Справа № 160/1030/25
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/1030/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 р. (суддя Турлакова Н.В) в адміністративній справі №160/1030/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частина НОМЕР_1 , про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та виплати їй додаткової винагороди під час дії воєнного стану за періоди з 01 грудня 2023 р. по 12 лютого 2024 р. та з 15 лютого 2024 р. по 09 травня 2024 р. із розрахунку 30 000,00 грн. на місяць;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй додаткову винагороду під час дії воєнного стану за періоди з 01 грудня 2023 р. по 12 лютого 2024 р. та з 15 лютого 2024 р. по 09 травня 2024 р. з розрахунку 30 000,00 грн. на місяць у розмірі 156 640,70 грн.

В обгрунтування позовних вимог вказала, що з 21 грудня 2019 р. проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . У періоди з 01 грудня 2023 р. по 12 лютого 2024 р. та з 15 лютого 2024 р. по 09 травня 2024 р. їй не нараховувалась та не виплачувалася додаткова винагорода із розрахунку 30 000,00 грн. на місяць за виконання бойових (спеціальних завдань), як це передбачено постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022р. Документи, що підтверджують виконання нею спеціальних завдань містять службову інформацію з обмеженим доступом та знаходяться у Військовій частині НОМЕР_1 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення в частині задоволення повністю її позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказала, що у спірний період, перебуваючи на посаді офіцера відділення матеріально-технічного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 , вона відповідно до бойових розпоряджень виконувала завдання зі всебічного забезпечення розгорнутого пункту управління військової частини та його елементів (у тому числі із логістичного забезпечення) та логістичного забезпечення ведення спеціальних дій військовою частиною за своїми напрямками діяльності. Документи, що підтверджують виконання нею спеціальних завдань містять службову інформацію з обмеженим доступом та знаходяться у Військовій частині НОМЕР_1 .

У поданому Військовою частиною НОМЕР_1 письмовому відзиві на апеляційну скаргу вказано, що позивач у спірний період проходила військову службу на посаді офіцера

відділення матеріально-технічного забезпечення. Відповідно до бойових розпоряджень командира Військової частини НОМЕР_1 позивачу було визначення завдання зі всебічного забезпечення розгорнутого пункту управління частини та його елементів (у тому числі із логістичного забезпечення) та логістичного забезпечення ведення спеціальних дій за своїми напрямком. Відповідно до функціональних обов`язків офіцера відділення матеріально-технічного забезпечення, позивач відповідала за напрямок продовольчої, речової та квартирно-експлуатаційної діяльності, що є її обов`язком за посадою і в мирний час та не свідчить про виконання нею спеціальних завдань. Видання бойових розпоряджень про визначення щоденних поточних завдань обумовлено тим, що на період дії воєнного часу така форма розпорядчих документів є належною. Визначення завдань бойовим розпорядженням, не є підтвердженням участі у виконанні бойових (спеціальних) завдань, та без належного підтвердження їх виконання не є підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168. В оскаржуваний позивачем період особовий склад Військової частини НОМЕР_1 участь у бойових діях не приймав та знаходився не в районах ведення бойових дій.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_2 від 05 жовтня 2017 р. ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій. В період з 21 грудня 2019 р. по 09 жовтня 2024 р. вона проходила військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 за посадою офіцера відділення матеріально-технічного забезпечення. 03 грудня 2024 р. вона звернулась до начальника відділу логістики Військової частини НОМЕР_1 із рапортом, в якому просила виплатити їй додаткову винагороду під час дії воєнного стану за період з 01 грудня 2023 р. по 09 травня 2024 р. із розрахунку 30 000,00 грн. на місяць. Військовою частиною НОМЕР_1 листом №20463/юк від 31 грудня 2024 р. повідомлено, що в період з 01 грудня 2023 р. по 09 травня 2024 р. ОСОБА_1 не виконувала бойові (спеціальні) завдання.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні докази залучення позивачки до виконання бойових (спеціальних) завдань в період з 01 грудня 2023 р. по 12 лютого 2024 р. та з 15 лютого 2024 р. по 09 травня 2024 р., тому відсутні підстави для нарахування та виплати їй за вказаний період додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022р.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України ухвалена Постанова №168 від 28 лютого 2022 р.

Пунктом 1-1,1-2 Постанови № 168 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період воєнного стану військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30 000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань. Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 4 Розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07 червня 2018 р., підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: 1) бойовий наказ (бойове розпорядження); 2) журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 3) рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність доказів залучення позивачки до виконання бойових (спеціальних) завдань в період з 01 грудня 2023 р. по 12 лютого 2024 р. та з 15 лютого 2024 р. по 09 травня 2024 р.

Апелянтка/позивачка, у свою чергу, стверджує, що суд першої інстанції не встановив усіх обставин у справі.

Колегією суддів ухвалою від 22 жовтня 2025 р. було зобов`язано відповідача надати копії бойових (спеціальних) розпоряджень №3263/дск від 20.11.2023, №391/дск від 01.02.204, № 1475/дск від 06.05.2024; бойових (спеціальних) розпоряджень за переліком, наведеним у позовній заяві, за період з 30.11.2023 по 03.05.2024 (за умови, що вони видавались щодо ОСОБА_1 ); витягу журналу бойових дій, або журналу ведення оперативної обстановки, або бойового донесення, або постової відомості за період з 01.12.2023 по 31.12.2023, з 01.01.2024 по 31.01.2024, з 01.02.2024 по 12.02.2024, з 15.02.2024 по 29.02.2024, з 01.03.2024 по 31.03.2024, з 01.04.2024 по 30.04.2024, з 01.05.2024 по 09.05.2024, в яких зафіксована участь ОСОБА_1 у виконанні бойових (спеціальних) завдань; рапортів (донесення) командира підрозділу (групи) за період з 01.12.2023 по 31.12.2023, з 01.01.2024 по 31.01.2024, з 01.02.2024 по 12.02.2024, з 15.02.2024 по 29.02.2024, з 01.03.2024 по 31.03.2024, з 01.04.2024 по 30.04.2024, з 01.05.2024 по 09.05.2024 про участь ОСОБА_1 (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Саме на ці докази посилалась позивачка у позовній заяві.

На виконання зазначеної ухвали відповідачем були надані копії витягів з бойових розпоряджень та рапортів.

Бойовими розпорядженнями ІНФОРМАЦІЯ_2 за вказані вище періоди визначені завдання його структурним підрозділам. Пунктом 7 цих розпоряджень капітан ОСОБА_2 , офіцера відділення матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , було визначено відповідальним виконавцем за своїм напрямком. За результатом дослідження рапортів, складених тво начальника відділення матеріально - технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 на ім`я командира військової частини НОМЕР_3 , встановлено, що ОСОБА_3 була призначена відповідальним виконавцем за організацію харчування. За інформацією військової частини НОМЕР_1 журнали бойових дій відомостей щодо виконання бойових (спеціальних) завдань ОСОБА_1 не містять.

Тобто, зазначені вище документи не підтверджують виконання позивачкою конкретних, персональних, бойових (спеціальних) завдань, за які передбачена додаткова винагорода на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 168, а лише визначають її відповідальним виконавцем робіт в межах обов`язків її посади військової служби.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025р. в адміністративній справі №160/1030/25 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 18 листопада 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.І. Малиш

суддя О.О. Круговий