Справа № 280/3551/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 280/3551/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року (суддя Татаринов Д.В.) у справі №280/3551/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

в с т а н о в и В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною податкову вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області №0-0801 від 28 березня 2025 року на суму 3 962,38 грн.;

- скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області №0-0801 від 28 березня 2025 року на суму 3 962,38 грн.;

- стягнути з Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 сплачений податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік в розмірі 3 962,38 грн.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що є власником об`єктів житлової нерухомості (квартири) загальною площею 119,14 кв.м. Контролюючий орган спірною вимогою повідомив позивача про наявність податкового боргу, який виник внаслідок не сплати податку на нерухоме майно за вказаним об`єктом нерухомості за 2023 рік. Позивач вважав, що у нього відсутній обов`язок сплачувати нараховані контролюючим органом податкові зобов`язання, оскільки такі податкові зобов`язання визначені без урахування рішення Запорізької міської ради №5 від 28 січня 2015 року Про затвердження Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) щодо пільги у вигляді зменшення бази оподаткування на 120 кв.м. З цих підстав позивач вважає оскаржувану вимогу протиправною.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано встановленими обставинами справи, які свідчать про те, що контролюючим органом сформовано податкові повідомлення-рішення форми Ф №0-0831-UA0082704 на суму 1 696,50 грн. та №0-0831-UA0082704 на суму 2265,88 грн., якими визначено податкові зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Суд зазначив, що оскільки вказані ППР не були оскаржені позивачем у встановленому законом порядку, то визначені суми податкового зобов`язання набули статусу податкового боргу, у зв`язку з чим відповідачем правомірно сформовано та направлено на адресу позивача спірну податкову вимогу, якою проінформовано про наявність податкового боргу. З цих підстав суд дійшов

висновку про не встановлення у цій справі обставин, які б свідчили про протиправність оскаржуваної вимоги відповідача.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач фактично посилається на ті обставини, які визначені як підстави заявленого позову. За позицією позивача відповідачем безпідставно визначено податкові зобов`язання, оскільки не було враховано рішення Запорізької міської ради №5 від 28 січня 2015 року Про затвердження Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) щодо пільги у вигляді зменшення бази оподаткування на 120 кв.м. Крім цього, позивач вказує на те, що ним не було отримано податкові повідомлення-рішення, на які послаався суд першої інстанції та якими визначено податкові зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 є власником двох об`єктів нерухомості, а саме:

-квартира, загальна площа 51,01 м2 розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартира, загальна плаща 68,13 м2 розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Загальна площа вищезазначених об`єктів нерухомості становить 119,14 м2.

28 березня 2025 року Головним управлінням ДПС у Запорізькій області сформовано податкову вимогу на вищезазначені об`єкти житлової нерухомості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік за№0-0801 на суму 3 962,38 грн.

Вважаючи податкову вимогу протиправною та відсутність у нього обов`язку по сплаті грошового зобов`язання, зазначеного у вимозі, позивач звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з пункту 59.1 статті 59 ІІК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.3 статті 59 ПК України, податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 5 розділу 4 Порядку №610, сформована в ГГС податкова вимога надсилається (вручається) платнику податків у паперовій та/або електронній формі. Податкова вимога, що надсилається (вручається) у паперовій формі, у день її формування в ГГС друкується у двох примірниках, підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) податкового органу, скріплюється печаткою податкового органу та не пізніше наступного робочого дня один примірник надсилається (вручається) платнику податків, другий долучається до справи платника податків.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що за своєю юридичною природою та призначенням податкова вимога має на меті інформування платника податків про суму узгодженого грошового зобов`язання, яке не було ним сплачено у встановлений строк, та непогашеної непі, а також про обов`язок їх погасити, факт виникнення податкової застави та можливі негативні наслідки непогашення податкового боргу.

Тобто, що податкова вимога не є тим документом на підставі якого здійснюється нарахування сум зобов`язань, які підлягають сплаті до бюджету, а отже скасування податкової вимоги не може мати наслідком зменшення нарахованих сум податкових зобов`язань, сум податкового боргу, а також повернення сплачених сум податкових зобов`язань.

У спірному випадку встановлено, що 25 жовтня 2024 року Головним управлінням сформовано податкові повідомлення рішення форми Ф №0-0831-UA0082704 на суму 1 696,50 грн. та №0-0831-UA0082704 на суму 2265,88 грн., якими визначено податкові зобов`язання, стосовно вищезазначених об`єктів оподаткування власником яких є позивач, та які були направлені засобами поштового зв`язку на податкову адресу позивача з рекомендованим повідомленням про вручення.

Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Позивачем не розпочиналася процедура адміністративного та судового оскарження податкових повідомлень-рішень, яким визначено податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, у зв`язку з чим сума заборгованості набула статусу податкового боргу.

Таким чином, оскільки грошові зобов`язання, які визначені контролюючим органом, набули статусу податкового боргу, то у контролюючого органу були наявні підстави для направлення позивачу спірної вимоги.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що з огляду на порядок узгодження податкових зобов`язань, які визначені контролюючим органом, у межах цієї справи не може бути надано оцінку правомірності прийняття контролюючим органом податкових повідомлень-рішень, яким визначено грошове зобов`язання, оскільки така оцінка рішенням контролюючого органу може бути надана лише під час безпосереднього оскарження цих ППР в адміністративному чи судовому порядку.

Отже, оскільки встановлені обставини справи свідчать про те, що позивачем не розпочиналася процедуру оскарження податкових повідомлень-рішень, яким визначено податкові зобов`язання, то доводи заявника апеляційної скарги про необґрунтованість спірної вимоги, в контексті неправомірності визначення контролюючим органом податкових зобов`язань, є безпідставними.

Щодо аргументів позивача про неотримання ним податкових повідомлень-рішень.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що податкові повідомлення рішення форми Ф №0-0831-UA0082704 на суму 1 696,50 грн. та №0-0831-UA0082704 на суму 2265,88 грн. були направлені засобами поштового зв`язку на адресу позивача ( яка ним зазначена і у позові) з рекомендованим повідомленням про вручення, проте повернуті 10 січня 2025 року на адресу відповідача з причин не залежних від нього (за закінченням терміну зберігання).

Згідно пункту 42.2 статті 42 ГІК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

З урахуванням положень пункту 42.5 статті 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Отже, приймаючи до уваги наведені норми права та встановлені у цій справі обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що направленні позивачу податкові-повідомлення рішення, які були повернуті відповідачу з причин неможливості їх вручення адресату поштою, слід вважати такими, що є належним чином вручені.

Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції як щодо відсутності підстав стверджувати про протиправність оскаржуваної вимоги так і щодо наявності у позивача обов`язку сплатити узгоджену суму податкового боргу, про наявність якого контролюючим органом і було повідомлено позивача оскаржуваною податковою вимогою.

З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року у справі №280/3551/25 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 08.12.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров