Справа № 346/4952/25
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" грудня 2025 р. справа № 346/4952/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Біньковської Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та зобов`язання до їх вчинення,-
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Коломийського районного суду Івано-Франківської області цю справу передано за підсудністю до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позов, в якому стосовно задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що оскаржувана постанова державного виконавця у виконавчому провадженні № 78925170 винесена у повній відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Приймаючи до виконання постанову суду про стягнення з ОСОБА_1 , державний виконавець встановив відсутність підстав для її повернення, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону України Про виконавче провадження. Установивши, що пред`явлена судом постанова суду про стягнення з ОСОБА_1 штрафу відповідає вимогам закону, а підстав для її повернення немає, державний виконавець виніс законну постанову про відкриття виконавчого провадження № 78925170. Просить в задоволенні позову відмовити (а.с. 57).
Заяв про розгляд справи з викликом сторін суду не надходило. У відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.
25.08.2025 старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 3400,00 грн у ВП №78925170 (а.с.43).
Також 25.08.2025 старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанову про розмір мінімальний витрат виконавчого провадження №78925170 (а.с.43 зворот).
Коломийський відділ державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернувся до Лебединского районного суду Сумської області із листом від 08.09.2025 №78925170, в якому просив повідомити коли було вручено постанову ОСОБА_1 або надати копію поштового відправлення (а.с.45 зворот).
Коломийський відділ державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 10.09.2025 надіслав позивачу виклик державного виконавця №100738/10 (а.с.46).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із статтею 3 цього Закону примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.
Приписами пункту 3 частини 1 статті 26 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.
Таким чином, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є виконавчим документом, який підлягає до примусового виконання.
Відповідно до статті 298 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі також - КУпАП) постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Відповідно до частин 1, 3 статті 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.
За приписами частин 1, 2, 4 статті 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно із частиною 1 статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України (ч.3 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом (ч.1 ст.308 КУпАП).

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст.308 КУпАП).

Частиною 5 статті 26 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України Про виконавче провадження виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Судом встановлено, що згідно постанови Лебединського районного суду Сумської області від 07.07.2025 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Зазначена постанова, направлена судом позивачу для відома і виконання, позивачем не оскаржена, доказів своєчасної сплати штрафу позивачем суду не надано. Сплата штрафу в сумі 17000,00 грн за вказаною постановою суду відбулася після відкриття виконавчого провадження №78925170. У зв`язку з несплатою штрафу в добровільному порядку постанова суду, із відміткою про набрання нею законної сили, була 11.08.2025 звернута до примусового виконання (отримана відповідачем 22.08.2025).

Обов`язок відповідача виконати постанову суду та відкрити провадження регламентований нормами Закону України «Про виконавче провадження».

За твердженням позивача, постанову суду від 07.07.2025 він не отримував, оскільки проходить військову службу у Військовій частині № НОМЕР_3 , яка дислокується у Сумській області. Також означену постанову не отримували і зареєстровані разом із позивачем у житловому приміщенні особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (№046), надісланого за адресою: АДРЕСА_2 , міститься відмітка про вручення постанови суду від 07.07.2025 - 26.07.2025 (а.с.47).

Також суду надано лист АТ «Укрпошта» від 09.10.2025 за №1.30.002.-36380-25, в якому зазначено про те, що на день надання відповіді встановити місцезнаходження рекомендованого листа №046 не є можливим (а.с.67).

Суд зазначає, що покликання позивача на таку підставу скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.08.2025, як недотримання Лебединським районним судом Сумської області вимог щодо належного повідомлення сторони про участь у справі (не надіслання копії постанови від 07.07.2025 за місцем проходження позивачем військової служби), за відсутності доказів оскарження таких дій та постанови суду, а також ймовірне неотримання позивачем з незалежних від суду причин постанови від 07.07.2025, не можуть бути обґрунтованими доводами для скасування рішення органу державної виконавчої служби при примусовому виконанні.

Суд звертає увагу, що в межах спірних правовідносин судом не перевіряється правомірність дій Лебединського районного суду Сумської області щодо передачі на примусове виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Обов`язок державного виконавця відкрити виконавче провадження, у разі надходження виконавчого документа на примусове виконання, передбачено частиною 5 статті 26 Закону України Про виконавче провадження.

Обов`язок стягнути подвійну суму штрафу при примусовому виконанні передбачено статтею 307 КУпАП, виконавчий збір статтями 26, 27 Закону України Про виконавче провадження.

Таким чином, якщо виконавчий документ відповідає усім вимогам та його пред`явлено до виконання у межах встановленого законом строку і до відділу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення, відповідно до статті 26 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов`язаний прийняти цей виконавчий документ до виконання та, за відсутності доказів сплати штрафу, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа винести постанову про відкриття виконавчого провадження, стягнути подвійну суму штрафу і виконавчий збір.

Щодо доводів відповідача про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 25.08.2025 в силу приписів частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» може бути оскаржена саме до Лебединського районного суду Сумської області, суд висновує про їх помилковість, оскільки з огляду на наступне.

Верховний Суд у постанові від 04.10.2023 в справі №240/8781/23 сформував такі висновки: … «Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.02.2019 у справі №757/62025/17-ц зазначила, що справи (про накладення адміністративного стягнення) розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами, іншими органами (посадовими особами) в порядку, встановленому КУпАП, яким передбачено порядок примусового виконання постанов про накладення адміністративного стягнення. Проте цим Кодексом не передбачено можливості оскарження в порядку судового контролю за виконанням судових рішень дій осіб, уповноважених здійснювати таке примусове виконання.

Оскільки у справі, що розглядалась, позивач оскаржував дії державного виконавця у зв`язку з примусовим виконанням судового рішення про накладення адміністративного стягнення, ухваленим в порядку КУпАП, а не за наслідками розгляду цивільної справи, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що розгляд такої скарги віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Оскільки у справі, яка розглядається, ОСОБА_1. оскаржує постанову державного виконавця у зв`язку з примусовим виконанням судового рішення про накладення адміністративного стягнення, ухваленого в порядку КУпАП, а не за наслідками розгляду цивільної справи, то висновки судів попередніх інстанцій про неможливість її розгляду в порядку адміністративного судочинства є помилковим...».

Вказана правова позиція підтримана Верховним Судом в подальшому у постановах від 11.10.2023 в справі №460/10292/23, від 12.06.2024 у справі №495/1465/22, від 16.04.2025 в справі №242/2055/23.

Враховуючи предмет спору в цій справі, встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що постанова від 25.08.2025 у ВП №78925170 про відкриття виконавчого провадження прийнята відповідачем правомірно, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 268, 269, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ).

відповідач - Коломийський відділ державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (, вул. Шевченка, 23, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78203).

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.