Справа № 127/29739/25
Суддя: Бойко В. М.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/264/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Бойко В.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивував тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення № 5072 від 26.08.2025 ОСОБА_1 , будучи у встановленому порядку визнаним обмежено придатним до військової служби, не виконав вимоги пункту 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3621-IX від 21.03.2024 року (6 редакції Закону №4235-IХ від 12.02.2025) в частині обов?язку до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, чим вчинив правопорушення передбачене ст.210-1 КУпАП. При цьому, громадянин ОСОБА_1 , 06.11.2020 року пройшов ВЛК та був визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час. В період з 21.03.2024 по 05.06.2025 ОСОБА_1 не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. 3 вище викладеного випливає, що ОСОБА_1 з 21.03.2024 по 05.06.2025 самостійно не звернувся до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду та не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, а відтак громадянин ОСОБА_1 , не виконав свій юридичний обов?язок, чим порушив перехідні положення Закону № 3633-ІX від 11.04.2024 року (в редакції Закону № 4235-ІX від 12.02.2025). Отже, виходячи з вищевикладених обставин начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову №7481 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме вчинення порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період. Отже, ОСОБА_1 фактично було вчинено адміністративне правопорушення 05.06.2025 року, однак постанова про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП була винесена ОСОБА_1 09.09.2025 року, що вказує про пропущення строків накладення адміністративного стягнення згідно ст.38 КУпАП. На підставі вище викладеного, позивач просив скасувати постанову № 7481 від 09.09.2025 року про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративні правопорушення за ч.3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , за спливом строків (три місяці) відповідно до абзацу 9 ст.38 КУпАП.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2025 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін, з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

У свою чергу, 06.10.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки ОСОБА_1 , будучи громадянином України чоловічої статі віком від 25 до 60 років, який був визнаний обмежено придатними до військової служби у воєнний час до 04.05.2024 року, та який не виключений з військового обліку, був зобов?язаний до 05.06.2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, самостійно ініціювавши проходження ВЛК шляхом звернення до ТЦК або звернення через електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного та резервіста. Позивачем не надано доказів вжиття заходів задля отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду та проходження такого огляду до 05.06.2025 року, та ця обставина останнім не заперечується. Тому ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП в межах строку накладення адміністративного стягнення. Крім того, зазначив, що доводи позивача про те, що відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення, вважав необґрунтованими, оскільки саме у позивача виник обов`язок до 05.06.2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, самостійно звернувшись до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду. Докази виконання вказаного обов`язку ОСОБА_1 не надав. Так, ч. 1 ст. 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частинах дев`ятій і десятій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Частина 9 ст. 38 КУпАП, зокрема, приписує, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. При цьому триваючим вважається правопорушення, яке починається з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, коли винна особа не виконує конкретний покладений на неї обов`язок або виконує його неповністю чи неналежним чином, а потім така бездіяльність триває протягом певного проміжку часу до моменту виконання установлених обов`язків або виявлення правопорушення. Як слідує із зазначеної в оскаржуваній постанові, 26.08.2025 року було виявлено порушення ОСОБА_1 правил військового обліку, після особистого прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вчинення ОСОБА_1 порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію розпочалося із 05.06.2025 року. Тому ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності саме за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в межах строку накладення адміністративного стягнення.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб?єкта владних повноважень обов?язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об?єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв?язок доказів у їх сукупності.

Так, судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до облікової картки до військового квитка № НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку з 18.12.2024 року у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ВОД «Резерв+» ОСОБА_1 перебуває у розшуку ТЦК та СП., причина розшуку непроходження ВЛК).

Разом з тим, 09.09.2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 виніс постанову № 7481 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. ОСОБА_1 був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та отримав копію постанови 09.09.2025 року. (а.с.12-15).

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, об`єктивна сторона правопорушення полягає у тому, що ОСОБА_1 , будучи у встановленому порядку визнаним обмежено придатним до військової служби, не виконав вимоги пункту 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3621-IX від 21.03.2024 року (6 редакції Закону № 4235-IХ від 12.02.2025) в частині обов?язку до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, чим вчинив правопорушення передбачене ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст.1Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993р.№ 3543-XII особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 р., коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 р. №303/2014 «Про часткову мобілізацію».

24.02.2022 р. Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні №2102-ІХ», яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 р. №2232-ХІІ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до абз. 4 ч. 10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Частина 10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону України №3633-ІХ від 11.04.2024, який набув чинності 18.05.2024. Статтею 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Відповідно до ч. 3 ст.210-1КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підставою для прийняття оскаржуваної постанови стало складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП № 5072 від 26.08.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , будучи у встановленому порядку визнаним обмежено придатним до військової служби, не виконав вимоги пункту 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3621-IX від 21.03.2024 року (6 редакції Закону № 4235-IХ від 12.02.2025) в частині обов?язку до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, чим вчинив правопорушення передбачене ст.210-1 КУпАП. ОСОБА_1 отримав другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП № 5072 від 26.08.2025 року, що підтверджується його особистим підписом у вказаному протоколі. ОСОБА_1 , був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення о 10.00 год. 09.09.2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.16-18).

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» було викладено у новій редакції, згідно якої військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відтак, у позивача ОСОБА_1 виник обов`язок уточнити персональні дані до 05 червня 2025 року, однак позивач у жодний законодавчо передбачений спосіб не уточнив персональні дані, тобто порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно з ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210,210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частинах дев?ятій і десятій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Частина 9 ст.38 КУпАП, зокрема, приписує, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

При цьому триваючим вважається правопорушення, яке починається з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, коли винна особа не виконує конкретний покладений на неї обов?язок або виконує його неповністю чи неналежним чином, а потім така бездіяльність триває протягом певного проміжку часу до моменту виконання установлених обов?язків або виявлення правопорушення.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.02.2024 у справі

№160/17189/21.

Адміністративне правопорушення було вчинено позивачем ОСОБА_1 , 05.06.2025 року, виявлено 26.08.2025 року, адміністративне стягнення було накладено 09.09.2025 року, а тому підстави для закриття провадження за спливом строків у справі про адміністративне правопорушення відсутні.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, не підлягає до задоволення, оскільки строк притягнення до адміністративної відповідальності рахується з моменту виявлення правопорушення, а не з моменту вчинення.

Судові витрати залишити за позивачем.

На підставі ч. 3 ст. 210, ч. 3 ст. 210-1, п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.77, 78, 90 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 09.12.2025 року.

Суддя: