Справа № 751/4735/24
Суддя: Овсієнко Ю. К.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№751/4735/24
Провадження №2-а/751/32/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю.К.,

за участю секретаря Решетник В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції, Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА № 2153075 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови від 15.05.2024 серії ЕНА № 2153075 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у виді штрафу за порушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.05.2024 близько 11 години позивач привіз на власному автомобілі до приймального відділення Чернігівської міської лікарні № 2 хворого. Оскільки вільних місць на стоянці біля лікарні і поруч з лікарнею не було, позивач припаркував свій автомобіль в незабороненому для стоянки місці, в заїзному «кармані» біля в`їзду на стоянку, розташовану біля лікарні. Орієнтовно о 12 год позивачу зателефонував співробітник поліції і повідомив, що автомобіль «Volkswagen Passat b6», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу на праві власності, буде примусово евакуйований за порушення ПДР. Оскільки в автомобілі залишились речі хворого, який проходив оформлення в приймальному відділенні для госпіталізації, позивач покинув хворого і пішов до свого автомобіля. Після перевірки документів позивача співробітники поліції повідомили, що він, начебто, «здійснив зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив п.17.1 ПДР на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів для маршрутних транспортних засобів позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух та зупинка інших транспортних засобів на цій смузі». За порушення ПДР поліцейський, не сприймаючи обґрунтовані заперечення позивача, виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП та вручив позивачу копію постанови серії ЕНА № 2153075.

Позивач вважає, що дана постанова винесена безпідставно, постанова є незаконною і необґрунтованою, не вважає себе винним, оскільки не допускав і не мав наміру допускати порушення ПДР. Зазначає, що його автомобіль фактично стояв під інформаційно-вказівним знаком 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів». Вказаний знак інформує, що за ним починається смуга для руху маршрутних транспортних засобів.

Вказує, що об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, тобто обставин, які характеризують адміністративне правопорушення, викладені поліцейським у постанові про накладення адміністративного стягнення, зводяться до того, що «водій здійснив зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив п.17.1 ПДР на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух та зупинка інших транспортних засобів на цій смузі». За порушення вимог дорожніх знаків, а також за зупинку та стоянку транспортного засобу в забороненому місці передбачена відповідальність в ч.1 ст. 122 КУпАП, фактично ж на позивача накладено адміністративне стягнення згідно ч.3 ст. 122 КУпАП не вказавши в постанові обставин, які підтверджують, що порушення правил зупинки (стоянки) автомобіля позивача створили перешкоди дорожнього руху або загрозу безпеці руху.

Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 29.05.2025 прийняв справу до свого провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

13.06.2024 від Департаменту патрульної поліції на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнають, та просять суд відмовити повністю в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , а постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2153075 від 15.05.2024 залишити без змін. Зазначають, що 15.05.2024 о 12 год 12 хв в м. Чернігові по проспекту Михайла Грушевського, 337, водій ОСОБА_1 ,, керуючи транспортним засобом Volksvagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 ,здійснив зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив п.17.1 ПДР. Відповідно до положень п.17.1 ПДР на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Таким чином, позивач, здійснивши зупинку свого транспортного засобу в межах смуги, призначеної для маршрутних транспортних засобів, позначеної знаком 5.11, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП, а саме: …порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Цуканов Валерій Анатолійович є уповноваженим працівником підрозділу патрульної служби Національної поліції, проходить службу на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 1 БУПП в Чернігівській області ДПП, має спеціальне звання капрал поліції, а отже, у відповідності до ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Таким чином, виявивши порушення Правил дорожнього руху, поліцейський вжив заходів щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, та, як наслідок, у результаті розгляду справи виніс відносно ОСОБА_1 постанову серії ЕНА № 2153075 від 15.05.2024 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 680 грн.

У пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено відео з п/в (портативний відео реєстратор) № 473770 та відео реєстратора 70МАІ (Xiaomi), які є технічними засобами, за допомогою яких було здійснено фіксацію обставин справи. Зазначають, що з відеозапису з відео реєстратора, закріпленого у службовому транспортному засобі, вбачається, що екіпажем патрульної поліції було виявлено транспортний засіб «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив зупинку в межах смуги для маршрутних транспортних засобів, яка позначена дорожнім знаком 5.11. У зв`язку з відсутністю водія транспортного засобу в автомобілі, поліцейськими за даними з бази Інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» було встановлено інформацію про власника відповідного автомобіля, ним виявився гр. ОСОБА_1 . Поліцейські за контактним номером, що міститься в базі даних зателефонували ОСОБА_1 та повідомили,що його транспортний засіб стоїть з порушенням ПДР.

З відеозапису портативного відео реєстратора вбачається, що по прибуттю водія (власника) транспортного засобу на місце знаходження транспортного засобу, поліцейські представилися, повідомили, що позивач підозрюється у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме порушенні ПДР. Також вбачається, як поліцейський дотримався передбаченої законодавством процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повідомив про суть вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 268 КУпАП ознайомив водія із правами, якими користується особа, стосовно якої проводиться розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності, та жодним чином не перешкоджав водієві у реалізації вказаних прав, про що ОСОБА_1 поставив власний підпис у п.8 оскаржуваної постанови. Поліцейський згідно із законодавством, в разі притягнення особи до адміністративної відповідальності, лише ознайомлює особу із її правами, однак, виключно правопорушник вирішує, чи скористається він своїми правами і в який спосіб. Зазначають, що не заслуговують уваги твердження позивача, щодо здійснення стоянки в дозволеному для цього місці, під знаком та в межах неіснуючого заїзного карману, оскільки з відеозапису вбачається, що транспортний засіб стоїть за дорожніми знаками 5.11, крім того вимоги даного знаку поширюються на смугу руху, над яким він закріплений, і зупинка під знаком також вважається порушенням. Необґрунтованими є твердження позивача про ніби-то наявність на місці зупинки більше 2 смуг. Так, згідно п.1.10 ПДР смуга руху це поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2.75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів.

З вказаного терміну вбачається, що смуга для руху не повинна бути менша за 2.75 м, при цьому її розширення не забороняється. У даному випадку, ширина смуг руху обумовлена рухом маршрутного транспорту, в тому числі великогабаритного, а саме тролейбусів.

З відеозапису чітко вбачається що дорожні знаки 5.11 розташовані по центру двох смуг, що відповідає вимогам ДСТУ 4100-2021, згідно яких, дорожній знак слід закріплювати саме над смугою руху.

Позивач в позовній заяві зазначає, що дорожні знаки розміщені в 7-ми метрах від дорожньої розмітки, яка позначає межі смуг руху. З відеозапису вбачається, як автомобіль позивача стоїть впритул до дорожньої розмітки, таким чином сам позивач підтверджує інформацію, що його транспортний засіб знаходився в межах дії дорожнього знаку 5.11.

Звертають увагу, що місце, де позивачем здійснено зупинку, ніяким чином не можна ідентифікувати як дозволене для цього місце, воно не позначено ні дорожньою розміткою ні дорожніми знаками, не виділено конструктивно. Заява позивача про невірну кваліфікацію поліцейським вчиненого позивачем правопорушення є хибною та такою, що не відповідає чинному законодавству.

Отже, поліцейський роти № 1 БУПП в Чернігівській області ДПП Цуканов В.А. під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності Іллюшка О.М. та винесення постанови серії ЕНА № 2153075 від 15.05.2024 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, а винесена постанова повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Суд, дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх, установив наступні обставини та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ЕНА № 2153075 від 15.05.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної поліцейським 2 взводу 1 рота 1 бат. Управління патрульної поліції в Чернігівській області капралом поліції Цукановим В.А., 15.05.2024 о 12 год. 12 хв. в м. Чернігів, просп.. Михайла Грушевського, 337, водій керуючи ТЗ здійснив зупинку на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим порушив п.17.1 ПДР. На дорозі із смугою для маршрутних ТЗ, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка ін. ТЗ на цій смузі. Постановлено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч.3 ст. 122 КупАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до ст. 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі ПДР).

Відповідно до п. 1.1 ПДР останні відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 17.1. ПДР на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідно до п. 5.11 розд. 33 ПДР дорожні знаки «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» смуга призначена для руху транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами, та велосипедистів, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів.

Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він установлений. Якщо знак установлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху.

Відповідно до п. 17.2 ПДР, водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Приписи ст. 251 КУпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 3 Розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. №1376, якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-УІІ «Про внесення змін де деякий законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» статтю 258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Так, відповідно до частини другої статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Водночас, за приписами частини четвертої статті 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі статтею 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема і передбачених частиною першою, другою і третьою статті 122, статтями 124-1 - 126.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За правилами ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Як вбачається з матеріалів справи, в оскаржуваній постанові зазначено, що 15.05.2024 о 12 год 12 хв в м. Чернігів, просп. Михайла Грушевського, 337, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим порушив п.17.1 ПДР.

Матеріали справи свідчать, що факт порушення водієм транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , ПДР підтверджується електронними доказами, а саме: DVD-R диском на якому знаходиться відеофіксація правопорушення, а також стопкадри з даного відео.

Так, з відеозапису події правопорушення вбачається, що автомобіль позивача знаходився на крайній праві смузі для руху транспортних засобів, припаркований біля тротуару. З відеозапису також вбачається, що інспектор поліції представився позивачу, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1. ПДР. Також, позивачу було роз`яснено, що ним було порушено п. 17.1 ПДР та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Надалі інспектором роз`яснено, що на позивача буде складено постанову за порушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, роз`яснено порядок оскарження винесеної постанови, можливість ознайомитись із матеріалами відео фіксації у випадку необхідності, а також вручено копію оскаржуваної постанови. Також позивач розписався на примірнику постанови щодо роз`яснення йому його прав.

Отже, надані відповідачем відеоматеріали є належним доказом в розумінні положень КАС України, який містить інформацію щодо предмета доказування.

Також, суд зауважує, що дійсно на даній ділянці дороги переривчаста лінія розмітки, проте, з відеозапису, наданого відповідачем, вбачається, що ці дві смуги дороги є смугами для маршрутних транспортних засобів, які відповідно позначені знаками 5.11, тобто, не є тою переривчастою смугою, яка дозволяє перелаштовуватись в крайню праву смугу для висадки пасажирів.

Також, з відеозапису наданого відповідачем, вбачається, що перед початком дії дорожнього знаку 5.11 облаштована спеціальна стоянка, яку позивач міг використати для посадки/висадки пасажира.

Аналізуючи зміст вище вказаного відео файлу суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не заперечував факт зупинки та залишення ним автомобіля на деякий час, зазначив, що там йде звуження дороги, додав, що привіз пацієнта в лікарню і оскільки ніде не було місця для зупинки, розвернувся і поставив автомобіль в даному місці, щоб відвести пацієнта в приймальне відділення. Вказав, що там знаходиться вже півтори години і його автомобіль ніяким чином не перешкоджає руху маршрутним транспортним засобам, оскільки стоїть в заглибленні.

З викладеного вбачається, що у даному випадку мала саме зупинка транспортного засобу, що є прямим порушенням вимог п. 17.1 ПДР України.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що його автомобіль стояв не на смузі, призначеній для маршрутних транспортних засобів, а в заїзному «кармані», ширина якого в місці зупинки його транспортного засобу становить не менше 2.6 м, враховуючи, що загальна ширина проїжджої частини в цьому місці становить 12.2 м, ширина лівої смуги для маршрутних транспортних засобів, згідно дорожньої розмітки становить 4,8м, ширина правої смуги, яка не розділена розміткою з заїзним «карманом» становить також 4.8 м, його транспортний засіб, ширина якого становить 1,82 м і навіть автомобіль, який стояв попереду в більш вузькій частині заїзного «карману» не знаходились на смузі, призначеній для маршрутних транспортних засобів і не перешкоджали руху маршрутних транспортних засобів по правій полосі руху маршрутних транспортних засобів.

Згідно п.15.1 ПДР зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Відповідно до положень п.15.6 ПДР стоянка всіх транспортних засобів у місцях, позначених дорожніми знаками 5.42.1, 5.42.2, 5.43, встановленими з табличкою 7.6.1, дозволяється на проїзній частині вздовж тротуару, а встановленим з однією з табличок 7.6.2-7.6.6 легкових автомобілів і мотоциклів.

З правил дорожнього руху також вбачається, що у населених пунктах зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяються на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1, а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом.

Отже, проаналізувавши відеозапис можна дійти до висновку, що твердження позивача про те, що його транспортний засіб стояв без порушення ПДР, не знайшли свого підтвердження, тобто, поліцейським 2 взводу 1 роти 1 БУПП в Чернігівській області ДПП капралом поліції Цукановим В.А. повністю дотримані норми чинного законодавства України при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА 2153075 від 15.05.2024.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

Оскільки в позові відмовлено повністю, суд покладає судові витрати, понесенні позивачем, на останнього.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 257, 269, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції, Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА № 2153075 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.К. Овсієнко