Справа № 539/4764/25
Суддя: Пилипчук М. М.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/4764/25
Провадження № 2-а/539/106/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

за участі секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М.,

представника позивача адвоката Юхимовича О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, поліцейського 2-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Гаращенка Антона Руслановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління національної поліції в Полтавській області в особі поліцейського 2-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області сержанта поліції Гаращенка А. Р. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до постанови від 08 вересня 2025 року серії ЕНА № 5675711 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 08 вересня 2025 року на автомобільній дорозі М-03 «Київ-Харків-Довжанський» на 207 км керував транспортним засобом Renault Magnum 500, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом Fruehauf TX 34 CC, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Позивач вказував, що оскаржувана постанова є незаконною. Зазначив, що 08 вересня 2025 року в районі 207 км автомобільної дороги М-03 «Київ-Харків-Довжанський» його зупинили працівники поліції, не зазначивши та не пояснивши причину зупинки, почали перевіряти документи як на транспортний засіб, так і на напівпричіп, після перевірки вказали на те, що в напівпричепа відсутній пройдений технічний контроль. На пояснення позивача, що напівпричіп технічний контроль пройшов, на надання документів щодо проходження технічного контролю, інспектор ніяк не відреагував. На прохання надати для ознайомлення посвідчення поліцейського та надати можливість зафіксувати дані нагрудного знаку, позивачу було відмовлено. Інспектор порушив вимоги частини третьої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». На прохання надати для ознайомлення запис з відео реєстратора щодо фіксації порушення, відео для ознайомлення не було надано. Безпричинна зупинка транспортного засобу, за якою часто ховається намір «знайти порушення», є незаконною. При винесені постанови посадова особа Управління патрульної поліції порушила вимоги статті 280 КУпАП. Виходячи з обставин справи, жодних інших доказів по справі, крім постанови, наприклад свідків, показань технічних приладів чи технічних засобів, чи інших доказів по справі, на момент винесення постанови, не було.

Поліцейський розглянув справу та притягнув ОСОБА_1 до відповідальності за відсутністю доказів вчинення ним правопорушення, за відсутності доказів його вини, упереджено, оскільки не взяв до уваги пояснення позивача, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише домислами, припущеннями та неіснуючими даними. Вказане підтверджує відсутність події та складу адміністративного правопорушення, підтверджує той факт, що позивач жодного адміністративного правопорушення не вчиняв. Постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена посадовою особою незаконно, з порушенням законодавства, необґрунтовано, упереджено, за неіснуюче правопорушення, якого позивач не скоїв, з порушенням його законних прав, що призвело до незаконного притягнення останнього до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив: постанову від 08 вересня 2025 року серії ЕНА № 5675771 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 340 грн, винесену інспектором 2-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області, сержантом поліції Гаращенком А. Р., скасувати; стягнути судові витрати з відповідача.

Департамент патрульної поліції подав до суду відзив, в якому вказував, що заперечує щодо задоволення позовних вимог. Позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме 08 вересня 2025 року о 13.20 год на 207 км автомобільної дороги М-03 «Київ-Харків-Довжанський» керував транспортним засобом Renault Magnum 500, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом Fruehauf TX 34 CC, номерний знак НОМЕР_2 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив вимоги пункту 31.3 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), статті 16 та 35 Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно до бази даних Національної автоматизованої інформаційної системи ДДАІ МВС України транспортний засіб Renault Magnum 500, номерний знак НОМЕР_1 , є вантажним, тому підлягає обов`язковому технічному контролю, проте на час перевірки 08 вересня 2025 року цей автомобіль не пройшов обов`язковий технічний контроль, хоча повинен був пройти його 17 травня 2025 року, після закінчення строку дії протоколу технічного огляду від 16 травня 2024 року № 01581-00547-24 (строк дії закінчився 16 травня 2025 року). Водночас згідно з базою даних Національної автоматизованої інформаційної системи ДДАІ МВС України транспортний засіб Renault Magnum 500, номерний знак НОМЕР_1 , пройшов обов`язковий технічний контроль 08 вересня 2025 року о 15.53 год, тобто через декілька годин після винесення оскаржуваної постанови. Отже, на водія вказаного транспортного засобу було винесено постанову серії від 08 вересня 2025 року ЕНА № 5675771 та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Департамент патрульної поліції, вказуючи на введений воєнний стан та норми постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», зазначив про законність зупинки позивача працівником поліції.

Поліцейський може використовувати інформацію, отриману з баз даних Національної поліції, якою і користувався поліцейський в ході розгляду справи. Також в оскаржуваній постанові зазначено посилання на відео з нагрудної камери по факту виявлення правопорушення та по факту розгляду справи про адміністративне правопорушення. Ці докази було покладено в основу прийнятого рішення щодо притягнення водія до адміністративної відповідальності, у пункті 7 «до постанови додаються» міститься відповідна відмітка, зазначено технічний пристрій, на який зафіксовано порушення Правил дорожнього руху, а саме відеофіксація з боді-камери № 473432, проте у зв`язку з тим, що на час отримання позову в системі «Електронний суд» 17 жовтня 2025 року щодо оскарження постанови серії ЕНА № 5675771 пройшло більше 30 днів, надати до суду відео з нагрудної камери інспектора не виявляється за можливе.

На місці розгляду справи позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, що підтверджується підписом ОСОБА_1 у відповідній графі оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення. Виносячи постанову, поліцейський законно оцінив наявні докази за своїм внутрішнім переконанням та дотримався всіх передбачених законодавством процедур розгляду справи про адміністративне правопорушення, не порушив жодних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та своїми діями під час розгляду справи сприяв реалізації прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності в повній мірі. Позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

Рух справи

19 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління національної поліції в Полтавській області в особі поліцейського 2-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області сержанта поліції Гаращенка А. Р. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 вересня 2025 року справу № 539/4764/25 передано судді Пилипчуку М. М.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін на 01 жовтня 2025 року, витребувано у відповідача відеозапис з боді-камери (портативного відеореєстратора) № 473432 від 08 вересня 2025 року під час фіксування порушення та винесення оскаржуваної постанови від 08 вересня 2025 року серії ЕНА № 5675771, запропоновано відповідачеві подати відзив, роз`яснено позивачу його право подати відповідь на відзив, роз`яснити відповідачу його право подати заперечення на відповідь на відзив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання 01 жовтня 2025 року учасників справи та невиконанням ухвали суду від 24 вересня 2025 року в частині витребування доказів, розгляд справи відкладено на 14 жовтня 2025 року.

До суду 02 жовтня 2025 року від Головного управління національної поліції в Полтавській області надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача.

Адвокат Юхимович О. В. 10 жовтня 2025 року подав до суду заяву про допуск до справи як представника позивача, ознайомлення з матеріалами справи, отримання копій документів та відео доказів.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 жовтня 2025 року замінено відповідача Головне управління національної поліції в Полтавській області в особі поліцейського 2-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області сержанта поліції Гаращенка А. Р. на належного відповідача Департамент патрульної поліції, залучено як співвідповідача поліцейського 2-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Гаращенка А. Р., витребувано у Департаменту патрульної поліції відеозапис з боді-камери (портативного відеореєстратора) № 473432 від 08 вересня 2025 року під час фіксування порушення та винесення оскаржуваної постанови від 08 вересня 2025 року серії ЕНА № 5675771, запропоновано відповідачам подати відзив на позовну заяву, роз`яснено позивачу його право подати відповідь на відзив, роз`яснено відповідачам їхнє право подати заперечення на відповідь на відзив, відкладено розгляд справи на 24 жовтня 2025 року.

У зв`язку з неявкою в судове засідання 24 жовтня 2025 року учасників справи та невиконанням ухвали суду від 14 жовтня 2025 року в частині витребування доказів, розгляд справи відкладено на 13 листопада 2025 року.

24 жовтня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Департамент патрульної поліції просив ухвалити рішення про відмову в позові, розгляд справи провести без його участі.

Представник позивача 13 листопада 2025 року подав до суду заяву про перенесення судового засідання, оскільки у зв`язку з хворобою не має можливості прийняти участь у розгляді справи. Вказане клопотання адвоката Юхимовича О. В. задоволено, розгляд справи відкладено на 01 грудня 2025 року.

Відповідно до частини першої статті 227 КАС України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 08 грудня 2025 року.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд встановив, що поліцейський 2-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Гаращенко А. Р. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 08 вересня 2025 року серії ЕНА № 5675771, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, що підтверджується копією відповідної постанови.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 08 вересня 2025 року о 13.20 год на 207 км автомобільної дороги М-03 «Київ-Харків-Довжанський» керував транспортним засобом,з напівпричепом Fruehauf TX 34 CC, номерний знак НОМЕР_2 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив пункт 31.3.б Правил дорожнього руху експлуатація транспортних засобів, які не пройшли обов`язковий технічний контроль. У графі 5 постанови «транспортний засіб (марка, модель, реєстраційний номер, належність)» зазначено: Renault Magnum 500, НОМЕР_1 , ОСОБА_2 .

Згідно з протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу від 21 квітня 2025 року № 01793-00171-25 транспортний засіб О4, Fruehauf TX 34 CC, номерний знак НОМЕР_2 , VIN або номер кузова (рами) НОМЕР_3 , після технічного контролю визнано технічно справним. Дата чергового проходження обов`язкового технічного контролю не пізніше 21 квітня 2026 року.

Відповідно до протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу від 08 вересня 2025 року № 01793-00668-25 транспортний засіб N3, Renault Magnum 500, номерний знак НОМЕР_1 ,VIN або номер кузова (рами) НОМЕР_4 , після технічного контролю визнано технічно справним. Дата чергового проходження обов`язкового технічного контролю не пізніше 08 вересня 2026 року.

За змістом реєстраційної картки транспортного засобу, транспортний засіб Renault Magnum 500, номер та серія знака НОМЕР_1 ,дата реєстрації 23 травня 2019 року, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , категорія ТЗ С, код типу ТЗ вантажний, тип кузова ТЗ сідловий тягач, код типу кузова 2500, рік випуску 2009, VIN НОМЕР_4 , власник ОСОБА_2 .

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (стаття 7 КУпАП).

За змістом частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою статті 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до пунктів 2, 3 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього рухуйого учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього рухута інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Частиною третьою статті 121 КУПАП визначено, що керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обґрунтовуючи заявлені у справі вимоги, позивач вказував, зокрема, що він не вчиняв правопорушення, за яке відповідач притягнув його до адміністративної відповідальності. Водночас обставини правопорушення, зазначені у постанові, не підтверджуються належними доказами. Позивач також зазначив, що працівники поліції вказали на те, що в напівпричепа відсутній пройдений технічний контроль. На пояснення позивача, що напівпричіп технічний контроль пройшов, на надання документів щодо проходження технічного контролю, інспектор ніяк не відреагував. На прохання надати для ознайомлення посвідчення поліцейського та надати можливість зафіксувати дані нагрудного знаку, позивачу було відмовлено. Інспектор порушив вимоги частини третьої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». На прохання надати для ознайомлення запис з відео реєстратора щодо фіксації порушення, відео для ознайомлення не було надано. Безпричинна зупинка транспортного засобу, за якою часто ховається намір «знайти порушення», є незаконною. При винесені постанови посадова особа Управління патрульної поліції порушила вимоги статті 280 КУпАП. Поліцейський розглянув справу та притягнув ОСОБА_1 до відповідальності за відсутності доказів вчинення ним правопорушення, за відсутності доказів його вини, упереджено, оскільки не взяв до уваги пояснення позивача, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише домислами, припущеннями та неіснуючими даними.

Заперечуючи проти позовних вимог, Департамент патрульної поліції вказував, що відповідно до бази даних Національної автоматизованої інформаційної системи ДДАІ МВС України транспортний засіб Renault Magnum 500, номерний знак НОМЕР_1 , є вантажним, тому підлягає обов`язковому технічному контролю, проте на час перевірки 08 вересня 2025 року цей автомобіль не пройшов обов`язковий технічний контроль, хоча повинен був пройти його 17 травня 2025 року, після закінчення строку дії протоколу технічного огляду від 16 травня 2024 року № 01581-00547-24 (строк дії закінчився 16 травня 2025 року). Водночас згідно з базою даних Національної автоматизованої інформаційної системи ДДАІ МВС України транспортний засіб Renault Magnum 500, номерний знак НОМЕР_1 , пройшов обов`язковий технічний контроль 08 вересня 2025 року о 15.53 год, тобто через декілька годин після винесення оскаржуваної постанови. Отже, на водія вказаного транспортного засобу було винесено постанову від 08 вересня 2025 року серії ЕНА № 5675771 та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. У пункті 7 оскаржуваної постанови «до постанови додаються» міститься відповідна відмітка, зазначено технічний пристрій, на який зафіксовано порушення Правил дорожнього руху, а саме відеофіксація з боді-камери № 473432, проте у зв`язку з тим, що на час отримання позову в системі «Електронний суд» 17 жовтня 2025 року щодо оскарження постанови серії ЕНА № 5675771 пройшло більше 30 днів, надати до суду відео з нагрудної камери інспектора не є можливим.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

На виконання пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначенні положеннями Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Згідно з пунктом 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні гуртуватися на вимогах цих Правил.

На виконання пункту 1.3 Правила дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 Правил дорожнього руху).

Відповідно до підпункту «б» пункту 31.3 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

За змістом статті 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Обов`язковий технічний контроль транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування та зареєстрованих територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, здійснюють суб`єкти проведення обов`язкового технічного контролю, які мають на правах власності або користування обладнання, що дає змогу перевіряти технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища.

Перелік обладнання, необхідного для одержання права на здійснення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, а також документів, що подаються суб`єктами проведення обов`язкового технічного контролю для одержання такого права, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:

для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років кожні два роки;

для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації двічі на рік.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Позивач та його представник стверджували, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за не проходження обов`язкового технічного контролю саме напівпричепом Fruehauf TX 34 CC, номерний знак НОМЕР_2 .

Департамент патрульної поліції у відзиві вказував, що оскаржувана постанова винесена у зв`язку з не проходженням обов`язкового технічного контролю саме транспортним засобом Renault Magnum 500, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

З огляду на викладене, суд виходить зі змісту постанови від 08 вересня 2025 року серії ЕНА № 5675771, в якій зазначено, що ОСОБА_1 08 вересня 2025 року о 13.20 год на 207 км автомобільної дороги М-03 «Київ-Харків-Довжанський» керував транспортним засобом,з напівпричепом Fruehauf TX 34 CC, номерний знак НОМЕР_2 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Поліцейський 2-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Гаращенко А. Р. як представник державного органу, який наділений повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності зобов`язаний був керуватися законом та діяти відповідно до нього.

При цьому саме на працівника поліції покладено обов`язок належного оформлення постанови про застосування адміністративних стягнень за частиною третьою статті 121 КУпАП. Орган, який виносить постанову про накладення адміністративного стягнення, не повинен допускати викладу обставин, які містять суперечності або дозволяють двозначне трактування (розуміння) її змісту.

Суд звертає увагу, що позивачем додано до позову протоколи перевірки технічного стану транспортних засобів як Renault Magnum 500, номерний знак НОМЕР_1 , так і Fruehauf TX 34 CC, номерний знак НОМЕР_2 .

Доводи Департаменту патрульної поліції, що технічний огляд транспортного засобу Renault Magnum 500, номерний знак НОМЕР_1 , проведено після винесення оскаржуваної постанови не підтверджені належними, достовірними та достатніми доказами. Доданий до відзиву скріншот (зображення того, що відображається на екрані комп`ютера в конкретний момент часу) не підтверджує доводи відповідача в цій частині, оскільки не є належним, достовірним та достатнім доказом проведення технічного огляду транспортного засобу Renault Magnum 500, номерний знак НОМЕР_1 , після винесення оскаржуваної постанови.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; та суб`єктивна сторона.

Суб`єктивна сторона це внутрішня сторона проступку, психічний стан суб`єкта проступку, що характеризує його волю, яка виявляється в протиправній дії, його ставлення до дії, яку він вчинив. Ознаками суб`єктивної сторони проступку є вина, мотив і мета правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Крім діяння, ознаками об`єктивної сторони правопорушення є місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя здійснення діяння.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, посилання на докази, якими він керувався при ухваленні відповідного рішення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови у судовому порядку.

У постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 285/1535/15-а викладено висновок про те, що «адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності».

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 496/4315/16-а дійшов висновку, що «обов`язковому доказуванню під час розгляду справ про адміністративні правопорушення підлягають лише факти вчинення або невчинення певною особою адміністративного правопорушення, які в свою чергу, підтверджуються відеозйомкою фіксації події адміністративного правопорушення».

Водночас до суду не подано доказів, зокрема відеозапису на підтвердження обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

Відповідно до частини третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів (постанова Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/855/17).

Візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення (постанова Верховного Суду у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17).

Суд звертає увагу на те, що відповідач, заперечуючи проти позову, не довів належними доказами факт вчинення позивачем зазначеного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, відтак і підстави для притягнення до адміністративної відповідальності відсутні, тому оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Враховуючи відсутність належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, про які зазначено у постанові від 08 вересня 2025 року серії ЕНА № 5675771, суд дійшов висновку, що інші доводи сторін про правомірність чи неправомірність оскаржуваної постанови не впливають на вирішення справи по суті.

Згідно зі статтею 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що Департаментом патрульної поліції не доведено наявності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 121 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності позивача підлягає закриттю.

Отже, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 08 вересня 2025 року серії ЕНА № 5675771 підлягає скасуванню із закриттям провадження.

Судом враховано, що поліцейський 2-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Гаращенко А. Р., який виніс оскаржувану постанову, не є належним відповідачем у цій справі.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення посадові особи відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені такого органу.

У даному випадку, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Отже, позовні вимоги до поліцейського не ґрунтуються на законі і в цій частині вимог необхідно відмовити з урахуванням викладеного.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 139 КАС України суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь позивача судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись статтями 6, 9, 77, 12, 132, 139, 241-246, 250, 286, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягненнязадовольнити.

Скасувати постанову від 08 вересня 2025 року серії ЕНА № 5675771 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором 2-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області, сержантом поліції Гаращенком Антоном Руслановичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною третьою статті 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 121 КУпАП закрити.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського 2-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавської області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Гаращенка Антона Руслановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Другого адміністративного апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення (складення).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 ).

Відповідач Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3; ).

Відповідач поліцейський 2-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Гаращенко Антон Русланович (місцезнаходження: Полтавська область, Полтавський район, село Розсошенці, вулиця Кременчуцька, 2В).

Суддя М. М. Пилипчук