Справа № 120/16107/24
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

09 грудня 2025 р. Справа № 120/16107/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Вінницькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень від 12.04.2019 № про нарахування та зобов`язання сплатити податок на доходи в розмірі 210 618, 23 грн. ї штраф у розмірі 52 654, 56 грн. та від 12.04.2019 № нарахування та зобов`язання сплатити військовий збір у розмірі 17 551, 52 грн. і штраф у розмірі 4 387, 88 грн.

Ухвалою від 09.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи. Також даною ухвалою встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позов.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив щодо задоволення позову. Зазначив, що на підставі наказу Головного управління ДПС у Вінницькій області та повідомлення посадовими особами податкового органу, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб з доходів отриманих як додаткове благо при взаємовідносинах з ТОВ "ОТП ФАКТОРИНГ УККРАЇНА" за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року.

За результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, встановлено порушення п. п. "д" п.п.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, п.п. 1.2, 1.3 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, а саме: неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік та не відображено дохід, отриманий платником як додаткове благо, та в свою чергу не сплачено податок з такого доходу.

За результатом встановлених порушень, позивачу визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2017 рік на суму 263272,79 грн. та податкових зобов`язань з військового збору на суму 21939,40 грн.

Враховуючи вищевикладене, представник ГУ ДПС у Вінницькій області вважає, що податкові повідомлення-рішення прийняті відповідно до вимог чинного податкового законодавства, а тому на його переконання, підстави для задоволення даного адміністративного позову відсутні.

06.01.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній не погоджується із доводами відповідача і просить задовольнити позов.

Ухвалою від 16.06.2025 в задоволенні клопотання представника ГУ ДПС у Вінницькій області про залишення позову без розгляду відмовлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 30.10.2007 укладено кредитний договір №СМ-SMEВ00/151/2007, відповідно до умов якого, ОСОБА_1 було отримано кредит в сумі 40600 дол. США строком до 27.10.2017 року.

В подальшому, між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (правонаступник банку) та ОСОБА_1 25.09.2017 укладено угоду про врегулювання боргу до Кредитного договору SMEВ00/151/2007. Відповідно до п. 2.1 Угоди, цю Угоду укладено сторонами з метою визначення порядку виконання рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 30.01.2014 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 254369,95 грн., штрафних санкцій в сумі 928450,33 грн., та судових витрат в розмірі 3441 грн.

Так, відповідно до зазначеної Угоди, незважаючи на інші положення Кредитного Договору сторони домовились, що позичальник ( ОСОБА_1 ) до 25.09.2017 включно зобов`язується погасити Боргові зобов`язання в розмірі 12719 грн. а також судові витрати в розмірі 3441 грн. Сторони домовились, що повернення Кредиту та сплата процентів, за цією Угодою буде здійснюватись національній валюті України- гривні. За умови належного виконання позичальником умови цієї Угоди сторони домовились скасувати всю суму пені та штрафів, що були нараховані за Кредитним Договором до моменту укладання цієї Угоди, що Кредитор здійснює анулювання (прощення) боргу в розмірі 1170101, 28 грн., що складається з заборгованості по кредиту 241650,95 грн., штрафних санкцій в сумі 928450,33 грн.

Відповідно до п.п 2.2.4 Угоди, при прощенні боргу у позичальника відповідно до вимог пп. «д» пп. 164.217 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України виникає оподатковуваний дохід та позичальник зобов`язаний подати до податкового органу декларацію, сплатити податки та збори з такого доходу в порядку та у розмірах, встановлених чинним законодавством України.

Як слідує з матеріалів справи, відповідно до відомостей отриманих з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів та утриманих податків фізична особа ОСОБА_1 у 3-му кварталі 2017 отримав доходи за ознакою 126 (додаткове благо) від ТОВ ОТП «ФАКТОРІНГ УКРАЇНА» в сумі 1 170 101,28 грн.

В ході доперевірочного аналізу відділом адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Жмеринського управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Вінницькій області було надано запит до ТОВ ОТП «ФАКТОРІНГ УКРАЇНА» (код за ), 03680 м. Київ, вул. Фізкультури, буд.28 від 21.09.2018р. №10318/10/02-32-52-02 з метою підтвердження доходу за ознакою « 126» як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням.

На вищевказаний запит 16.10.2018 р. (вх.ДФС № 14397/10) надійшла відповідь від ТОВ ОТП «ФАКТОРІНГ УКРАЇНА» від 09.10.2018р. №8458 в якій підтверджено дохід, отриманий платником податку ОСОБА_1 як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прошеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням в 3-му кварталі 2017 року в сумі 1 170 101,28 грн. які згідно з Податковим кодексом підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником в податковій декларації про майновий стан і доходи.

У відповідності пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78, ст.79, п.82.2 ст.82 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями та наказу ГУ ДФС у Вінницькій області № 7555 від 07.12.2018 з 09.01.2019 тривалістю 5 робочих днів проведена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податку-фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих як додаткове благо при взаємовідносинах з ТОВ «ОТП Факторинг України» за період з 01.01.2017 по 31.12.2017.

За результатами перевірки складено акт від 21.01.2019 № 96/13/ «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати сум податків до бюджету фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по 31.12.2017».

Перевіркою встановлено наступні порушення:

-пп.16.1.3 п. 16.1 ст. 16, пп. 49.18ю4 п.49.18 ст. 49, п. 176.1 «в» ст. 176, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України, в результаті неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік

-пп. 164.2.17 «д» п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.4.5 п. 168.4 ст. 168, п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2017 рік в сумі 210618,23 грн.

-пп. 1.2, 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму військового збору в сумі 17551,52 грн.

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС у Вінницькій області винесено податкові повідомлення-рішення від 12.04.2019 № про нарахування та зобов`язання сплатити податок на доходи в розмірі 210 618, 23 грн., штраф у розмірі 52 654, 56 грн. та від 12.04.2019 № нарахування та зобов`язання сплатити військовий збір у розмірі 17 551, 52 грн. і штраф у розмірі 4 387, 88 грн.

Позивач, вважаючи вищезазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, звернувся до суду з позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, яка визначає права контролюючих органів, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Водночас згідно з пп. 75.1.2. п. 75.1 статті 75 документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. 78.1. статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;

- платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звітність для податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до п. 39.4 статті 39 цього Кодексу, якщо їх подання передбачено законом;

- платником податків подано контролюючому органу уточнюючий розрахунок з відповідного податку за період, який перевірявся контролюючим органом;

- виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;

- платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки в порядку, визначеному пунктом 86.7 статті 86 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі якщо платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Положеннями п.п. 163.1.1, 163.1.2 п. 163.1 ст. 163 ПК України встановлено, об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абзаців 2, 3 п. 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року.

За визначеннями, наведеними у п.п. 14.1.54, 14.1.47 п. 14.1 статті 14 ПК України, дохід з джерелом їх походження з України - це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні; додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Так, згідно з п.п. "д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 цього Кодексу), у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Законом України від 09.04.2015 року №321-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань" підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено пунктом 8 такого змісту: "Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року".

Тобто, курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню.

В силу колізійного принципу пріоритету норми акта, виданого пізніше, до правовідносин, які виникли у зв`язку із прощенням банками з 1 січня 2015 року боргу позичальникам за кредитами в іноземній валюті, які не було погашено до 1 січня 2014 року та валюту зобов`язання за якими було змінено з іноземної на національну, застосовуються норми пункту 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

Таким чином, для правильного встановлення правової природи анульованого (прощеного) кредитором боргу (кредиту) позивача (як курсової різниці, розрахованої відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, або додаткового блага, яке підлягає включенню до загального оподатковуваного доходу фізичної особи) необхідною умовою є дослідження характеру угоди між кредитором та позичальником щодо відповідної реструктуризації боргу та прощення його частини, зокрема, чи було змінено валюту зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню.

Разом з тим, застосування вимог абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України має місце виключно у випадку перевищення суми прощеного (анульованого) кредитором боргу над сумою курсової різниці, обрахованої за правилами, передбаченими пунктом 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Верховний Суд у постанові від 18.01.2021 року по справі №120/935/19-а вказав, що датою зміни валюти зобов`язання за кредитом, отриманим позивачем за кредитним договором, є, зокрема, дата підписання між кредитором та позивачем додаткової угоди до кредитного договору, відповідно до якого сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів буде здійснюватися в національній валюті України - гривні із застосуванням для розрахунку платежу офіційного курсу долара США до української гривні, встановленого НБУ на день сплати.

Встановлення обставини щодо дати зміни валюти зобов`язання впливає на наявність у позивача не тільки обов`язку щодо сплати податку на доходи фізичних осіб, а й на обов`язки щодо подання звітності з такого податку та сплати військового збору.

Судом встановлено, що 30.10.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №СМ-SMEВ00/151/2007 на суму 40600 доларів США.

В подальшому, між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (правонаступник банку) та ОСОБА_1 25.09.2017 укладено угоду про врегулювання боргу до Кредитного договору SMEВ00/151/2007. Відповідно до п. 2.1 Угоди, цю Угоду укладено сторонами з метою визначення порядку виконання рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 30.01.2014 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 254369,95 грн., штрафних санкцій в сумі 928450,33 грн., та судових витрат в розмірі 3441 грн.

Так, відповідно до зазначеної Угоди, незважаючи на інші положення Кредитного Договору сторони домовились, що позичальник ( ОСОБА_1 ) до 25.09.2017 включно зобов`язується погасити Боргові зобов`язання в розмірі 12719 грн. а також судові витрати в розмірі 3441 грн. Сторони домовились, що повернення Кредиту та сплата процентів, за цією Угодою буде здійснюватись національній валюті України - гривні. За умови належного виконання позичальником умови цієї Угоди сторони домовились скасувати всю суму пені та штрафів, що були нараховані за Кредитним Договором до моменту укладання цієї Угоди, що Кредитор здійснює анулювання (прощення) боргу в розмірі 1170101, 28 грн., що складається з заборгованості по кредиту 241650,95 грн., штрафних санкцій в сумі 928450,33 грн.

Судом встановлено, що згідно заочного рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 30.01.20214 по справі №130/2789/13-цр, вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід.№ НОМЕР_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ід.№ НОМЕР_2 , громадянки України, непрацюючої, мешканки АДРЕСА_1 - на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (вул. Фізкультури, 28д, м. Київ, 04210) кредитну заборгованість у сумі 1182820,28 (один мільйон сто вісімдесят дві тисячі вісімсот двадцять) грн. 28 коп., а також 3441 (три тисячі сорок чотири) грн. судових витрат.

Відповідно до довідки за підписом Голови комісії з реорганізації ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 17.07.2025 №16, наданої на вимогу суду, ТОВ „ОТП Факторинг Україна повідомляє, що ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Жмеринським РВ УМВС України в Вінницькій області 01 липня 1997року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на дату підписання Угоди про врегулювання боргу до Кредитного договору № CM-SMEB00/151/2007 від 30/10/2007р. від 25.09.2017 р., мав загальну заборгованість в розмірі 1 186 261,28 UAH (Один мільйон сто вісімдесят шість тисяч двісті шістдесят одна гривна, 28 коп.) з яких:

-сума основної заборгованості 254 369,95 UAH;

-відсотків 0,00 UAH;

-пеня 928 450,33 UAH;

-судові витрати 3 441,00 UAH.

25.09.2017 року на погашення заборгованості було внесено 12 719,00 UAH та 3 441,00 UAH,було погашено:

-суму основної заборгованості 12 719,00 UAH;

-судові витрати 3 441,00 UAH.

Відповідно до умов Угоди про врегулювання боргу до Кредитного договору № CM-SMEB00/151/2007 від 30/10/2007р. від 25.09.2017 р. сторонами було досягнуто домовленості про прощення заборгованості по кредиту у розмірі 1 170 101,28 UAH (Один мільйон сто сімдесят тисяч сто одна гривна, 28 коп.) з яких:

-сума основної заборгованості 241 650,95 UAH;

-відсотків 0,00 UAH;

-пеня 928 450,33 UAH.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, а саме Угоду про врегулювання боргу до кредитного договору № SMEВ00/151/2007 та заочного рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 30.01.20214 по справі №130/2789/13-цр, судом встановлено факт зміни валюти зобов`язання за кредитом з іноземної валюти в гривню, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню п. 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

При цьому, для правовідносин, що виникають у сфері справляння податків, не має правового значення те, яким чином кредитор обліковував відповідну суму прощеного боргу у своєму бухгалтерському обліку, а кваліфікація таким кредитором прощеного боргу позичальника його оподатковуваним доходом та надання до фіскальної служби відповідного податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, не впливає на податкові зобов`язання позивача.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.07.2019 року по справі №826/4240/18, у постанові від 04.06.2020 року по справі №826/7305/17.

З огляду на викладене, суд зауважує, що податковим органом не надано належних доказів, які б підтверджували висновки акту перевірки щодо порушення позивачем вимог п. п. "д" п.п.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, п.п. 1.2, 1.3 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області №, № від 12.04.2019 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС України у Вінницькій області від 12.04.2019 № та №.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3264,83 грн. (три тисячі двісті шістдесят чотири гривні 83 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 44069150)

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом

Суддя:

Секретар: