Справа № 640/10477/22
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

09 грудня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/10477/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ЛІО С» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАІНЯ ЛІО С» (далі позивач або ТОВ «КОМПАНІЯ ЛІО С») 12.07.2022 звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Київської митниці (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці Держмитслужби № UA100380/2022/0000051/2 від 17.06.2022 про коригування митної вартості товарів.

В обґрунтування пред`явленого позову зазначено, що 17.06.2022 ТОВ «КОМПАНІЯ ЛІО С» здійснювало митне оформлення в режимі імпорту товару. Позивачем оформлено та подано до Київської митниці митну декларацію №UA100380/2022/306750 від 17.06.2022, в якій задекларовано митну вартість товару відповідно до ст.58 Митного кодексу України в розмірі відповідно до ціни контракту (метод визначення митної вартості №1). Також на підтвердження митної вартості товару митному органу позивачем надані документи, які передбачені частинами 1 та 2 статті 53 Митного кодексу України.

За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів, відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів, яке обгрунтоване тим, що декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість, отже не можливе застосування основного методу визначення митної вартості - за ціною зовнішньо - економічного контракту.

Позивач не погоджується з вказаним рішенням, вважає його протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, з огляду на те, що воно не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини 2 статты 55 Митного кодексу України, оскільки не містить наявної в митного органу інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідач позов ТОВ «КОМПАНІЯ ЛІО С» не визнав, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив таке.

17.06.2022 до відділу митного оформлення №1 митного поста «Чайки» митним брокером ТОВ "МАКС-ТРЕЙД" подано електронну митну декларацію (далі - ЕМД), ЕМД опрацьовано та присвоєно реєстраційний номер UA100300/2021/306750.

По вищезазначеній ЕМД спрацювала система аналізу ризиків, а саме: 105-2: контроль правильностi визначення митної вартостi товарiв. 106-2: витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689, при проведенні контролю правильності визначення митної вартості товарів здійснювались дії щодо додаткового контролю у відповідності до вищевказаних норм Митного кодексу.

Вищевказані ризики згенеровані системою АСМО Інспектор (Автоматизована система митного оформлення Інспектор). Таким чином, посадова особа зобов`язана виконати вимоги Митного кодексу України та звернути увагу на подані документи та рівень митної вартості товару.

Отже, Київська митниця мала всі правові підстави витребувати документи щодо митної вартості у відповідності до вимог Митного кодексу України.

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості за митною декларацією від 17.06.2022 №UA100380/2022/306750 на підставі розгляду поданих разом з вищезазначеною митною декларацією документів встановлено, що документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та невідповідності, що не дає можливості впевнитись в достовірності заявленої митної вартості, зокрема здійснити перевірку числових значень складових митної вартості товарів, а саме:

1) Прайс-лист не містить інформації щодо валюти розрахунку та умов поставки. Стосовно прайс-листа варто також зазначити, що вимоги щодо його форми діючим законодавством не встановлені. При цьому, згідно з загальносвітовою практикою прайс-лист має містити відомості, з яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок, виробника/ виробників, умови поставки, умови платежу, термін поставки, характер тари та упаковки, дата його складання або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, термін дії, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

2) Відповідно до п.8.2 Контракту від 01.11.2019 № 019PL (далі-Контракт) продавець надсилає після відвантаження товару рахунок-проформу, яка не надана до митного оформлення.

3) Відповідно до п.6 Контракту ціна вказується на кожну партію товару та включає в себе вартість упаковки. При цьому відомості щодо того, хто несе витрати на маркування товару, доставки до місця навантаження та розвантаження відсутні. Тобто, документально не підтверджена (не включена) така складова митної вартості як витрати на навантаження/розвантаження.

Більше того, беручи до уваги гр. 20 ЕМД товар поставлявся згідно з умовами поставки FCA PL Olesno (Інкотермс 2010). Так, в п Б.9. (FCA) Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс Міжнародної торгової палати зазначається, що покупець зобов`язаний нести витрати, пов`язані з будь-яким передвідвантажувальним оглядом товару, за винятком випадків, коли такий огляд вимагається державними органами країни експорту. Вказане, на думку відповідача, свідчить про той факт, що декларант міг понести витрати з моменту огляду товару. Але, жодної інформації щодо витрат, чи спростування таких позивачем не надано.

4) Заявлені за МД товари торговельної марки «BRADAS». Надані документи не містять відомостей щодо наявності/відсутності ліцензійних платежів за користування такою торгівельною маркою.

В позовній заяві позивач не надав обґрунтованих заперечень щодо сплати/не сплати ліцензійних платежів.

Варто зазначити, торгівельна марка «Bradas» зареєстрована 11.03.2009 в Україні за №1009094 і діє до 11.03.2029 (https://www.msppatent.com.ua/PoiskTorgovyhMarok/online-poisk-tm.html).

Отже, відсутність положення в договорі, укладеному між продавцем та позивачем, про окрему сплату роялті або ліцензійних платежів за використання торговельної марки з урахуванням наявності в позивача ексклюзивного права на дистрибуцію та продаж товарів, придбаних за таким договором, безумовно не виключає в силу пункту 3 Порядку № 446 можливість такої сплати.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та достовірні докази, на підставі яких можна встановити об`єктивну відсутність необхідності позивача сплачувати роялті та/або ліцензійні платежі за використання торговельної марки «Bradas», зареєстрованої в Україні, при дистрибуції товарів на митній території України або включення таких платежів до ціни товару.

При цьому позивач не скористався наданим йому правом на спростування сумнівів митного органу у включенні до ціни товару роялті та/або ліцензійних платежів, або їх відсутності як такої.

5) Декларація країни відправлення 22PL331020E0532737 надана без дотримання вимог ст.254 МКУ.

Крім того, в якості додатків до позовної заяви позивачем були подані документи, зокрема: експортна декларація, копія комерційного інвойсу, прайс-лист, сертифікати №PL/MF/AS 0161978, PL/MF/AS 0161978 без дотримання вимог ст.254 МК України, оскільки не надано офіційного перекладу на українську мову вищезазначених документів.

Отже, документи, які є письмовим доказом, викладені на іноземній мові не дають можливості їх дослідити та встановити всі необхідні обставин справи, а також їх відношення до предмету доказування. Зазначені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам ст. 161 КАС України.

Вищевикладені обставини підтверджують, що надані до митного оформлення документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, тому відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів.

Відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

- упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

- письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Керуючись ч. 5 ст. 54 МК України митний орган має право запитувати документи, які вказані як у ч. 2, так і ч. 3, 4 ст. 53 МК України, а декларант зобов`язаний надати такі документи відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 52 МК України.

Реалізовуючи своє право на можливість упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості товарів, а також керуючись вимогами вищевказаних норм, посадовою особою митниці було направлено декларанту позивача електронне повідомлення з письмовою вимогою про необхідність надання протягом 10 календарних днів додаткових документів (електронне повідомлення з переліком документів надається).

В листі № 17/06-1 від 17.06.2022 декларант пояснив, що усі документи які на даний час є в наявності для оформлення ВМД UA100380/2022/306750 від 17.06.2022р., і надано у повному обсязі згідно МК України. Також, декларант просить завершити митне оформлення згідно статті 255 МК Україна, інші додаткові документи додаватися не будуть.

Враховуючи вищевказане, декларантом не виконано вимоги ч. 2-3 ст. 53 МК України, тобто не надано обов`язкові для підтвердження заявленої митної вартості документи та всі додатково витребувані документи.

Якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, як імпортуються, не застосовується. (ч. 2 ст. 58 МК України).

Відповідач зауважує, що подані декларантом документи не містили належних, об`єктивних та достовірних відомостей про числові складові заявленої митної вартості, тому підтвердити заявлену митну вартість неможливо відповідно до ч.2 ст. 58 МК України. Жодних вимог у порядку ч.6 ст. 55 МК України від декларанта не надходило.

Зважаючи на відсутність достовірних відомостей щодо числових значень таких складових, митниця не мала можливості визнати заявлену декларантом митну вартість, оскільки розрахунки можуть здійснюватися лише на основі достовірних та об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (ч. 9 ст. 58 МК України).

Отже, на думку відповідача, в даному випадку позивачем не підтверджено документально числові значення заявленого рівня митної вартості.

Тому, керуючись ч. 2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються не може бути застосований.

Посадовою особою митниці проведено з декларантом процедуру консультації відповідно до ч.4 ст.57 МК України. Жодних вимог у порядку ч.6 ст. 55 МК України від декларанта не надходило.

За результатами проведених консультацій встановлено, що другорядні методи визначення митної вартості 2а та 2б - за ціною договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів відповідно до ст.ст. 59, 60 МК України неможливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору. При цьому, декларантом під час проведення з ним консультацій, такої інформації також не надано, що виключає можливість застосування вказаних методів.

Методи визначення митної вартості 2 в та 2 г - на основі віднімання та додавання вартостей - не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю у митниці відомостей про всі складові вартості виробництва товару та його доставки на митну територію України, що є необхідною умовою для використання таких методів. При цьому, за умовами ст.ст. 62, 63 МК України, така інформація надається декларантом або уповноваженою ним особою. До митного оформлення такої інформації надано не було. У митниці така інформація також відсутня.

Натомість, у митного органу наявна інформація, що відповідає ч. 2 ст. 64 МКУ та є підставою для застосування другорядного методу 2 ґ - резервного методу. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано.

17.06.2022 державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста «Чайки» винесено рішення про коригування митної вартості товарів (далі - Рішення) №UA100380/2022/000051/2.

Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару: товар №21 митна декларація від 21.02.2022 №UA305160/2022/007363 (вартість товару згідно джерела інформації 3,87 USD/кг) товар №31 митна декларація від 25.11.2021 № UA100380/2021/031262 (вартість товару згідно джерела інформації 6,83 USD/кг) товар №32 митна декларація від 25.11.2021 № UA100380/2021/031262 (вартість товару згідно джерела інформації 5,96 USD/кг).

Митна вартість визначена із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Кодексу з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Рішення винесено без урахуванням термінів, передбачених ст.53 МК України, на письмове прохання суб`єкта ЗЕД від № 17/06-1 від 17.06.2022.

На підставі викладеного, Київська митниця просить суд відмовити в задоволенні позову ТОВ «Компанія Ліо С» до Київської митниці в повному обсязі, оскільки дії митного органу є правомірними.

Позивачем 07.11.2025 надано відповідь на відзив, згідно якої позивач вважає доводи відповідача, викладені у відзиві необґрунтованими, та просить задовольнити позовні вимоги «Компанія ЛІО С» у повному обсязі, скасувати рішення про коригування митної вартості №UA 100380/2022/0000051/2 від 17.06.2022.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.07.2022 відкрито провадження по справі, розгляд справи визначено здіснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 прийнято до провадження адміністративну справу, розгляд справи визначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника Київської митниці про розгляд у порядку загального позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-74 КАС України, суд прийшов до такого.

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ЛІО С» в установленому порядку зареєстровано в якості юридичної особи, ідентифікаційний код юридичної особи 40062633, місцезнаходження: 411008, місто Київ, вул. Тимофія Строкача, будинок 1, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1993574 від 10.11.2025.

01.11.2019 року між ТОВ «КОМПАНІЯ ЛІО С» (Покупець) та «BRADAS Sp z o.o Spolka komandytowa», Польща (Продавець) укладено Контракт від 01.11.2019 №019PL, на підставі якого, Продавець продає, а Покупець купує товар: частини поливальних систем та систем зрошення для сільського та присадибного господарства, садові та промислові шланги, фітинги, садові інструменти, хомути для шлангів, муфти та інше у різних формах, кількості, та різноманітності за цінами, зазначеним у рахунках-фактурах до контракту, які є частиною цього Контракту (підпункт 3.1.1 пункту 3 Контракту).

Пунктом 5 Контракту визначено умови поставки: FCA м.Олесно, Польща («Інкотермс - 2010»), або буде визначатися додатковими письмовими угодами до контракту, або буде прямо вказуватися в рахунках завантаження товару проводиться за рахунок Продавця.

З метою здійснення митного оформлення товару ТОВ «Компанія ЛІО С» оформлено та подано до митного органу митну декларацію від 17.06.2022 № UA100380/2022/306750, якою до митного оформлення за основним методом - за ціною контракту в режимі імпорт заявлений товар.

На підтвердження митної вартості товару митному органу були надані наступні документи: Контракт № 019PL від 01.11.2019 між ТОВ «КОМПАНІЯ ЛІО С» та BRADAS GROUP Sp z o.o. (інша назва BRADAS Sp z o.o. Spolka komandytowa, Poland); доповнення 1 від 01.11.2019; доповнення 2 від 25.04.2020; доповнення 3 від 14.05.2020; доповнення 4 від 03.06.2020; доповнення 5 від 03.07.2020; доповнення 6 від 26.11.2020 , доповнення 7 від 17.01.2022; інвойс EX/HU/110/2022 від 14-06-2022; переклад інвойсу EX/HU/110/2022 від 14-06-2022; пакінг-лист (специфікація) до інвойсу EX/HU/110/2022 від 14-06-2022; експортна митна декларація Республіки Польща № 22PL331020E0532737 від 14-06-2022; сертифікат походження № PL/MF/AS 0161978 від 14-06-2022; сертифікат походження EUR-1 № PL/MF/AS 0236305 від 14-06- 2022; заявка на перевезення вантажу від перевізника - ФОП ОСОБА_1 № 10 від 10.06.2022; довідка про транспортні витрати від 14.06.2022 на заявку № 10 від 10.06.2022; рахунок на сплату транспортування вантажу № 50 від 14-06-2022 на суму 90000 грн; CMR А№ 825991 (міжнародна транспортна декларація) від 14-06-22 (метод визначення митної вартості №1).

За результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості за митною декларацією від 17.06.2022 №UA100380/2022/306750 Київська митниця дійшла висновку, що декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів, а надані документи містять розбіжності та невідповідності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості.

Митний орган запропонував позивачу надати додаткові документи, зокрема: рахунок-проформу; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, в тому числі: відомості щодо залучення третіх осіб до перевезення ; якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листом № 17/06-1 від 17.06.2022 декларантом надано пояснення, відповідно до якого зазначено про надання ним усіх документів, які є в наявності для оформлення ВМД UA100380/2022/306750 від 17.06.2022, внаслідок чого декларант просив завершити митне оформлення згідно статті 255 МК Україна, інші додаткові документи додаватися не будуть.

Київською митницею відмовлено ТОВ «КОМПАНІЯ ЛІО С» у митному оформленні задекларованого товару та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 17.06.2022 № UА100380/2022/0000051/2, яким визначено митну вартість імпортованих позивачем товарів за резервним методом.

Не погоджуючись із спірним рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Міжнародною конвенцією про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI (далі - Конвенція), Митним кодексом України (далі - МК України), Господарським кодексом України (далі - ГК України), Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631 (далі - Порядок № 631).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

У частинах другій, третій, п`ятій статті 53 МК України визначено перелік документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення. До таких документів належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Прямо передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

У п.п. 3.16, 6.2 Загального додатку до Конвенції визначено, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Відповідно до пп. 4.5.10 п. 4.5 розділу 4 Порядку №631 перевірка правильності визначення митної вартості товарів належить до митних формальностей, що виконуються при митному оформленні митної декларації.

Частиною 1 статті 54 МК України регламентовано, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з пунктом 1 частини четвертою, частинами п`ятою та шостою статті 54 МК України Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до частин другої, четвертої, п`ятої та десятої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності.

Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у ст. 53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення митної вартості товару за основним методом (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному, з урахуванням вимог митного законодавства щодо необхідності проведення процедури митних консультацій.

Суд зауважує, що позивачем, при здійсненні імпортування товару на митну територію України, на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною договору, було надано повний пакет документів, відповідно до переліку, визначеного частиною 2 статті 53 МК України.

Водночас, Київською митницею в оскаржуваному рішенні зазначено про встановлення відповідачем розбіжностей та невідповідностей у поданих позивачем до митного оформлення документах.

Так, у графі 33 спірного рішення вказано, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана, у зв`язку з тим, що в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а саме:

1) прайс-лист не містить інформації щодо валюти розрахунку та умов поставки;

2) відповідно до п.8.2 контракту від 01.11.2019 № 019PL продавець надсилає після відвантаження товару рахунок-проформу, яка не надана до митного оформлення;

3) відповідно до п.6 зовнішньоекономічного контракту ціна вказується на кожну партію товару та включає в себе вартість упаковки. При цьому відомості щодо того, хто несе витрати на маркування товару, доставки до місця навантаження та розвантаження відсутні. Тобто, документально не підтверджена (не включена) така складова митної вартості як витрати на навантаження/розвантаження;

4) заявлені за МД товари торговельної марки «BRADAS». Надані документи не містять відомостей щодо наявності/відсутності ліцензійних платежів за користування такою торгівельною маркою;

5) декларація країни відправлення надана без дотримання вимог ст.254 МК України.

Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару та рівень митної вартості товару згідно з джерелом інформації:

товар №21 митна декларація від 21.02.2022 № UA305160/2022/007363 (вартість товару згідно джерела інформації 3,87 USD/кг);

товар №31 митна декларація від 25.11.2021 № UA100380/2021/031262 (вартість товару згідно джерела інформації 6,83 USD/кг);

товар №32 митна декларація від 25.11.2021 № UA100380/2021/031262 (вартість товару згідно джерела інформації 5,96 USD/кг).

Суд вважає такі доводи безпідставними, з огляду на таке.

Прайс-лист будь-якого постачальника по своїй суті є довідниково-інформаційним документом, що, як правило, містить загальний опис товарів і умови їх поставки, який адресований невизначеному колу покупців. При укладанні договору з визначеним покупцем, визначається як ціна на товар, так і валюта розрахунку та умови поставки відповідно до досягнутих сторонами домовленостей, тобто індивідуально, зокрема у контракті, додаткових угодах, інвойсах.

Що стосується висновку відповідача про не надання до митного оформлення рахунку-проформи, який надсилається продавцем після відвантаження товару відповідно до п.8.2 контракту від 01.11.2019 № 019PL, суд зазначає, що позивачем було надано контролюючому органу та наявні у матеріалах справи інвойс № EX/HU/110/2022 від 14-06-2022 із відповідним перекладом, який містить перелік найменувань, кількість, ціну, валюту оплати, а також детальні дані про продавця та покупця. Інвойс є підставою для отримання оплати та використовується для ведення бухгалтерського обліку, дозволяє встановити ціну товару та на відміну від рахунку-проформи є остаточним.

Вказаний інвойс засвідчений підписом та скріплений печаткою, що відмінні від тих, які стоять під відповідним зовнішньоекономічним договором, є допустимим засобом доказування митної вартості, допоки орган доходів і зборів не доведе, що такий інвойс отримано з порушенням закону.

Отже, ненадання позивачем до митного оформлення рахунку-проформи не може бути підставою для висновку про недостовірність заявленої митної вартості товару.

Висновок контролюючого органу про відсутність відомостей про те, хто несе витрати на маркування товару, доставки до місця навантаження та навантаження відсутні, суд вважає незмістовним, з огляду на те, що згідно пункту 5 Контракту №019 PL від 01.11.2019 сторонами погоджено умови поставки FCA м. Олесно, Польща (Інкотермс - 2010). Також чітко вказано, що завантаження товару відбувається за рахунок продавця, що не було взято до уваги контролюючим органом при прийнятті спірного рішення.

Окрім того, зa умoвaми пocтaвки FCA пpoдaвeць зoбoв`язуєтьcя дocтaвити дpугій cтopoні вaнтaж, який вжe пpoйшoв митнe oчищeння, дocтaвивши йoгo в зaзнaчeне ним міcцe. Bід oбpaнoгo міcця зaлeжить і poзпoділ між cтopoнaми pизиків і витpaт, ocкільки caмe в цeй мoмeнт вoни пepexoдять від пpoдaвця дo пoкупця. Taк, якщo пocтaвкa oфopмляєтьcя в пpиміщeнні пpoдaвця aбo в іншoму нeйтpaльнoму міcці, тo зa нaвaнтaжeння тoвapу нece відпoвідaльніcть пpoдaвeць.

Згіднo з умoвaми пocтaвoк FCA, пpoдaвeць пoвинeн дocтaвити вaнтaж пoкупцeві paзoм з cупpoвідними дoкумeнтaми, дoпoмoгти йoму oтpимaти нeoбxідні ліцeнзії тa нaдaти тoвap oбpaним caмocтійнo aбo зaзнaчeним пoкупцeм cпocoбoм в пpизнaчeнe міcцe. Kpім тoгo, він нece відпoвідaльніcть зa вce, пoки тoвap нe будe дocтaвлeний тa зoбoв`язaний oплaтити вcі витpaти дo пocтaвки, в тoму чиcлі і eкcпopтні. Уcі дoкумeнти, мapкувaння тa упaкoвкa тoвapу тeж пoклaдaють нa плeчі пpoдaвця.

За вказаних обставин, витрати на маркування товару, доставку до місця навантаження несе продавець товару, що Київською митницею не спростовано. Отже, доводи Київської митниці про відсутність документального підтвердження такої складової митної вартості як витрати на навантаження/завантаження товару є не аргументованими.

Щодо не надання декларантом відомостей про наявність/відсутність ліцензійних платежів за користуванню торгівельною маркою «BRADAS», суд зазначає, що умовами контракту № 019PL від 01.11.2019 сплата таких платежів окремо не передбачена.

Водночас стосовно недотримання декларації країни відправлення вимог ст.254 МК України суд зазначає, що така декларація є лише додатковим документом, що у відповідності до частини третьої статті 53 МК України і надається на вимогу митного органу у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Втім, таких обставин в ході розгляду цієї справи судом не встановлено.

Натомість, наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.

Суд зазначає, що тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на органі доходів і зборів.

Відповідачем під час розгляду справи не доведено належними та допустимими засобами доказування неправильності заявленої митної вартості товару. Доводи відповідача ґрунтуються лише на припущеннях, які не підтвердженні жодними доказами.

Узагальнюючи наведене вище, суд дійшов висновку, що наявними у справі доказами підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню, до митного органу декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про його митну вартість за ціною договору, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом і визначив митну вартість за другорядним методом.

У зв`язку з встановленими обставинами та зазначеними нормами чинного законодавства, суд вважає оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів № UА100380/2022/0000051/2 від 17.06.2022, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Що стосується інших обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд вважає за необхідне зауважити, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» зазначено, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення «Бендерський проти України», судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вищевикладені факти та обставини є безумовною підставою для висновків суду про протиправність рішення відповідача, а інші доводи не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає задоволенню, на користь позивача підлягають стягненню також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 91, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ЛІО С» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення (ідентифікаційний код юридичної особи 40062633, місцезнаходження: 411008, місто Київ, вул. Тимофія Строкача, будинок 1) до Київської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 8-А) про визнання протиправним та скасування рішення про корегування митної вартості, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці про корегування митної вартості товарів від 17.06.2022 №UА100380/2022/000051/2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ЛІО С» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривні 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя К.Є. Петросян