Справа № 520/6073/22
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 р. Справа № 520/6073/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2025, головуючий суддя І інстанції: Ніколаєва О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі №520/6073/22

за позовом Департаменту патрульної поліції

до ОСОБА_1

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

Департамент патрульної поліції звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача суму відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився у розмірі 10253,50 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2025 у задоволенні позовної заяви відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2025 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що 30.05.2022 та 02.06.2022 на адресу ДПП надійшли адвокатські запити ОСОБА_2 щодо надання документів про звільнення ОСОБА_1 . Листом від 24.06.2022 № 605аз, 623аз/41/4/03-2022 ДПП було надано відповідь про те, що 01.04.2022 ОСОБА_1 був звільнений зі служби в поліції наказом ДПП від 01.04.2022 №720 о/с. В листі було зазначено, що із наказом про звільнення його ознайомлено не було, оскільки останній був відсутній на службі. Згідно з проханням, зазначеним у його рапорті, ОСОБА_1 звільнили без його участі та особистого прибуття за документами. Разом з тим, листом від 10.05.2022 № 201вчс/41/14/01-2022 УПП в Харківській області ДПП повідомляло відповідача про звільнення його зі служби в поліції. До листа ДПП було додано копію наказу ДПП від 01.04.2022 № 720 о/с, копію листа УПП в Харківській області ДГІП від 10.05.2025 № 201 вчс/41/14/01 -2022 та копію рапорту про звільнення зі служби в поліції від 01.04.2022. Отже, починаючи з 24.06.2022 ОСОБА_1 вдруге був ознайомлений з наказом ДПП по особовому складу від 01.04.2025 № 720 о/с про звільнення його зі служби в поліції. Звертає увагу суду, що у вказаному наказі зазначено про те, що сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 10253,50 грн. Тобто, в контексті наведеного, можна зробити висновок про те, що починаючи з 10.05.2022 відповідач був обізнаний з необхідністю відшкодувати вартість предметів однострою у розмірі 10253 (десять тисяч двісті п`ятдесят три) гривні 50 копійок, проте в добровільному порядку це не зробив.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів вислухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що відповідач проходив службу в Управлінні патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Наказом УПП в Харківській області ДПП від 01.04.2022 № 720 о/с на підставі пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» відповідача звільнено зі служби в поліції, за власним бажанням. Водночас, у наказі зазначено, що сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 10253,50 грн.

Відповідно до довідки № АД/136 про отримані поліцейським предмети однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, на день звільнення (втрати, пошкодження) поліцейському видано наступні предмети однострою.

Сума коштів, яка має бути сплачена для відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, з урахуванням строку експлуатації предметів однострою, згідно довідки розрахунку № АД/136 складає у сумі 10253,50 грн.

Станом на дату розгляду справи сторонами не надано доказів відшкодування позивачеві вказаної суми.

Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з метою стягнення заборгованості у примусовому порядку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог з підстав, що позивачем не дотримано процедуру стягнення вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, визначену Порядком забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час), затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.09.2017 № 772 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 24.12.2019 № 1100), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.10.2017 № 1224/31092.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію".

Згідно з частиною першою статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до частин першої та другої статті 20 Закону № 580-VIII поліцейські мають єдиний однострій. Поліцейський отримує однострій безоплатно. Зразки предметів однострою поліцейських затверджує Кабінет Міністрів України.

Правила носіння та норми належності однострою поліцейських затверджує Міністр внутрішніх справ України (частина четверта статті 20 Закону № 580-VIII).

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону № 580-VIII).

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України (частина третя статті 59 Закону № 580-VIII).

Опис і зразки предметів однострою поліцейських затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 823 «Про однострій поліцейських».

Механізм забезпечення поліцейських одностроєм згідно з нормами належності однострою поліцейських (у мирний час), організацію його використання та обліку визначено Порядком забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час), затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 вересня 2017 року № 772 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 24 грудня 2019 року № 1100), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 жовтня 2017 року за № 1224/31092 (далі - Порядок № 772).

Відповідно до пункту 2 Розділу І Порядку № 772 однострій загальна назва форменого одягу поліцейського, що складається з предметів, які видаються в тимчасове користування для виконання службових завдань, тренувань, навчань, занять тощо (інвентарне майно), та предметів особистого користування, які видаються в постійне користування і не використовуються як інвентарне майно; строк носіння (експлуатації) предметів однострою - час, установлений нормами належності, протягом якого предмет має носитися або перебувати в експлуатації.

Згідно з пунктом 3 Розділу І Порядку № 772 одностроєм на підставі Порядку забезпечуються поліцейські, зокрема, які проходять службу на відповідних посадах у Національній поліції України.

Використання предметів однострою, які не відповідають описам та зразкам, затвердженим Кабінетом Міністрів України, забороняється. Рішення щодо подальшого обліку, використання або списання таких предметів однострою приймається керівником відповідного органу поліції, ЗВО, інших державних органів, установ та організацій у встановленому законодавством порядку (пункт 4 Розділу І Порядку № 772).

Забезпечення одностроєм у поліції здійснюється централізовано структурним підрозділом центрального органу управління поліцією з питань матеріально-технічного та ресурсного забезпечення (пункт 1 Розділу ІІІ Порядку № 772).

Отримання предметів однострою здійснюється на підставі відповідного рішення керівництва поліції (пункт 4 Розділу ІІІ Порядку № 772).

Строк носіння (експлуатації) предметів однострою починає обчислюватися з дня фактичної видачі їх у користування (експлуатацію). Час зберігання предметів однострою на складі не зараховується до строку їх носіння (експлуатації). На кожного поліцейського для здійснення контролю за станом використання ним предметів однострою згідно з нормами належності та за строками їх носіння (експлуатації) оформлюється арматурна картка. Облік предметів однострою в арматурній картці ведеться з дати призначення поліцейського на відповідну посаду або зарахування на навчання до ЗВО згідно з наказом по особовому складу (пункти 1, 2, 3 Розділу IV Порядку № 772).

Предмети однострою особистого користування передаються поліцейським безоплатно. Предметами однострою особистого користування забезпечуються поліцейські, визначені в пункті 3 розділу I цього Порядку, із дня призначення на посаду або зарахування на навчання до ЗВО. Предмети однострою особистого користування видаються поліцейським на майбутній термін служби або з урахуванням навчання у ЗВО та на строк, що передбачений нормами належності. Чергова видача поліцейським однострою особистого користування проводиться після закінчення строків його експлуатації (носіння). Дострокова видача предметів однострою дозволяється тільки у випадках, передбачених цим Порядком. Предмети однострою, що належать до видачі поліцейським за декількома нормами, видаються за тією, строк носіння (експлуатації) за якою менший (пункти 1, 2, 3, 4 Розділу V Порядку № 772).

Однострій, що знаходиться в органах (закладах, установах) поліції, ЗВО, підлягає обов`язковому обліку. Облік здійснюється шляхом оформлення відповідних документів, правильного та своєчасного занесення записів до книг, карток та інших облікових документів усіх операцій з руху та змін якісного стану предметів однострою (абзац перший пункту 2 Розділу VII Порядку № 772).

Книги та інші документи з обліку однострою оформлюються та ведуться згідно з вимогами цього Порядку і зберігаються згідно з вимогами законодавства. Упровадження облікових документів невстановленої форми заборонено (пункт 3 Розділу VII Порядку № 772).

Підставою для оформлення арматурної картки є наказ про призначення на посаду (зарахування на навчання) в орган (заклад, установу) поліції, ЗВО, а на поліцейського, якого переведено з іншого органу (закладу, установи), ЗВО, крім наказу, - атестат на предмети однострою (абзац перший пункту 11 Розділу VII Порядку № 772).

Арматурні картки обліковуються в реєстрі арматурних карток. Реєстр арматурних карток нумерується, прошнуровується, скріплюється печаткою, підписується керівником підрозділу забезпечення та реєструється згідно з вимогами діловодства (пункт 13 Розділу VII Порядку № 772).

Для видачі однострою поліцейським на підставі облікових даних арматурних карток оформлюється в одному примірнику роздавальна відомість на предмети однострою (додаток 12). З метою уникнення безпідставної видачі предметів однострою зазначений у роздавальній відомості на предмети однострою список поліцейських перевіряється посадовою особою підрозділу кадрового забезпечення. Роздавальна відомість на предмети однострою вважається виконаною, якщо згідно з нею здійснено видачу предметів однострою вказаним у ній поліцейським, повністю або частково відповідно до зазначеної кількості, її підписано всіма передбаченими посадовими особами, а дані про видачу внесено до арматурних карток поліцейських, яким було видано предмети однострою. Виконана роздавальна відомість на предмети однострою має бути передана до бухгалтерської служби органу (закладу, установи) поліції, ЗВО у строк не більше 30 днів з моменту здійснення в ній первинного запису про видачу предметів однострою поліцейським, але не пізніше останнього дня звітного місяця. Роздавальна відомість на предмети однострою, оформлена під час видачі поліцейським предметів однострою особистого користування, є підставою для складання акта списання встановленої форми та відображення інформації про проведену господарську операцію в бухгалтерському обліку відповідного органу (закладу, установи) поліції, ЗВО. Після видачі предметів однострою особистого користування забезпечується їх управлінський облік. Виконана роздавальна відомість на предмети однострою є підставою для складання акта введення в експлуатацію предметів однострою, що використовуються як інвентарне майно. В акті за потреби зазначається зведена інформація з однієї або декількох роздавальних відомостей на предмети однострою з посиланням на тотожну інформацію, що відображена в роздавальній(их) відомості(ях) на предмети однострою (пункт 16 Розділу VII Порядку № 772).

Згідно із пунктом 10 розділу 5 Порядку № 722 відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, здійснюється з урахуванням термінів його експлуатації та у випадку втрати, пошкодження та/або звільнення поліцейського зі служби з таких підстав: у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; за власним бажанням; у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави; через службову невідповідність.

Керівник відповідного органу поліції не пізніше ніж за 5 робочих днів до звільнення поліцейського зі служби видає наказ про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.

З аналізу наведених норм слідує, що в разі звільнення поліцейського зі служби у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, він зобов`язаний відшкодувати вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.

Поліцейському видається під розписку належно завірена копія наказу про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування.

Відрахування з грошового забезпечення поліцейського здійснюються виключно за його письмової згоди або в судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що наказом ДПП від 01.04.2022 № 720 о/с, відповідача звільнено зі служби в поліції з 01.04.2022.

Даним наказом додатково зазначено, що сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 10 253,50 грн.

Позивачем зазначено, що відповідач ознайомлений з наказом про звільнення, але відповідачем не надано до ДПП розписки про згоду на утримання з його грошового забезпечення вартості предметів однострою у розмірі 10 253,50 грн., як це передбачено абз. 9 пунктом 10 розділу V Порядку № 772.

Посилання позивача на обставини належного, на його думку ознайомленння відповідача з наказом про звільнення враховуючи, що відповідач у справі №520/5560/22 звертався до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, про визнання протиправним і скасування наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 720 о/с від 01.04.2022; поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора відділення тактичної підтримки батальйону № 1 управління патрульної поліції в Харківській області; стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 79092 грн., колегія суддів вважає безпідставним, оскільки позивачем у даній справі, не надано до суду першої та апеляційної інстанції належних доказів видачі відповідачу належним чином завіреної копії наказу про звільнення.

Окрім того, матеріали справи не містять наказу керівника позивача про відшкодування відповідачем вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, який згідно з приписами Порядку №772 мав бути виданий керівником позивача не пізніше ніж за 5 робочих днів до звільнення відповідача.

Доказів видачі відповідачу належним чином завіреної копії цього наказу позивач до матеріалів справи також не долучив.

Доцільно також зазначити, що у довідці № АД/136 (а.с. 9) не вказано про необхідність здійснити відповідне відшкодування, оскільки вона лише містить перелік відповідних предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації), яких не закінчився, а також містить відомість про їх вартість 10253,50 грн.

Колегія суддів зазначає, що особистого підпису відповідача про отримання витягу з наказу від 01.04.2022 №720 о/с та довідки про отримані поліцейським предмети однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації), яких не закінчився матеріали справи не містять, а отже позивачем не доведено, що відповідач у встановленому порядку був повідомлений про обов`язок відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.

Колегія суддів вважає, що зазначення у наказі про звільнення відповідача від 01.04.2022 №720 о/с про суму відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, не може слугувати заміною видання, передбаченого Порядком №772, наказу про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився. Тобто, таке зазначення у наказі про звільнення відповідача не позбавляє позивача від обов`язку дотримання передбаченої Порядком №772 процедури відшкодування вартості зазначеного майна.

Отже, колегія суддів вважає, що процедура стягнення вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, передбачена Порядком № 772, позивачем не дотримана, що спростовує доводи про належне повідомлення відповідача з наказом про його звільнення, оскільки такий спосіб повідомлення з наказом про звільнення не передбачений Порядком № 772.

Колегія суддів акцентує увагу, що станом на момент звільнення відповідача зі служби в поліції діяла редакція Порядку №772, яка затверджена наказом МВС України 24.12.2019 № 1100 з 28.02.2020 та відповідно до якої позивач був зобов`язаний не пізніше ніж за 5 робочих днів до звільнення поліцейського зі служби видати наказ про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився та вручити його поліцейському під розписку.

Відповідно до наказу МВС України від 11.05.2022 № 288 "Про затвердження Змін до Порядку забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час)" пункт 10 розділу IV виключено. Дана редакція діє з 07.06.2022, в той час як наказ про звільнення відповідача прийнятий 01.04.2022.

Отже, на момент виникнення спріних правовідносин позивач був зобов`язаний не пізніше ніж за 5 робочих днів до звільнення поліцейського зі служби видати наказ про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився та вручити його поліцейському під розписку.

Не виконання зазначених приписів свідчить про недотримання позивачем вимог Порядку № 772.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні адміністративного позову, з підстав, що позивачем не дотримано процедуру стягнення вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, визначену Порядком забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час), затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.09.2017 № 772 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 24.12.2019 № 1100), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.10.2017 № 1224/31092.

Суд першої інстанції надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та дослухався до усіх аргументів сторін, які здатні вплинути на результат вирішення спору.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків рішення суду першої інстанції не спростовують.

За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Таким чином, колегія суддів, згідно ст. 316 КАС України вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2025 по справі №520/6073/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Л.В. Любчич О.В. Присяжнюк