Справа № 640/28044/21
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до Акціонерного товариства «Київметробуд» про стягнення заборгованості, в якій заявлені вимоги:
В обґрунтування позовної заяви зазначається, що відповідачем не здійснено оплату належних до відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій особам, що були зайняті на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці списком №1, 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України за період травень липень 2021 року у розмірі 1198650,01. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги та стягнути вказану заборгованість з відповідача.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2021 року позов залишено без руху.
Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Мамедової Ю.Т. від 04.11.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
01 грудня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
14 грудня 2021 року від позивача надійшло клопотання про закриття підготовчого провадження у справі.
Відповідно до довідки від 14.12.2021р. фіксування судового засідання не здійснювалось у зв`язку з поданим клопотанням представника позивача про закриття підготовчого провадження. Суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 01.02.2022 року.
28 грудня 2021 року від Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві надійшла відповідь на відзив, в якому позивач підтримав позовні вимоги та просить задовольнити у повному обсязі.
Відповідно до довідки від 01.02.2022р. фіксування судового засідання не здійснювалось у зв`язку з відсутністю секретаря судового засідання.
06 липня 2022 року від представника позивача надійшла заява, в якій просить здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження.
У засідання 06.07.2022р. з`явився представник позивача та представник відповідача. Суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.
Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі Закон № 2825-IX) ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.
Ухвала від 07.02.2025р. отримана позивачем та відповідачем 13.02.2025р., що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.

Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Київметробуд» є юридичною особою, платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до розрахунків, поданих позивачем, за відповідачем утворилась заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1 за період травень липень 2021 року у розмірі 1138002,81 грн. та за Списком №2 за період травень липень 2021 року у розмірі 60647,20 грн.

Сума заборгованості підтверджується також карткою особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №1, №2.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон України №1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України № 1788-XII.

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону України № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Отже, зазначеною нормою абз. 4 пп. 1 п. 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" прямо визначено обов`язок відповідача стосовно відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 1 Закону України № 1058-IV страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, грошові кошти, які сплачуються суб`єктами господарювання на відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України № 1788-XII, є страховими внесками у розумінні Закону України № 1058-IV.

Порядок відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (далі - Інструкція).

Пунктом 6.4 розділу 6 Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації (пункт 6.9 розділу 6 Інструкції).

Згідно п. 6.8 розділу 6 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Отже, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Статтями 14, 15 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зокрема, роботодавці - підприємства, установи та організації, створені відповідно до законодавства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", ч. 6 ст. 20 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страхувальники зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Отже, наявність у відповідача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підтверджується доказами, наданими позивачем.

При цьому доказів щодо неправомірності визначення розміру та складу фактичних витрат позивача на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах або їх нарахування, а також доказів щодо погашення відповідачем заборгованості суду не надано.

Відповідач зазначає, що суми заявлені позивачем повинні бути підтвердженими належними доказами, що вони дійсно сформовані щодо осіб, за яких відповідач зобов`язаний відшкодовувати витрати на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах, що ці особи працювали саме у відповідача, а не у будь-якому іншому структурному підрозділі чи взагалі ніколи не перебували у трудових відносинах з відповідачем. Зазначає, що призначення пенсії за віком на пільгових умовах відбуваються за наявності сукупності обов`язків. До того ж виплати відбуваються до набуття пенсії за віком або смерті особи. Однак, позивачем не надано всіх цих доказів, які б дали змогу відповідачу та суду переконатись у обгрунтованості вимог. Також зазначає, що підприємство за весь період не отримувало жодного повідомлення про призначення, відмову у призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший, чим було позбавлене можливості перевірити обгрунтованість призначеної пенсії на пільгових умовах та встановити обсяги та період протягом якого воно повинно проводити відшкодування по кожній особі окремо.

Проте, суд звертає увагу, що до предмету доказування у цій справі належить правильність процедури складення, направлення розрахунків витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

Однак, перевірка підстав виключення певних конкретних сум у розрахунках може бути здійснена у разі надання доказів, що спростовують наявні розрахунки.

При цьому, суд не бере до уваги посилання на практику Вищого адміністративного суду України у справі №К/800/5484/13, оскільки таке рішення не є обов`язковим при вирішенні цієї справи.

Проте, таких доказів відповідач не надав, а суд не встановив.

Відповідно до ч.1 ст. 9, ч. 1 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 72, ч. 3 ст. 77 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази суду надають учасники справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Враховуючи відсутність в даній справи таких витрат, судові витрати в цій справі стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 139, 257, 258, 262, 246, 255, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (вул.Бульварно-Кудрявська 16, м.Київ, 04053, ) до Акціонерного товариства «Київметробуд» (03065, місто Київ, вул.Світлогірська, будинок 2/25, ) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Київметробуд» (03065, місто Київ, вул.Світлогірська, будинок 2/25, ) заборгованість на відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 1198650,01 грн. на розрахунковий рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві () № НОМЕР_1 відкритий в ТВБВ №10026/0104 філії Головне управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» МФО 322669

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко