Справа № 400/12859/23
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 грудня 2025 р. № 400/12859/23
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Біоносенко В. В., розглянув у порядку письмового провадження звіт на виконання додаткового рішення МОАС від 12.12.2023 по адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,
прозаява про встановлення судового контролю,

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням від 12.12.2023 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити з 01.07.2022 виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

20.02.2024 від ОСОБА_1 надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення МОАС по справі №400/12859/23.

Ухвалою від 29.02.2024 встановлено судовий контроль, поклавши на Головне управління ПФУ в Миколаївській області зобов`язання подати протягом двох місяців з моменту набрання законної сили цієї ухвали по справі № 400/12859/23 звіт про виконання додаткового рішення від 12.12.2023.

На виконання цієї ухвали від 22.04.2024 відповідачем подано звіт.

Ухвалою від 13.06.2024 встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області новий строк для подання звіту про виконання у повному обсязі додаткового рішення від 12.12.2023 по справі №400/12859/23 у двомісячний строк з моменту набрання законної сили цією ухвалою суду.

На виконання цієї ухвали від 13.06.2024 відповідачем подано звіт.

Ухвалою від 29.08.2024 встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області новий строк для подання звіту про виконання у повному обсязі додаткового рішення від 12.12.2023 по справі №400/12859/23 до 01.03.2025 року.

На виконання цієї ухвали 24.02.2025 відповідачем подано звіт.

Ухвалою від 18.03.2025 встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області новий строк для подання звіту про виконання у повному обсязі додаткового рішення від 12.12.2023 по справі №400/12859/23 у тримісячний строк з моменту набрання законної сили цією ухвалою суду.

На виконання цієї ухвали 18.06.2025 відповідачем подано звіт.

За результатами поданого звіту, ухвалою суду від 14.08.2025 встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області новий строк для подання звіту про виконання у повному обсязі додаткового рішення від 12.12.2023 по справі №400/12859/23 у тримісячний строк з моменту набрання законної сили цією ухвалою суду.

На виконання цієї ухвали від 14.08.2025, відповідачем подано звіт про виконання рішення суду по справі №400/12859/23, у якому відповідач зазначив, що на виконання додаткового рішення суду від 12.12.2023 Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області проведено перерахунок розміру пенсії позивача відповідно до покладених судом зобов`язань. Розмір пенсії позивача склав 45450,64 гривень. Головним управлінням забезпечено виплату пенсії у перераховану розмірі. Загальна сума доплати, що виникла на виконання рішення суду склала 163643,44 гривень. В жовтні 2025 року з метою погашення заборгованості Головним управлінням виплачено позивачу кошти у сумі 187,35 грн. В подальшому заборгованість б уде виплачуватись після відповідного фінансування з Державного бюджету.

Також, 05.11.2025 від Головного управління ПФУ в Миколаївській області надійшло клопотання про звільнення від сплати начальника Головного управління ПФУ Сигучову О.А.

Ухвалою суду від 10.11.2025 розгляд звіту призначено у судовому засіданні з викликом сторін та наданням часу для подання позиції стосовно розгляду звіту.

Суд розглянув звіт відповідача про виконання додаткового рішення по справі №400/12859/23 в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідив звіт, суд вбачає, що рішення суду виконано лише в частині нарахування ОСОБА_1 пенсії, розраховано її розмір в сумі 45450,64 гривень та забезпечено виплату пенсії в перерахованому розмірі. Однак в частині виплати нарахованої суми доплати в розмірі 163456,09 гривень (з урахуванням погашення заборгованості в сумі 187,35 гривень у жовтні 2025 ) не виконано, оскільки у відповідача відсутні бюджетні кошти для цього.

При цьому, невиконання судового рішення в частині виплати нарахованої виплати ОСОБА_1 , відбулося не у зв`язку з небажанням ГУ ПФУ у Миколаївській області виконувати судове рішення, а у зв`язку з відсутності фінансування з державного бюджету на цю виплату. Боржник може виконати судове рішення лише за рахунок коштів державною бюджету.

Таким чином, суд вбачає, що з моменту ухвалення судом рішення на користь позивача пройшло більше року, але за такий значний час, відповідач не зміг забезпечити виконання рішення в частині виплати позивачу163456,09 гривень перерахованої пенсії. При цьому, інститут судового контролю саме у цьому випадку, не став ефективним засобом забезпечення виконання рішення суду, навіть встановленого судового контролю не призвело до виконання рішення суду. Суд вимушений констатувати, що встановлення подальшого судового контролю за виконання цього рішення суду не буде результативним, з врахуванням того, що виконання рішення суду залежить не від дій відповідача та його службових осіб, а від бюджетних асигнувань.

На переконання суду, подальше продовження судового контролю, призведе лише до спотворення виконання рішення суду, а не до його реального повного виконання.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Шмалько проти України», право на справедливий судовий розгляд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося.

Таким чином, суд констатує неможливість виконання рішення суду в частині виплати позивачу перерахованої суми пенсії в розмірі 163456,09 гривень, оскільки у відповідача відсутні бюджетні асигнування на цю виплату, самостійно він не може їх відшукати, а повноваження щодо фінансування цієї виплати знаходяться у органах, які не є учасниками цієї справи, та не можуть бути залучені до виконання рішення суду Міністерство фінансів України та Верховна Рада України (ті хто розробляє та приймає бюджет).

Відповідно до ч.3 ст.378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

За таких обставин, суд вбачає за необхідність розглянути питання про заміну способу виконання цього судового рішення на інший.

Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України, питання зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Вирішуючи питання про зміну способу виконання, суд виходить з наступного.

По-перше, рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 перерахованої суми пенсії в розмірі 163456,09 грн неможливо на теперішній час виконати, оскільки питання виплати цих коштів не знаходиться в повноваженнях відповідачів по справі.

По-друге, судом використаний механізм судового контролю у повному обсязі, відповідачу п`ять разів надався передбачений Кодексом тримісячний строк для виконання рішення суду, але це не призвело до результату.

По-третє, 19.12.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» № 4094-IX , яким зокрема були внесенні зміни до ст.378 КАС України, про те, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Нова редакції ч.3 ст.378 КАС України, передбачає зміну способу виконання, з урахуванням дотримання декількох вимог: 1) рішення суду стосується обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг; 2) рішення суду не виконується більше двох місяців з моменту набрання законної сили; 3) спосіб виконання замінюються на стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат; 4) з урахуванням вимог ч.1, ч.2 ст.378 КАС України необхідна заява сторони у справі.

Отже, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Приписами частини 1 статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Таким чином, стягнення коштів може відбутись лише за рахунок коштів Державного бюджету України, які перераховуються до Пенсійного фонду України.

Враховуючи викладене, з огляду на положення ч.3 ст.378 КАС України, де встановлено, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат, суд дійшов висновку про зміну способу і порядку виконання рішення по даній справі.

При цьому, суд враховує наведені у звіті розрахунки заборгованості.

Щодо накладення штрафу, то відповідно до правової позиції Верховного Суду від 24.01.2018 по справі №405/3663/13-а не виконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. За такого, застосування штрафу відповідно до ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» є протиправним.

Аналогічна позиція висловлена в постановах Верховного Суду постановах від 21.02.2018 у справі № 814/2655/14, від 21.08.2019 у справі № 754/3105/17, від 10.09.2019 у справі № 0840/3476/18 та від 19.08.2020 у справі №140/784/19 та багатьох інших.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Повноважень суду для відходу від правових висновків Верховного Суду, діючий КАС України та Закон України «Про судоустрій і статус суддів» не містить.

За таких обставин, суд зобов`язаний врахувати правовий висновок, численно викладений у постановах Верховного Суду, зазначених вище.

Необхідно розуміти, що накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, можливо лише у тому випадку, коли невиконання судового рішення відбулося саме з вини цієї посадовою особи. Натомість у цьому випадку, суд вбачає, що невиконання судового рішення в частині виплати нарахованої виплати ОСОБА_1 відбулося не у зв`язку з небажанням керівника ГУ ПФУ у Миколаївській області виконувати судове рішення, а у зв`язку з відсутності фінансування з державного бюджету на цю виплату. Тобто, відсутня вина особиста керівника ГУ ПФУ в Миколаївський області у невиконанні судового рішення, а відсутність бюджетного фінансування для виконання рішення суду, є поважною причинию його невиконання з боку боржника у цьому випадку.

Враховуючи відсутність в нього цих коштів, на переконання суду, відсутні підстави для застосування штрафу до керівника ГУ ПФУ у Миколаївській області.

Таким чином, враховуючи висновки Верховного Суду, суд позбавлений можливості накласти штраф на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 248, 381-383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Звіт Головного управління ПФУ в Миколаївській області від 05.11.2025 про виконання додаткового рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.12.2023 по справі №400/12859/23 прийняти.

2. Змінити спосіб і порядок виконання додаткового рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.12.2023 по справі №400/12859/23 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 заборгованості з виплати перерахованої пенсії у розмірі 163456,09 (сто шістдесят три тисячі чотириста п`ятдесят шість грн дев`ять коп) гривень.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.

4. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя В. В. Біоносенко