Справа № 160/6720/24
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 160/6720/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року

у адміністративній справі №160/6720/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виналь» до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні - Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виналь» та визнано протиправним і скасовано винесене Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків податкове повідомлення-рішення форми «ПС» № від 01.02.2024р., а також стягнуто з Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Віналь» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем по справі з підстав неправильного та неповного з`ясування фактичних обставин, що мають істотне значення для належного вирішення справи, неправильного та неповного дослідження наявних у справі доказів, не відповідності висновків фактичним обставинам справи, а також порушення та неправильного застосування норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга відповідача мотивована безпідставністю висновків суду першої інстанції щодо неналежного викладу правових підстав податковим органом для призначення перевірки, посилаючись на зміст п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України та Закону України «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», що і було підставою для проведення перевірки на здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, відповідач наголошує на тому, що законодавець дозволяє проведення фактичної перевірки на виконання функцій контролюючого органу, визначених Податковим кодексом України та законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які покладені на відповідача в силу приписів ст. 19-1 ПКУ та статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», що узгоджується з правовими позиціями, висловленими в постановах Верховного Суду від 12.08.2021 по справі №140/14625/20, від 07.11.2019 по справі №140/391/19, від 10.04.2020 року у справі №815/1978/18, від 05.11.2018 року у справі №803/988/17, від 20.03.2018 року у справі №820/4766/17, та від 22.05.2018 року у справі №810/1394/16, від 08.12.2022 року, по справі № 140/2889/21, від 10.10.2023 по справі №500/1301/20, що у скупності на переконання відповідача свідчить про те, що у даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального), оскільки проведення згідно п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст.80 ПКУ законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Обґрунтовуючи протиправність висновків суду першої інстанції про неправомірне витребовування контролюючим органом документів щодо залишків тари, матеріалів для укупорки, показників лічильників води і електроенергії, відповідач знову ж таки виходячи з положень пп.20.1.6 п.20.1 ст.20, п.п. 80.2.5. п.80.2 ст.80, п.85.2. п.85.4. ст.85 Податкового Кодексу України акцентує увагу апеляційної інстанції на тому, що у позивача запитувалися документи під час проведення фактичної перевірки, і ці документи стосувалися саме виробництва алкогольних напоїв, що входить до предмета перевірки, що відповідає визначеному в наказі предмету фактичної перевірки та узгоджується з приписами пп.19-1.1.14. пп.19-1.1.16 ст.19-1 ПКУ і ст.16 Закону України «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

А на спростування висновків суду першої інстанції про неправомірність визначеної у спірному випадку повторності правопорушення за ненадання платником податків контролюючому органу оригіналів документів при здійсненні податкового контролю, відповідач спираючись на положення п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України наголошує, що повторність вчиненого податкового правопорушення встановлено згідно наступних актів попередніх фактичних перевірок: №1059/04-36-09-02/41146771 від 16.03.2023 за результатами якого притягнуто платника податків до відповідальності згідно ч.1 п.121.1. ст.121 Податкового кодексу України та прийнято податкове повідомлення-рішення №281/32-00-07-08-20 від 13.04.2023, яким визначено суму штрафних санкцій 1020, 00 грн. за порушення п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України; №3900/04-36-09-01/41146771 від 04.12.2023 р. за результатами якого притягнено платника податків до відповідальності згідно ч.2 п.121.1. ст.121 Податкового кодексу України та прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.01.2024 № , яким визначено суму штрафних санкцій 2040, 00 грн. за порушення п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України; №4001/04-36-09-01/41146771 від 14.12.2023 року за результатами якого притягнено платника податків до відповідальності згідно ч.2 п.121.1. ст.121 Податкового кодексу України та прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.01.2024 № , яким визначено суму штрафних санкцій 2040, 00 грн. за порушення п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, а також відомостями з даних інтегрованої картки ТОВ «ВИНАЛЬ» за платежем 21081101 відповідно яких платника податків було притягнено до відповідальності згідно ч.2 п.121.1. ст.121 Податкового кодексу України за порушення п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України згідно наступних податкових повідомлень рішень: форми «ПС» №722/32-00-07-08-20 від 28.07.2023 про застосування штрафних санкцій на суму 2040,0 грн.; форми «ПС» №747/32-00-07-08-20 від 10.08.2023 про застосування штрафних санкцій на суму 2040,0 грн.; форми «ПС» №848/32-00-07-08-20 від 07.09.2023 про застосування штрафних санкцій на суму 2040,0 грн.; форми «ПС» №982/32-00-07-08-20 від 30.10.2023 про застосування штрафних санкцій на суму 2040,0 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління ДПС у Дніпропетровській області підтримує доводи Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, вимоги якого просить задовольнити, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у цій справі вважає таким, що підлягає скасуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу та у поданих позивачем письмових поясненнях вказується на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції і на безпідставність доводів відповідача, у зв`язку з чим позивач просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. На підтвердження своїх доводів позивач зазначає, що ГУ ДПС у Дніпропетровській з 01.11.2023 року по теперішній час проводить відносно позивача «безперервну» фактичну перевірку, і всі проведені перевірки між собою є ідентичними, під час проведення яких позивачем надавалися усі документи які стосуються предмету перевірки, а ГУ ДПС у Дніпропетровській області в свою чергу складалися відповідні Акти про проведення фактичної перевірки в яких зазначалося, що позивач не надав частину запитуваних документів, і завжди зазначався один й той самий перелік документів, які нібито не були надані позивачем, а також виносилися податкові повідомлення-рішення за результатами проведення перевірки, якими позивач притягувався до відповідальності згідно п.121.1. ст.121 Податкового кодексу України. Проте усі податкові повідомлення-рішення вже оскаржені та оскаржуються позивачем в судовому порядку, і на теперішній час в адміністративних судах різної інстанції перебуває 35 судові справи по аналогічним фактичним перевіркам, в яких предмет та підстави позовів є ідентичними, змінюються лише номера/дати документів та строки проведення фактичної перевірки. Окремо позивач акцентує увагу на тому, що наразі в 19 з 35 судових справ, які були розглянуті судом першої інстанції, ухвалено рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом, і в усіх 19 з 19 розглянутих судових справ Дніпропетровським окружним адміністративним судом позови позивача задоволено у повному обсязі та визнано протиправними та скасовано оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а із поданих відповідачем апеляційних скарг Третім апеляційним адміністративним судом вже прийнято шість постанов, з яких по справам № 160/8973/23, № 160/21632/23 апеляційні скарги відповідача залишено без задоволення, по справам № 160/22612/23, № 160/4869/24 змінено мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, але і іншому рішення залишено без змін (позов визнано обґрунтованим та задоволено), і тільки по справам № 160/3236/24 та № 160/10642/24 апеляційні скарги відповідача задоволено, рішення скасовані і у задоволенні позову відмовлено. Також позивач звертає увагу апеляційної інстанції на рішення Третього апеляційного адміністративного суду у справах № 160/6988/24, 160/14806/24 та 160/27346/23 з аналогічною до даної справи правовою позицією.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, відзивів та викладені у додаткових поясненнях обставини, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність застосування до них норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку наявність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача і для скасування рішення суду першої інстанції з наведених в апеляційній скарзі підстав, виходячи з нижченаведеного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що оскаржуване у цій справі податковим повідомленням-рішенням форми «ПС» від 01.02.2024 р. № за порушення п.85.2, п.85.4 ст.85 Податкового кодексу України на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 і п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України до ТОВ «Виналь» застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 2040,00 грн. (а.с.16) було винесено Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків на підставі Акту фактичної перевірки №66/04-36-09-01/41146771 від 15.01.2024 (а.с.13-14), складеного за результатом проведеної згідно винесеного заступником начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з метою дотримання вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів наказу від 03.01.2024р. №10-п фактичної перевірки ТОВ «Виналь» за адресою: Дніпропетровська обл., м. Синельникове, вул. Космічна, буд. 1-В, з питань дотримання законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів, за період діяльності, який буде перевіряється згідно ст. 102 Податкового кодексу, термін якої визначено розпочати з 04.01.2024 тривалістю не більше 10 діб (а.с.10).

Зазначений наказ №10-п від 03.01.2024р. про проведення фактичної перевірки було прийнято згідно пп.19-1.1.4, пп.19-1.1.14, пп.19-1.1.15, пп.19-1.1.16, пп.19-1.1.17, пп.19-1.1.18, пп.19-1.1.19, пп.19-1.1.20 п.19-1.1 ст.19-1, ст.20, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 (підстава проведення фактичної перевірки - здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального) Податкового кодексу України, а також вимог Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95- ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,-коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами) і інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на ГУ ДПС у Дніпропетровській області, призначено проведення фактичної. На підставі вказаного наказу №10-п було оформлено направлення на перевірку після пред`явлення яких представнику позивача разом із врученням останньому копії наказу від 03.01.2024р. №10-п про проведення фактичної перевірки було розпочато проведення фактичної перевірки ТОВ «Виналь» за адресою: Дніпропетровська обл., м. Синельникове, вул. Космічна, буд. 1-В, а оформлені актом результати перевірки (на 9 арк) були вручені представнику позивача 15.01.2024 що підтверджується підписом (а.с.14)

Як з`ясовано судом першої інстанції у зв`язку з проведенням фактичної перевірки та відповідно до вимог п.п. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20,п. 85.2, п. 85.4 ст. 85 Кодексу Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області вимагалося від Товариства надати документи, які стосуються предмету перевірки за переліком, і письмову вимогу перевіряючих щодо надання до перевірки інформації та її документального підтвердження у т.ч. з питань: бухгалтерського обліку щодо залишків тари та матеріалів для укупорки, які використовуються для виробництва алкогольних напоїв; і документів, які підтверджують використання тари, матеріалів для укупорки при виробництві алкогольних напоїв - було вручено 04.01.2024 представнику за довіреністю ТОВ «Виналь» Мельникову А.О. Проте, у ході проведення фактичної перевірки з 04.01.2024 по 12.01.2024 вищезазначені документи інформацію не надано, також як і не надано показники цілодобових витрат води та енергоносіїв, які використовуються для виробництва алкогольних напоїв. Натомість, у відповідь на письмову вимогу перевіряючих , ТОВ «Виналь» листом №42 від 12.01.2024 було надано лише: наказ №05/01-1 від 05.01.2024 «Про проведення інвентаризації», акт №2 від 05.01.2024 інвентаризації водно-спиртової суміші в цеху приготування горілчаних виробів, акт №1/1 від 05.01.2024 інвентаризації спирту у спиртосховищі, акт інвентаризації готової продукції на 05.01.2024 року за адресою: м. Синельникове, вул. Космічна, 1-В, акт інвентаризації марок акцизного податку на 05.01.2024, копії актів про відвантаження та приймання спирту за період з 11.01.2024 по 12.01.2024, копії договорів з цими контрагентами, копії ТТН та накладних на внутрішнє переміщення готової продукції за період з 04.01.2024 по 12.01.2024, копії вимог на відпуск спирту у виробництво за період з 04.01.2024 по 11.01.2024, копії змінних звітів (Звітів виробництва за зміну) та копії накладних на передавання алкогольних напоїв з виробництва до складу готової продукції з 04.01.2024 по 11.01.2024.

Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції інстанції цитуючи положення

п.61.1 ст. 61, пп.62.1.3 п.62.1 ст.62, пп.75.1.3. п.75.1. ст.75, п.80.1. пп.80.2.2 і пп.80.2.5. п.80.2. ст.80, п.81.1. п.81.2. ст.81 Податкового кодексу України акцентував увагу на тому, що в наказі про проведення фактичної перевірки №3000-п від 21.06.2023 року не міститься жодних посилань на отримання податковим органом будь-якої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також зазначений наказ не містить жодної інформації щодо того, в рамках яких заходів було встановлено порушення позивачем вимог законодавства в сфері виробництва та обліку підакцизних товарів, на підставі яких відомостей або документів (заяви, доповідної записки, службової інформації, тощо) встановлені такі факти, яких обставин стосується така інформація, які порушення зафіксовано в ній тощо.

За вказаних у попередньому абзаці обставин, а також посилаючись на нерелевантну до спору у цій справі судову практику (постанови Верховного Суду від 17 серпня 2023 року в справі №160/15432/21, від 27 листопада 2023 року в справі № 420/11790/22, 15 листопада 2023 року в справі № 320/9733/22, від 11 липня 2022 року у справі № 120/5728/20-а, від 21 грудня 2022 року у справі № 500/1331/21, від 05 липня 2023 року у справі №460/2663/22, у справі № 820/4894/18 від 04.12.2018 р., у справі №820/4891/18 від 18.12.2018 р., у справі № 820/4895/18 від 18.12.2018 р., у справі №820/4893/18 від 05.03.2019 р., у справі № 1440/2045/18 від 11.06.2019р.) суд першої інстанції фактично підсумував про невідповідність вимогам закону наказу у даному випадку у зв`язку з відсутністю будь-яких посилань на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, та з підстав не відображення у цьому наказі обставин в рамках яких встановлено невідповідність діяльності ТОВ "Виналь" вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом.

Наведені вище висновки суду першої інстанції колегією суддів не можуть бути визнанні законними та обґрунтованими, оскільки обговорений судом наказ про проведення фактичної перевірки №3000-п від 21.06.2023 року не має жодного відношення до предмету спору у цій справі.

Натомість, колегія суддів звертає увагу на те, що у наказі Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 03.01.2024р. №10-п, яким було призначено проведення фактичної перевірки ТОВ «Виналь» за адресою: Дніпропетровська обл., м. Синельникове, вул. Космічна, буд. 1-В з питань дотримання законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів як підставу проведення перевірки вказано пп.80.2.5, п.80.2 ст.80 Податкового Кодексу України, якою чітко визначено, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною підставою з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, а відповідно, саме зазначеною нормою відповідачу дозволяється проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

За наведених обставин, а також виходячи з передбачених підпунктами 19-1.1.1., 19-1.1.14., 19-1.1.16., 19-1.1.17., 19-1.1.54. п.19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України функцій контролю, зокрема функцій: проводити відповідно до законодавства перевірки платників податків, здійснювати контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері, здійснювати заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального, а також здійснювати інші функції, визначені законом колегія суддів наголошує, що контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки господарюючого суб`єкту з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що висловлена у постановах від 11.05.2022 по справі 540/4141/20, від 21.07.2022 року по справі №320/1864/21, 320/8042/21, від 08.12.2022 по справі 140/2889/21, які відповідно до ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані у спірних правовідносинах.

Отже, наведені вище норми свідчать про безпідставність тверджень позивача стосовно протиправності прийнятого відповідачем наказу про проведення фактичної перевірки від 03.01.2024р. №10-п внаслідок не зазначення в наказі чіткої підстави для проведення перевірки, оскільки здійснення визначених законодавством функцій відповідача у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального є достатньою підставою для призначення фактичної перевірки, правомірним є призначення контролюючим органом фактичної перевірки позивача саме на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України та ст.16 Закону України «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Виходячи з правомірності призначення та проведення відповідачем фактичної перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України та відповідно права посадових (службових) осіб контролюючого органу на витребування та отримання від платника податків або його законних представників копій документів, що належать до предмета перевірки, а також наявності у платника податків обов`язку після початку перевірки надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки - колегія суддів визнає також безпідставними висновки суду першої інстанції про не правомірність запиту податкового органу щодо залишків тари, матеріалів для укупорки, показників лічильників води і електроенергії, оскільки на переконання суду це не стосуються підакцизного товару.

На спростування таких висновків суду, колегія суддів вважає за необхідне акцентувати увагу на тому, що відповідно до положень п.80.1 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи), і після початку перевірки у платника податків виникає обов`язок надання контролюючому органу інформації та її документального підтвердження з питань в межах предмету перевірки, при цьому ненадання або несвоєчасне подання до контролюючого органу документів при здійсненні податкового контролю має наслідком застосування до платника податків відповідальності у вигляді штрафу, оскільки витребувані у позивача документи та матеріали під час перевірки відповідають вимогам ст.16 Закону України «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а вимоги контролюючого органу про надання первинних документів відносно тари та матеріалів для укупорки, які використовуються в процесі виробництва алкогольних напоїв їх обліку є обґрунтованими та в рамках перевірки, оскільки вказана документація відносяться до процесу виробництва підакцизної продукції, що саме і було предметом перевірки.

Помилковими колегія суддів визнає також висновки суду першої інстанції у цій справі в частині протиправності застосування до позивача вимог п.121.1. ст.121 Податкового кодексу України з ознаками повторюваності податкового правопорушення, оскільки повторність вчиненого позивачем податкового правопорушення підтверджується актами попередніх фактичних перевірок та винесених на їх підставі податковими повідомленнями-рішеннями, якими на позивача за порушення вимог п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України згідно ч.1 п.121.1. ст.121 Податкового кодексу України неодноразово накладалися штрафні санкції

Враховуючи вищевикладене у сукупності, судова колегія вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «ПС» № від 01.02.2024р., яким за порушення вимог п.85.2 ПК України до позивача застосовано адміністративний штраф колегія суддів визнає таким, що прийнято правомірно та на підставі чинних норм податкового законодавства.

На підставі вказаного, судова колегія вважає, що податковий орган з дотриманням положень діючого законодавства прийняв оскаржуване у цій справі податкове повідомлення-рішення, а тому відсутні законні підстави для його скасування.

У контексті оцінки доводів позовної заяви та апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Виходячи з наведеного, судова колегія дійшла висновку, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув, належної оцінки не надав, внаслідок чого і дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог, а тому апеляційний суд вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року скасувати.

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Виналь» до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні - Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов