Справа № 682/2752/25
Суддя: Мотонок Т. Я.
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 682/2752/25
Провадження № 2-а/682/48/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області у складі:

головуючого судді Мотонок Т. Я.,

за участю секретаря судових засідань Мелашенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута справу № 682/2752/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування поданого позову вказано, що постановою № 814 від 30.09.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 грн. Копію постанови № 814 від 30.09.2025 позивач отримав засобами поштового зв`язку 11.10.2025.

Постанову № 814 від 30.09.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, останній вважає незаконною.

Так, позивач зазначає, що в резолютивній частині постанови не зазначено про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Щодо суті адміністративного правопорушення позивач вказує, що повістку № 3958560 від 16.06.2025 про необхідність явки 03.07.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних він не отримував, а тому його безпідставно та неправомірно було притягнуто до відповідальності.

За таких обставин позивач ОСОБА_1 звернувся до суду та просив: скасувати постанову № 814 від 30.09.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, якою за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. і справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 21.10.2025 провадження у справі відкрито та призначено судовий розгляд на 04.11.2025. Також позивачу поновлено строк на оскарження постанови № 814 від 30.09.2025. Окрім того, від ІНФОРМАЦІЯ_1 витребувано матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1

04.11.2025 розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою представника відповідача до суду та ненадходження витребуваних доказів від відповідача відповідно до ухвали суду від 21.10.2025.

05.11.2025 від представника ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшли докази на виконання ухвали суду від 21.10.2025.

10.12.2025 учасники справи, будучи належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи, до суду не з`явились.

Представник позивача, адвокат Жилюк О.В., подав до суду заяву про розгляд справи за їх із позивачем відсутності. Позовні вимоги підтримують.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 814 від 30.09.2025 в справі про адміністративне правопорушення позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Зі змісту спірної постанови вбачається, що військовозобов?язаний ОСОБА_1 , без поважних на то причин, 03.07.2025 р., не прибув на 09.00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних за пересланою засобами поштового зв`язку «Укрпошта» повісткою № 3958560 від 16.06.2025р. В зв?язку із неприбуттям ОСОБА_1 по повістці, першим відділом ІНФОРМАЦІЯ_3 було направлено електронне звернення Е2864009 від 13.07.2025, яке передбачене п. 56 постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року за № 1487, до органів національної поліції України про розшук та доставлення ОСОБА_1 як особи, що вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Пізніше, 09.08.2025 військовозобов?язаний ОСОБА_1 був доставлений працівниками національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Своїми неправомірними діями, які виразились в не прибутті за повісткою в особливий період, військовозобов?язаний ОСОБА_1 не виконав свій обов?язок, передбачений частиною третьою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», порушив вимоги частини другої статті 17 Закону України «Про оборону України», абзацу третього частини десятої статті 1 та частини 11 статті 38 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, кваліфікуючою ознакою якого с порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період (а.с. 8).

Із даних протоколу про адміністративне правопорушення № 591 від 09.08.2025 слідує, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився без поважної причини 03.07.2025 о 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою № 3958560 від 16.06.2025 для уточнення даних. В зв`язку з неприбуттям ОСОБА_1 по повістці, ІНФОРМАЦІЯ_4 було направлено електронне звернення E2864009 від 13.07.2025, яке передбачене п.56 постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022р. за № 1487, до органів національної поліції України про розшук та доставлення ОСОБА_1 як особи, що вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Пізніше, 09.08.2025р., ОСОБА_3 був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту 1 пункту 2 розділу 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3633-IX, частини другої статті 17 Закону України «Про оборону України», частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзацу третього частини першої та абзацу сьомого частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. (а.с. 29-30).

Так, за правилами ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, відповідальність встановлено за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань.

Відповідно до ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення порушення, протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону, у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Отже, у громадян України, у тому числі у військовозобов`язаних, яким є позивач, існує обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.

Разом з цим, в разі невиконання обов`язку громадян щодо прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах відповідальність настає відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Отже, матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у даному випадку повинні містити достатню сукупність належних, допустимих, достовірних доказів, з яких буде вбачатися, що військовозобов`язаний або резервіст, будучи належним чином повідомленим про необхідність явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або іншого визначеного законодавством органу влади, не прибув до відповідного органу влади у встановлені дату та час і у встановлений законом строк не повідомив відповідний орган влади про причини своєї неявки або вказані причини не підпадають під перелік законодавчо визначених поважних причин неявки за повісткою. При цьому з огляду на презумпцію протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, що закріплена у ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок доведення вчинення особою відповідного правопорушення, а отже і обов`язок доведення правомірності власного рішення, покладається саме на суб`єкта владних повноважень.

Отже, відповідно до пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Порядок перевірки військово-облікових документів та вручення військовозобов`язаним повісток в особливий період регулюється «Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», який затверджений постановою КМУ № 560 від 16.05.2024.

Відповідно до п. 41 Порядку, проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період - належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Разом з цим, суд зазначає, що Постановою КМУ № 1147 від 08.10.2024 «Про внесення змін до Правил надання послуг поштового зв`язку» внесено зміни до Правил надання послуг поштового зв`язку.

Згідно п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 15.03.2009, передбачено, зокрема, що «Рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Згідно інформації про рух поштового відправлення (повістки) відсутні дані про інформування позивача як адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або залишення працівником пошти повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

В силу пункту 6.12.3 Регламенту рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). Адресат (одержувач) власноруч проставляє своє прізвище та підпис у аркуші ф.8 чи іншому документі, за яким здійснюється вручення. На бланку повідомлення про вручення адресат (одержувач) у відповідному місці зазначає дату вручення рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», розписується та зазначає своє прізвище та ініціали або ім`я та прізвище.

Згідно із пунктом 6.12.4. Регламенту, у разі відсутності адресата (одержувача), за зазначеною на рекомендованому листі з позначкою «Повістка ТЦК» адресою, працівник ОПЗ інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» ф.22, де додатково проставляє позначку «Повістка ТЦК», проставляє відмітку про причину невручення, на зворотному боці відправлення зазначає дату вкладання повідомлення ф.22а до абонентської поштової скриньки.

Відповідно до пункту 6.16 Регламенту, інформація щодо вручення рекомендованої письмової кореспонденції, в тому числі з повідомленням про вручення, заноситься до автоматизованої системи.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутня копія повідомлення ф. 22, із проставленням позначки «Повістка ТЦК», відмітки про причину невручення, та зазначенням на зворотному боці відправлення дати вкладання повідомлення ф.22а до абонентської поштової скриньки.

З матеріалів справи слідує, що на ім`я відповідача ОСОБА_1 було сформовано повістку № 3958560 на адресу: АДРЕСА_1 , за якою дійсно фактично проживає позивач.

Однак, разом із тим, у справі відсутні докази того, що дана повістка дійсно направлялась позивачу та була отримана ним.

Також в матеріалах справи відсутні докази щодо здійснення спроб вручення повістки позивачу шляхом телефонного дзвінку на його мобільний номер або шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» ф.22а, де додатково проставляється позначка «Повістка ТЦК».

А тому, наявні підстави вважати, що позивач не був обізнаний про надходження на його адресу рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

За таких обставин суд приходить до висновку, шо позивач ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце явки за повісткою, оскільки у справі відсутні докази доведення до відома позивача змісту відповідної повістки або ознайомлення з її змістом, тобто у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач. був належним чином повідомлений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим мав би виконати відповідний обов`язок, закріплений мобілізаційним законодавством.

Таким чином, з наявних матеріалів справи підтверджується, що постанова № 814 від 30.09.2025 року винесена з суттєвими порушеннями матеріального законодавства: відсутні докази наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП).

Відповідачем не спростовано протиправність свого рішення.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач ОСОБА_1 при подачі позову до суду сплатив судовий збір в сумі 605,6 грн. Відтак, з урахуванням вказаних норм, судові витрати у виді судового збору у сумі 605,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 19, 25, 90, 168, 246, 258, 293 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Постанову № 814 від 30.09.2025 по справі про адміністративне правопорушення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 , про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 )

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 )

Повний текст рішення складено: 10.12.2025.

Суддя Мотонок Т. Я.