Справа № 447/3082/25
Суддя: Бачун О. І.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/447/41/25
Справа №447/3082/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

08.12.2025 Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бачуна О.І.

з участю секретаря судового засідання Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

29.09.2025 до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5758673 від 19.09.2025 року про накладення на нього адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП. Адміністративний позов обґрунтовує тим, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, описаний в постанові. Зазначає, що у поліцейського були відсутні підстави як для його зупинки, так і для вимагання пред`явити документи, так як жодних правопорушень він не вчиняв. Працівники поліції при складанні протоколу не врахували той факт, що ОСОБА_2 являється військовослужбовцем та не надали належних доказів, що на момент винесення постанови він фактично був позбавлений права керування транспортними засобами.

Ухвалою від 29.09.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання

05.11.2025 року від представника відповідача до суду надійшов відзив відповідно до ст.162 КАС України, в якому вважають позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Належним чином повідомлені учасники судового розгляду у судове засідання року не з`явилися, що в силу вимог ч.3 ст.268 КАС України не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

За ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Судом встановлено, що 19.09.2025 року капралом поліції Ребенок А.Г. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №5758673, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400грн. за порушення вимоги Правил дорожнього руху..

В постанові зазначено, що 19.09.2025 року о 16:15 год. с.Кіпті, дорога М01 , 98км ОСОБА_1 керував транспортним засобом, при цьому був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 12 місяців Миколаївським районним судом Львівської області.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Даним конституційним положенням кореспондує ч.1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р. №580-VIII.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.23 вказаного Закону №580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Як чітко визначено ст.35 цього Закону, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Порядок же дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. №3353-ХІІ, безпосередньо встановлюють «Правила дорожнього руху» (затв. постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306 із змінами та доповненнями).

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно пп.«а» п.2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Так, нормами ч.4 ст.126 КУпАП прямо передбачено відповідальність осіб, позбавлених права керування транспортними засобами, за керування транспортним засобом.

Порушення ж даної норми, в свою чергу, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 20400 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві позивач стверджує, що на момент винесення оскаржуваної постанови та встановлення інспектором складу адміністративного правопорушення, а саме, керування транспортним засобом позивачем, якого позбавлено права на керування транспортними засобами, постанова про позбавлення такого права не набрала законної сили. Тобто на момент винесення оскаржуваної постанови позивач не був позбавлений права на керування транспортними засобами.

Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 25.07.2025року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановою Львівського апеляційного суду від 13.11.2025 апеляційну скаргу представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Пелещака Олега Романовича залишено без задоволення, Постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 25 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП залишити без змін..

Надаючи оцінку доводам позивача та відповідача суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні постанову суду від 25.07.2025 позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно з оскаржуваної постанови до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, вчиненого ч. 4 ст. 126 КУпАП через те, що 19.09.2025 о 16:15 год. с.Кіпті, дорога М01 , 98км ОСОБА_1 керував транспортним засобом, при цьому був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 12 місяців Миколаївським районним судом Львівської області.

Так, відповідно до ч.1, ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Частиною 4 ст.291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Частиною 2 статтею 317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Тобто, приписами ч. 2 статті 317-1 КУпАП чітко встановлено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом на певний строк після набрання законної сили відповідного рішення суду про позбавлення цього права.

Тобто, суд звертає увагу, що апеляційна скарга на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 25.07.2025 року у справа №447/1775/25, подано до суду апеляційної інстанції 29.09.2025 року, тобто вже після винесення оскаржуваної постанови серії ЕНА № 5758673 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому посилання позивача що на момент винесення оскаржуваної постанови постанова не набрала законної сили, оскільки на неї подано апеляційну скаргу є такими, що спростовуються вищевикладеним.

При цьому, позивач знав про існування відносно нього як протоколу про адміністративне правопорушення так і постанови про притягнення до адміністратвиної відповідальності передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Тобто, на момент винесення спірної постанови, рішення суду першої інстанції про позбавлення позивача права керування транспортним засобом була чинною та не оскарженою, а отже з`ясовані судом обставини справи вказують на правомірність винесення спірної постанови. Таким чином, суд приходить до висновку, що працівники поліції мали достатньо підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності передбаченої ч.4 ст.126 КУпАП.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Факт порушення п.2.1а ПДР України ОСОБА_3 доведений представленим відеозаписом.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що постанова від 19.09.2025 року про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №5758673 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, є правомірною, складена з дотриманням вимог ст.280 КУпАП, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

За таких обставин в їх сукупності суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 243-246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд -

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5758673 від 19.09.2025року - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення складено 08.12.2025 року.

Суддя Бачун О. І.