Справа № 300/769/25
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" грудня 2025 р. справа № 300/769/25
Стислий виклад позицій сторін. Процесуальні дії суду:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Від представника позивача надійшла відповідь від 13.03.2025 на відзив, згідно якої представник позивача вказав на безпідставність доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 35-44).
Обставини справи, встановлені судом. Зміст спірних правовідносин:
ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 12.03.2004, перебуває на обліку в ГУ ДПС в Івано-Франківській області, види діяльності за КВЕД: 16.23 Виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів (основний); 47.62 Роздрібна торгівля газетами та канцелярськими товарами в спеціалізованих магазинах; 43.32 Установлення столярних виробів, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 25).
На підставі договору купівлі-продажу від 18.02.2005 позивач придбала у ОСОБА_3 складське приміщення загальною площею 168,2 кв.м., що становить 6/100 часток будівлі хлібокомбінату, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22). Право власності ФОП ОСОБА_1 на вказаний об`єкт нерухомості підтверджується копією витягу з Державного реєстру правочинів від 18.02.2005 № 714676 та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.04.2005 № 6931566 (а.с. 23-24).
На підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 04.10.2005 позивач придбала у ВАТ Надвірнянський хлібокомбінат нежитлове приміщення загальною площею 523,0 кв.м., що становить 18/100 часток будівлі хлібокомбінату, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16). Право власності ФОП ОСОБА_1 на вказаний об`єкт нерухомості підтверджується копією витягу з Державного реєстру правочинів від 04.10.2005 № 1555519 та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.11.2005 № 8892972 (а.с. 17-18).
На підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 10.05.2006 позивач придбала у ВАТ Надвірнянський хлібокомбінат нежитлове приміщення загальною площею 53,7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19). Право власності ФОП ОСОБА_1 на вказаний об`єкт нерухомості підтверджується копією витягу з Державного реєстру правочинів від 10.05.2006 № 2361855 та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.05.2006 № 10789081 (а.с. 20-21).
ГУ ДПС в Івано-Франківській області прийняло податкові повідомлення-рішення:
Релевантні джерела права у справі:
Частини друга статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55 Конституції України).
Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Стаття 14 ПУ України:
Пункт 14.1.36. господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Підпункт 14.1.129-1. об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, їх складові частини, що не є об`єктами житлової нерухомості. До об`єктів нежитлової нерухомості відносяться:
а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;
б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей;
в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;
г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки;
ґ) будівлі промислові та склади;
д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки);
е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;
14.1.156. податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України;
14.1.157. податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
Стаття 30. Податкові пільги
30.1. Податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.
30.2. Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.
30.3. Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.
30.4. Платник податків вправі відмовитися від використання податкової пільги (крім податкових пільг з податку на додану вартість) чи зупинити її використання на один або декілька податкових періодів, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Податкові пільги, не використані платником податків, не можуть бути перенесені на інші податкові періоди, зараховані в рахунок майбутніх платежів з податків та зборів або відшкодовані з бюджету.
30.5. Податкові пільги, порядок та підстави їх надання встановлюються з урахуванням вимог законодавства України про захист економічної конкуренції виключно цим Кодексом, рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування, прийнятими відповідно до цього Кодексу.
30.6. Суми податку та збору, не сплачені суб`єктом господарювання до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг, обліковуються таким суб`єктом - платником податків. Облік зазначених коштів ведеться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
30.7. Контролюючі органи складають зведену інформацію про суми податкових пільг юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та визначають втрати доходів бюджету внаслідок надання податкових пільг.
30.8. Контролюючі органи здійснюють контроль за правильністю надання та обліку податкових пільг, а також їх цільовим використанням, за наявності законодавчого визначення напрямів використання (щодо умовних податкових пільг) та своєчасним поверненням коштів, не сплачених до бюджету внаслідок надання пільги, у разі її надання на поворотній основі.
30.9. Податкова пільга надається шляхом:
а) податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до нарахування податку та збору;
б) зменшення податкового зобов`язання після нарахування податку та збору;
в) встановлення зниженої ставки податку та збору;
г) звільнення від сплати податку та збору.
Податок на майно встановлений розділом ХІІ ПК України.
Стаття 265. Склад податку на майно
265.1. Податок на майно складається з:
265.1.1. податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки;
265.1.2. транспортного податку;
265.1.3. плати за землю.
Стаття 266. Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки
266.1. Платники податку
266.1.1. Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
266.1.2. Визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб:
а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;
б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;
в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.
266.2. Об`єкт оподаткування
266.2.1. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
266.2.2. Не є об`єктом оподаткування:
а) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, а також організацій, створених ними в установленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного бюджету чи місцевого бюджету і є неприбутковими (їх спільній власності);
б) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які розташовані в зонах відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, визначені законом, в тому числі їх частки;
в) будівлі дитячих будинків сімейного типу;
ґ) житлова нерухомість непридатна для проживання, у тому числі у зв`язку з аварійним станом, визнана такою згідно з рішенням сільської, селищної, міської ради;
д) об`єкти житлової нерухомості, в тому числі їх частки, що належать дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа, визнаним такими відповідно до закону, дітям з інвалідністю, які виховуються одинокими матерями (батьками), але не більше одного такого об`єкта на дитину;
е) об`єкти нежитлової нерухомості, які використовуються суб`єктами господарювання малого та середнього бізнесу, що провадять свою діяльність у тимчасових спорудах для здійснення підприємницької діяльності та/або в малих архітектурних формах та на ринках;
є) будівлі промисловості, віднесені до класу "Промислові та складські будівлі" (код 125) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку;
Підпункт "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 в редакції Законів № 466-IX від 16.01.2020, № 3603-IX від 23.02.2024\
ж) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку;
з) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності громадських об`єднань осіб з інвалідністю та їх підприємств;
и) об`єкти нерухомості, що перебувають у власності релігійних організацій, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, та використовуються виключно для забезпечення їхньої статутної діяльності, включаючи ті, в яких здійснюють діяльність засновані такими релігійними організаціями добродійні заклади (притулки, інтернати, лікарні тощо), крім об`єктів нерухомості, в яких здійснюється виробнича та/або господарська діяльність;
і) будівлі дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів незалежно від форми власності та джерел фінансування, що використовуються для надання освітніх послуг;
ї) об`єкти нежитлової нерухомості державних та комунальних дитячих санаторно-курортних закладів та закладів оздоровлення та відпочинку дітей, а також дитячих санаторно-курортних закладів та закладів оздоровлення і відпочинку дітей, які знаходяться на балансі підприємств, установ та організацій, які є неприбутковими і внесені контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій. У разі виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій декларація подається платником податку протягом 30 календарних днів з дня виключення, а податок сплачується починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій;
й) об`єкти нежитлової нерухомості державних та комунальних центрів олімпійської підготовки, шкіл вищої спортивної майстерності, центрів фізичного здоров`я населення, центрів з розвитку фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю, дитячо-юнацьких спортивних шкіл, а також центрів олімпійської підготовки, шкіл вищої спортивної майстерності, дитячо-юнацьких спортивних шкіл і спортивних споруд всеукраїнських фізкультурно-спортивних товариств, їх місцевих осередків та відокремлених підрозділів, що є неприбутковими та включені до Реєстру неприбуткових установ та організацій. У разі виключення таких установ та організацій з Реєстру неприбуткових установ та організацій декларація подається платником податку протягом 30 календарних днів з дня виключення, а податок сплачується починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій;
к) об`єкти нежитлової нерухомості баз олімпійської та паралімпійської підготовки. Перелік таких баз затверджується Кабінетом Міністрів України;
л) об`єкти житлової нерухомості, які належать багатодітним або прийомним сім`ям, у яких виховується п`ять та більше дітей.
266.3. База оподаткування
266.3.1. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
266.3.2. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
266.3.3. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.
266.4.2. Сільські, селищні, міські ради встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).
Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.
Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.
Сільські, селищні, міські ради мають право встановлювати пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів нежитлової нерухомості, що розташовані на території індустріального парку та перебувають у власності учасників індустріального парку, включеного до Реєстру індустріальних парків. На такі рішення не поширюється дія підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпунктів 12.3.3 і 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 (у частині строку прийняття та набрання чинності рішеннями) та пункту 12.5 (у частині строку набрання чинності рішеннями) статті 12 цього Кодексу та Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності.
266.4.3. Пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до:
об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту;
об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).
266.5. Ставка податку
266.5.1. Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
266.6. Податковий період
266.6.1. Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
266.7.2. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, але не виключно, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Суд виходить з таких мотивів при оцінці аргументів сторін та застосуванні норм права у спірних правовідносинах. Висновки суду:
Представник позивача вважає безпідставним нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплач. фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2023 рік щодо вищевказаних об`єктів нерухомого майна ФОП ОСОБА_1 , оскільки такі об`єкти нерухомого майна відповідно до підпункту є підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не є об`єктами оподаткування.
Суд звертає увагу на те, що підпунктом є підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України (в редакції до внесення змін на підставі Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві № 466-ІХ від 16.01.2020) було визначено, що не є об`єктами оподаткування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки: будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.
Відповідно до пункту 133 Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві № 466-ІХ від 16.01.2020 підпункт є підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України викладено в такій редакції:
є) будівлі промисловості, віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Відповідно до змісту підпункту є підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, підлягає нарахуванню на об`єкт нерухомості за одночасної наявності трьох обов`язкових умов:
1) таким об`єктом нерухомості мають бути будівлі промисловості, віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000;
2) такий об`єкт нерухомості має використовуватися за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010;
3) такий об`єкт нерухомості не повинен здаватися їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Щодо віднесення об`єктів нерухомого майна загальною площею 744,90 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, то суд вказує на таке.
Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 (далі ДК БС) затверджений і введений в дію наказом Держстандарту України від 17.08.2000 № 507 та є складовою частиною Державної системи класифікації та кодування техніко-економічної та соціальної інформації.
Такий Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 був чинний до 01.01.2024, оскільки пунктом 2 наказу Міністерства економіки України від 16.05.2023 № 3573 Про затвердження національного класифікатора НК 018:2023 та скасування національного класифікатора ДК 018-2000 скасовано національний класифікатор ДК 018-2000 "Державний класифікатор будівель та споруд", затверджений наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 № 507.
Класифікатор розроблено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.98 № 971 "Про Програму реформування державної статистики на період до 2002 року".
ДК БС призначено для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) в Україні.
Об`єктами класифікації в ДК БС є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.
Будівлі - це споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устатковання, тварин, рослин, а також предметів.
До будівель відносяться: житлові будинки, гуртожитки, готелі, ресторани, торговельні будівлі, промислові будівлі, вокзали, будівлі для публічних виступів, для медичних закладів та закладів освіти та т. ін.
Одиницею класифікації в класифікаторі в основному є окрема будівля чи інженерна споруда (будинок, дорога, трубопровід тощо). Для комплексних будівель, що складаються з декількох будівель, кожна будівля може класифікуватися окремо.
Отже згідно вказаного класифікатора, будівлі класифікуються за їх функціональним призначенням.
Так, класифікація будівель та споруд містить код 125 Будівлі промислові та склади, який містить код 1251 Будівлі промислові, який включає криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства та т. ін. за їх функціональним призначенням.
Так, код 1251 Будівлі промислові містить такі підкатегорії:
1251.1 Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості;
1251.2 Будівлі підприємств чорної металургії;
1251.3 Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості;
1251.4 Будівлі підприємств легкої промисловості;
1251.5 Будівлі підприємств харчової промисловості;
1251.6 Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості;
1251.7 Будівлі підприємств лісової, деревообробної та целюлозно-паперової промисловості;
1251.8 Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості;
1251.9 Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне.
Верховний Суд в постанові від 28.05.2020 у справі № 826/1338/17 зазначив, що визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.
В спірному випадку представник позивача надав суду копію листа Івано-Франківської філії ДП Українського державного науково-дослідного інституту проектування міст Діпромісто імені Ю.М.Білоконя від 09.11.2023 за № Т-29/201 Щодо класифікації будівель і споруд, що знаходяться в місті Надвірна, вулиця Визволення, будинок 22, виробничо-складські приміщення: пекарня площею 523,0 м.кв., допоміжне приміщення площею 53,70 м.кв., згідно якого відповідно до чинних державних норм Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, виробничі приміщення, що знаходяться на вулиці Визволення, будинок 22, в місті Надвірна, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, а саме: промислові будівлі: (нежитлові приміщення) приміщення пекарні, площею 523,00 м.кв., згідно з Державним класифікатором будівель і споруд ДК 018-2000, код 1251.5 (будівлі підприємств харчової промисловості); промислові будівлі: (нежитлові приміщення) допоміжне приміщення пекарні, площею 53,70 м.кв., згідно з Державним класифікатором будівель і споруд ДК 018-2000, код 1251.5 (будівлі підприємств харчової промисловості) (а.с. 26).
Вказаний вище об`єкт нерухомості площею 523,0 кв.м. є частиною будівлі хлібокомбінату розташованого за адресою: вулиця Визволення, 22, місто Надвірна, та становить 18/100 його частки, що підтверджується договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 04.10.2005 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8892972 від 09.11.2005.
Ще один об`єкт нерухомості, який є об`єктом оподаткування згідно спірних податкових повідомлень-рішень, а саме: складське приміщення загальною площею 168,2 кв.м., то воно також є частиною вказаної вище будівлі хлібокомбінату розташованого за адресою: вулиця Визволення, 22, місто Надвірна, та становить 6/100 його частки, що підтверджується договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 18.02.2005, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.04.2005 № 6931566.
Згідно листа Івано-Франківської філії ДП Українського державного науково-дослідного інституту проектування міст Діпромісто імені Ю.М.Білоконя від 09.11.2023 за № Т-29/201.1 Щодо класифікації будівель і споруд, що знаходяться в місті Надвірна, вулиця Визволення, будинок 22, виробничо-складські приміщення: пекарня площею 168,2 м.кв., згідно якого відповідно до чинних державних норм Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, виробничі приміщення, що знаходяться на вулиці Визволення, будинок 22, в місті Надвірна, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, а саме: промислові будівлі: (нежитлові приміщення) приміщення пекарні, площею 168,2 м.кв., згідно з Державним класифікатором будівель і споруд ДК 018-2000, код 1251.5 (будівлі підприємств харчової промисловості) (а.с. 27).
З наведеного випливає, що об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: вулиця Визволення, 22, місто Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, які належать позивачу на праві власності та за які нараховано податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік, відносяться до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000. Вказане також підтверджено представником відповідача у відзиві на позовну заяву, тобто не є спірним між сторонами.
Що стосується другої умови, за якої податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, не підлягає нарахуванню на об`єкт нерухомості в разі використання такого об`єкту за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, то суд звертає увагу на таке.
Національний класифікатор України Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010 прийнято та надано чинності на підставі наказу Держспоживстандарту України від 11.10.2010 № 457.
Так, класифікація видів економічної діяльності (далі - КВЕД) установлює основи для підготовлення та поширення статистичної інформації за видами економічної діяльності. Основний принцип КВЕД полягає в об`єднанні підприємств, що виробляють подібні товари чи послуги або використовують подібні процеси для створення товарів чи послуг (тобто сировину, виробничий процес, методи або технології), у групи.
Основне призначення КВЕД - визначати та кодувати основні та другорядні види економічної діяльності юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців.
Основний вид економічної діяльності - це визначальна ознака у формуванні та стратифікації сукупностей статистичних одиниць для проведення державних статистичних спостережень. Органи державної статистики розраховують основний вид економічної діяльності на підставі даних державних статистичних спостережень відповідно до статистичної методології за підсумками діяльності підприємств за рік.
Об`єктами класифікації у КВЕД є види економічної діяльності юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців (далі - суб`єкти), що їх на вищих рівнях класифікації групують у галузі.
Економічна діяльність - процес виробництва продукції (товарів і послуг), який здійснюють з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устатковання, робочої сили, технологічних процесів тощо. Економічну діяльність характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції.
Переробна промисловість - усі види економічної діяльності, віднесені до секції C "Переробна промисловість". До неї належать як кустарно-ремісничі промисли, так і серійне виробництво. Використання машин і устаткування для виконання економічної діяльності характерне не тільки для секції C.
Процес промислового виробництва - це процес перероблення (механічного, хімічного, ручного тощо), який використовують для виготовлення нової продукції (споживчих товарів, напівфабрикатів чи засобів виробництва), оброблення товарів, які були у використанні, надання промислових послуг і який класифікують у секціях B "Добувна промисловість та розроблення кар`єрів", C "Переробна промисловість", D "Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря", E "Водопостачання; каналізація, поводження з відходами" та F "Будівництво".
Як визначено підпунктом є підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України основна діяльність суб`єктів господарювання, які використовують об`єкт нерухомості за призначенням у господарській діяльності, має класифікуватися у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, а саме: B "Добувна промисловість та розроблення кар`єрів", C "Переробна промисловість", D "Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря", E "Водопостачання; каналізація, поводження з відходами" та F "Будівництво".
Судом встановлено, що основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 за КВЕД - 16.23 Виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 25).
Так, код 16.23 Виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів входить до секції С Переробна промисловість, підкатегорія 16 Оброблення деревини та виготовлення виробів з деревини та корка, крім меблів; виготовлення виробів із соломки та рослинних матеріалів для плетіння.
Таким чином, об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належать позивачу на праві власності та за які нараховано податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік, використовуються за призначенням у господарській діяльності ФОП ОСОБА_1 , основна діяльність якої класифікується у секції С Переробна промисловість, тобто в межах секцій B-F КВЕД ДК 009:2010.
Що стосується третьої умови, за якої податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, підлягає нарахуванню лише на об`єкт нерухомості, який не здається їх власниками в оренду, лізинг, позичку, то представником відповідача у відзиві на позовну заяву зазначено про відсутність спору між сторонами в цій частині. Відповідач вказав на відсутність податкової інформації щодо здачі ФОП ОСОБА_1 в оренду, лізинг іншим суб`єктам господарювання спірних об`єктів оподаткування.
Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку про наявність в спірних правовідносинах передбачених підпункту є підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України трьох обов`язкових умов, за яких податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплач. фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, не підлягає нарахуванню на об`єкти нерухомості розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належать позивачу на праві власності:
1) такі об`єкти нерухомості є будівлями промисловості, віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000;
2) такі об`єкти нерухомості використовуються за призначенням у господарській діяльності ФОП ОСОБА_1 , основна діяльність якої класифікується у секції С КВЕД ДК 009:2010;
3) такі об`єкти нерухомості не здавалися в оренду, лізинг, позичку.
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
При цьому, згідно статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.
Підсумовуючи, позов ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області належить задовольнити повністю.
Щодо розподілу судових витрат у справі:
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
В підтвердження судових витрат у справі представником позивача подано платіжну інструкцію на переказ готівки від 04.02.2025 про сплату судового збору в розмірі 968,96 грн. (а.с. 4).
З огляду на задоволення позову позивачу належить присудити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 968,96 грн. судових витрат по сплаті судового збору.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.