Справа № 280/7052/25
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 280/7052/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 р. (суддя Прасов О.О.) в адміністративній справі №280/7052/25 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовною заявою, в якій просили суд визнати протиправними та скасувати постанови, винесені 06.08.2025 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у виконавчому провадженні №78651966 та про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору у виконавчому провадженні №78652037.

В обґрунтування позовних вимог позивачі вказували на те, що рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2025 вони виконали добровільно, про що повідомили начальника ВДВС 10.07.2025 та адвоката стягувача. 04.08.2025 вони повторно подали на ім`я начальника ВДВС заяви, в яких зазначали, що ніяких перешкод у вселенні ОСОБА_3 до квартири не існує, стягувач має комплект ключів від квартири і може самостійно вселитися до неї у будь-який час. У зв`язку з цим позивачі просили начальника ВДВС не стягувати виконавчий збір, оскільки судове рішення фактично виконано ними добровільно ще 10.07.2025.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 р. у задоволенні позовної заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивачі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що всі аргументи, які використанні судом першої інстанції у рішенні, взяті виключно з пояснень ОСОБА_3 (стягувач у виконавчих провадженнях). Позивачі вважають, що виконали рішення суду, оскільки вселення і передання ключів від квартири є однією самою дією. Передавши ОСОБА_3 ключі від квартири, позивачі вважають, що добровільно виконали рішення суду, тому підстави для стягнення виконавчого збору відсутні.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_3 , просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване, вказуючи на те, що примусове виконання рішення суду про його вселення в квартиру відбулось 06.08.2025 у присутності державного виконавця та понятих. Позивачі, як боржники, добровільно рішення суду не виконували, тому виконавчий збір стягнуто з них правомірно.

Відповідач правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України. Обґрунтування обраного апеляційним судом виду провадження наведено в ухвалі суду від 18 листопада 2025 р.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.

Обставини справи:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2025 у справі №336/8684/23 (провадження №2/336/96/2025), залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 13.05.2025, з урахуванням ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2025 про виправлення описки, усунуто ОСОБА_3 перешкоди у користуванні власності шляхом вселення ОСОБА_3 в квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_1 передати ОСОБА_3 ключі від усіх замків вхідних дверей квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.27-31).

Постановами головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кисліциної Ю.Д. від 22.07.2025 відкрито виконавче провадження ВП №78651966 та ВП №78652037 з примусового виконання виконавчого листа №336/8684/23, виданого 18.06.2025 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про усунення ОСОБА_3 перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення ОСОБА_3 в квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Боржники- ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с.15,16).

06 серпня 2025 р. головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кисліциною Ю.Д. при примусовому виконанні виконавчого листа №№336/8684/23 в межах виконавчих проваджень №78651966 та №78652037 складено акти, якими зафіксовано усунення перешкоди ОСОБА_3 у користуванні власністю шляхом вселення в квартиру АДРЕСА_2 , занесено особисті речі до обох кімнат, ключі від квартири у наявності у стягувача (а.с.20, 21).

06 серпня 2025 р. головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кисліциною Ю.Д. винесено постанову ВП №78651966 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 16000 грн. (а.с.24).

06 серпня 2025 р. головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кисліциною Ю.Д. винесено постанову ВП №78652037 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 16000 грн. (а.с.25).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірне стягнення з позивачів виконавчого збору спірними постановами ВП №78651966 та ВП №78652037 від 06.08.2025.

Апелянти/позивачі вважають, що виконавчий збір не підлягав стягненню, оскільки вони добровільно 10.07.2025 виконали рішення суду, передавши ОСОБА_3 ключі від квартири, перешкоди в користуванні якої усунуті за рішенням суду.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про виконавче провадження» №1404-УІІІ (Закон № 1404-УІІІ).

Статтею 27 цього Закону визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (ч.1). За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи (ч.3). Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону (ч. 9 ст. 27). Відповідно до частини 3 статті 40 Закону № 1404-УІІІ у разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом та, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Позивачі наполягають на тому, що вони фактично виконали рішення суду 10.07.2025, тобто до дати відкриття виконавчого провадження 22.07.2025.

Для застосування положень частини 9 статті 27 Закону № 1404-УІІІ необхідно, щоб виконавче провадження було закінчено саме у зв`язку із його виконанням до відкриття виконавчого провадження.

За даними Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавчі провадження ВП №78651966 та ВП №78652037 закінчені постановами головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кисліциної Ю.Д. 06 серпня 2025 р. у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду у відповідності до акту державного виконавця від 06.08.2025. Про виконання рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, як підстави, для закінчення виконавчого провадження, постанови про закінчення виконавчого провадження від 06 серпня 2025 р. не містять.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачі, які у виконавчих провадженнях ВП №78651966 та ВП №78652037 мали статус боржника, правом на оскарження постанов про відкриття виконавчого провадження, про закінчення виконавчого провадження не скористались. Їх доводи про добровільне та повне виконання рішення суду про усунення перешкод ОСОБА_3 у користуванні майном до відкриття виконавчого провадження підлягали перевірці при оскарженні зазначених вище постанов. У спірному випадку, як зазначено вище, Закон № 1404-УІІІ звільняє від виконавчого збору виключно у випадку, встановленому частиною 9 статті 27. Однак, обставина закінчення виконавчого провадження у зв`язку із виконанням рішення суду до відкриття виконавчого провадження не підтверджена. Крім того, фактичне виконання рішення суду саме 06.08.2025 ґрунтується не на поясненнях ОСОБА_3 , а на змісті актів від 06.08.2025, складених державним виконавцем.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, тому не є підставами, визначеними статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженого судового рішення.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 р.в адміністративній справі №280/7052/25 - залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 02 грудня 2025 р. і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.І. Малиш

суддя О.О. Круговий