вироблених трудоднів (людиноднів) трудову участь в колгоспному виробництві: у 1987 р. - встановлений мінімум 93 трудодні, вироблено 102 трудодні; у 1988 р. - встановлений мінімум 280 трудоднів, вироблено 330 трудоднів; у 1989 р. - встановлений мінімум 270 трудоднів, вироблено 279 трудоднів; у 1990 р. - встановлений мінімум 270 трудоднів, вироблено 292 трудодні; у 1991 р. - встановлений мінімум 270 трудоднів, вироблено 326 трудоднів; у 1992 р. - встановлений мінімум 260 трудоднів, вироблено 54 трудодні. Підстава: Фр. 108, оп. 1; Книги обліку розрахунків по оплаті праці 1983, 1985-1994 роки. Повідомлено, що переглянувши книги обліку розрахунків по оплаті праці за 1993-1994 роки прізвище ОСОБА_1 не виявлено (а.с. 19).
Відповідно до архівної довідки від 27.08.2024 № 04-01/М-152 в книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу "Прапор комунізму", спілки селян "Вільна Україна" за 1988-1989, 1992 роки значиться прізвище ОСОБА_1 , за 1990 рік - ОСОБА_1 (так у документі), за 1991 рік - ОСОБА_1 (так у документі). За період з січня 1988 р. по квітень 1992 р. нарахована щомісячна заробітна плата. Підстава: Фр. 108, оп. 1, сп. 249, 84, 72, 97, 77; Книги обліку розрахунків по оплаті праці 1988-1992 роки (а.с. 18).
Згідно записів №№ 5, 6 трудової книжки від 10.06.1976, архівної довідки від 26.08.2024 № 54 у спірний період з 01.08.1979 по 10.03.1981 позивач працював у колгоспі ім. О.Довбуша (а.с. 16, 20).
Відповідно до архівної довідки від 26.08.2024 № 54 у книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу ім. Довбуша за 1979-1981 раки значиться прізвище ОСОБА_1 (так в документі). Дні значаться: з листопада 1979 року по лютий 1981 року. Відомість про кількість вироблених трудоднів (людиноднів) трудову участь в колгоспному виробництві: у 1979 р. - 85 вироблених трудоднів; у 1980р. - 278 вироблених трудоднів; у 1981р. - 23 вироблених трудодні. В книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу ім. Довбуша за 1979-1981 роки іншої особи з прізвищем ОСОБА_1 немає. Підстава: 604, 611, 617 Книги обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу ім. Довбуша за 1979 -1981 роки (а.с. 20).
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови призначення пенсії за віком врегульовані статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003.
Згідно частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.
У відповідності до частини 2 статті 26 Закону № 1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.
Згідно частини 3 статті 26 Закону № 1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років.
Частиною 2 ст. 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
У законодавстві, що діяло раніше (до 1 січня 2004 року), зокрема, в Законі України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII, йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж).
Зміст поняття "загальний трудовий стаж" є ширшим, ніж поняття "страховий стаж", оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню.
За змістом статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.
Згідно статті 48 Кодекс законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудова книжка ведеться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів, тобто перебувають у трудових відносинах. На позаштатних працівників трудова книжка ведеться за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Також відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, зміст наведених правових норм свідчить, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а за відсутності останньої або відповідних записів у ній, їх неправильності чи неточності, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Такими документами, зокрема, є архівні та уточнюючі довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання, тощо.
Порядок ведення трудових книжок працівників визначено в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженій наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, відповідно до пунктів 2.2, 2.4 якої до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, а отже, й не може впливати на її особисті права.
До прийняття наведеної вище Інструкції від 29.07.1993 № 58 порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, регламентувався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162.
Правилами пунктів 2.2, 2.3 Інструкції від 20.06.1974 № 162 було також передбачено, що заповнення трудової книжки вперше виробляється адміністрацією підприємства у присутності працівника пізніше тижневого терміну від часу прийому працювати. У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження та заохочення: нагородження орденами та медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи у роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження та заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку та статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видано дипломи, про використані винаходи та раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Згідно пункту 2.4 Інструкції від 20.06.1974 № 162 записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць - двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Відповідно до п. 2.26 Інструкції від 20.06.1974 № 162 запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з дотриманням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 дата звільнення; у графі 3 причина звільнення; у графі 4 зазначається, на підставі чого внесено запис, - наказ (розпорядження), його дату та номер.
В постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретній посаді, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Як встановлено, згідно записів №№ 13-15 трудової книжки від 10.06.1976, архівних довідок від 27.08.2024 №№ 04-01/М-151, № 04-01/М-152, у спірний період з 01.09.1987 по 25.05.1994 позивач працював в колгоспі "Прапор комунізму", с/с "Вільна Україна" (а.с. 17-19).
Згідно архівної довідки від 27.08.2024 № 04-01/М-151 в книгах обліку розрахунків по оплаті праці та книзі обліку трудового стажу колгоспу "Прапор комунізму", спілки селян "Вільна Україна" за 1987-1989, 1992 роки значиться прізвище ОСОБА_1 , за 1990 рік - ОСОБА_1 (так у документі), за 1991 рік - ОСОБА_1 (так у документі). Дні значаться з вересня 1973 року по квітень 1992 року. Відомість про кількість вироблених трудоднів (людиноднів) трудову участь в колгоспному виробництві: у 1987 р. - встановлений мінімум 93 трудодні, вироблено 102 трудодні; у 1988 р. - встановлений мінімум 280 трудоднів, вироблено 330 трудоднів; у 1989 р. - встановлений мінімум 270 трудоднів, вироблено 279 трудоднів; у 1990 р. - встановлений мінімум 270 трудоднів, вироблено 292 трудодні; у 1991 р. - встановлений мінімум 270 трудоднів, вироблено 326 трудоднів; у 1992 р. - встановлений мінімум 260 трудоднів, вироблено 54 трудодні. Підстава: Фр. 108, оп. 1; Книги обліку розрахунків по оплаті праці 1983, 1985-1994 роки. Повідомлено, що переглянувши книги обліку розрахунків по оплаті праці за 1993-1994 роки прізвище ОСОБА_1 не виявлено (а.с. 19).
Відповідно до архівної довідки від 27.08.2024 № 04-01/М-152 в книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу "Прапор комунізму", спілки селян "Вільна Україна" за 1988-1989, 1992 роки значиться прізвище ОСОБА_1 , за 1990 рік - ОСОБА_1 (так у документі), за 1991 рік - ОСОБА_1 (так у документі). За період з січня 1988 р. по квітень 1992 р. нарахована щомісячна заробітна плата. Підстава: Фр. 108, оп. 1, сп. 249, 84, 72, 97, 77; Книги обліку розрахунків по оплаті праці 1988-1992 роки (а.с. 18).
Згідно записів №№ 5, 6 трудової книжки від 10.06.1976, архівної довідки від 26.08.2024 № 54 у спірний період з 01.08.1979 по 10.03.1981 позивач працював у колгоспі ім. О.Довбуша (а.с. 16, 20).
Відповідно до архівної довідки від 26.08.2024 № 54 у книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу ім. Довбуша за 1979-1981 раки значиться прізвище ОСОБА_1 (так в документі). Дні значаться: з листопада 1979 року по лютий 1981 року. Відомість про кількість вироблених трудоднів (людиноднів) трудову участь в колгоспному виробництві: у 1979 р. - 85 вироблених трудоднів; у 1980р. - 278 вироблених трудоднів; у 1981р. - 23 вироблених трудодні. В книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу ім. Довбуша за 1979-1981 роки іншої особи з прізвищем ОСОБА_1 немає. Підстава: 604, 611, 617 Книги обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу ім. Довбуша за 1979 -1981 роки (а.с. 20).
Суд звертає увагу на те, що ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV, передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідач не позбавлений права у разі наявності сумнівів звертатись із відповідними листами, запитами до підприємств, установ, організацій, з метою отримання інформації, в тому числі, документів, які містять відомості про періоди роботи, характер праці, провести відповідні зустрічні звірки тощо. В цьому випадку пенсійний орган не надав суду доказів вчинення таких дій.
У матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на проведення перевірки відомостей у поданих позивачем документах.
Водночас суд зазначає, що такі недоліки архівної довідки, як зазначення ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , замість повного описання імені та по батькові позивача не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист з огляду на те, що позивач жодним чином не впливав заповнення книг обліку розрахунків по оплаті праці та не може нести негативні наслідки за окремі їх недоліки, а підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні первинних документів. Крім того такі недоліки не спростовують достовірність інших відомостей.
Мотиви щодо відмови у зарахуванні спірних періодів до страхового стажу суд оцінює критично, оскільки такі недоліки заповнення первинних документів, не є достатньою підставою для незарахування періодів роботи особи до страхового стажу, адже визначальним є підтвердження факту виконання роботи, а не правильність заповнення певних документів.
Отже, відповідачем безпідставно не враховано позивачу до страхового стажу періоди робіт з 01.08.1979 по 10.03.1981 в колгоспі ім. О.Довбуша та з 01.09.1987 по 25.05.1994 в колгоспі "Прапор комунізму", с/с "Вільна Україна", згідно записів №№ 5, 6, 13-15 трудової книжки від 10.06.1976 та архівних довідок від 27.08.2024 № 04-01/М-152, від 26.08.2024 № 54.
Враховуючи до страхового стажу спірні періоди робіт позивач 25.06.1960 р.н., має достатній вік (65 років) та стаж (з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років) для призначення пенсії за віком відповідно до частини 3 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV - з 26.06.2025 (з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку 65 років).
Щодо позовних вимог в частині зобов`язального характеру, суд зазначає наступне.
За змістом статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії тощо.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Таким чином, суд дійшов до висновку, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Відповідно до частин 1, 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 гривень.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.08.1979 по 10.03.1981 в колгоспі ім. О.Довбуша та з 01.09.1987 по 25.05.1994 в колгоспі "Прапор комунізму", с/с "Вільна Україна" згідно записів №№ 5, 6, 13-15 трудової книжки від 10.06.1976, архівних довідок від 27.08.2024 № 04-01/М-152, від 26.08.2024 № 54.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до частини 3 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV - з 26.06.2025.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.