Справа № 160/27075/25
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
УСТАНОВИВ:
Позивач 19.09.2025р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій, з урахування уточнень від 13.10.2025 року просить:
Ухвалою суду від 24.09.2025 року позов було залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
26.09.2025 року позивачем подано заяву на усунення недоліків.
Ухвалою суду від 02.10.2025 року продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.
13.10.2025 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви.
Додатково витребувано у відповідача, зокрема:
- інформацію/відомості, які послугували для прийняття спірних рішень;
- розрахунок штрафних санкцій;
- усі наявні документи, на підставі яких були сформовані ППР.
31.10.2025 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.
31.10.2025 року представником відповідача до суду надано заяву про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
03.11.2025 року судом на розгляд ставилася питання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.
06.11.2025 року позивачем до суду подана письмова відповідь на відзив.
18.11.2025 року оголошено перерву у підготовчому засіданні; наступне засідання призначено на 02.12.2025 року.
02.12.2025 року відповідачем подано заяву про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
02.12.2025 року судом на розгляд ставилося питання щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
02.12.2025 року позивачем до суду подано клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.
Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.
02.12.2025 року фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.
Суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 243 КАС встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Вищевказані повідомлення-рішення (далі ППР) позивач вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Вказує про те, що висновки Акту, на підставі яких прийнято спірні ППР, стосуються тлумачень положень законодавства, щодо яких існують роз`яснення податкових органів протилежного змісту, ніж такі, що наведені в Акті.
Крім того, в даний час наявні висновки про застосування норм права до правовідносин, що на них посилається Акт, які викладені в постановах Верховного Суду і суперечать позиції ГУ ДПС.
З вказаних підстав оскаржувані ППР не можна визнати законними.
Позивач вказує також про те, що порушення, з посиланням на яке відбулося анулювання свідоцтва платника єдиного податку в 2024 році, в Акті не підтверджене, не мало місця, а відтак рішення від 15 травня 2024 року є незаконним і має бути скасоване.
Відповідно перш ніж застосовувати донарахування на інших підставах, ніж вказані в рішенні від 15 травня 2024 року, для анулювання свідоцтва, має бути винесено нове рішення податкових органів про анулювання свідоцтва платника єдиного податку.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог при цьому вказує таке.
У період з 17.05.2019 по 31.12.2023 р.р. ФОП ОСОБА_2 здійснював роздрібну торгівлю через мережу Інтернет дієтичними добавками, виробами медичного призначення, засобами особистої гігієни та санітарії, косметичними засобами, надавав послуги передпродажної підготовки.
Вказують про те, що ФОП ОСОБА_2 зобов`язаний перейти на сплату інших податків і зборів, визначених Кодексом з 01.01.2024 року.
Рішенням ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 15.05.2024 №25731/04-36-24-16/ НОМЕР_1 анульована реєстрація платника єдиного податку з 01.01.2024 року.

Вказують, що у ході проведення перевірки, згідно первинних документів, виписок банків по розрахунковим рахункам, даних електронних копій фіскальних звітних чеків, які були передані до ДПС України по дротових або бездротових каналах ФОП ОСОБА_2 встановлено, що загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 склала 6402479,58 грн., чим перевищено обмеження щодо загальної суми доходів від здійснення операцій з постачання товарів за останні 12 місяців у розмірі 1000000 грн., встановленого п. 181.1 ст. 181 ПКУ

Таким чином, ФОП ОСОБА_2 зобов`язаний був подати реєстраційну заяву не пізніше 10 числа першого календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів та зареєструватись платником податку на додану вартість з 11.01.2024 року.

У порушення п. 181.1, п. 183.1, п.183.4 ст.183 ФОП ОСОБА_2 не подав реєстраційну заяву у термін визначений цим Кодексом та не зареєструвався платником податку на додану вартість з 11.01.2024 року.

Відповідач вказує про те, що у періоді з 11.01.2024 року по 31.12.2024 року ФОП ОСОБА_2 реалізовано товару на загальну суму 4157058,37 грн., в тому числі по періодам: з 11.01.2024 по 31.01.2024 у розмірі 555320,00 грн.; лютий 2024 у розмірі 830995,75грн.; березень 2024 у розмірі 850537,00 грн.; квітень 2024 у розмірі 1044340,62 грн.; травень 2024 у розмірі 863265,00 грн.; червень 2024 у розмірі 12600,0 гривень.

Відповідно до п. 183.10 ст.183 ПКУ будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Згідно п. 193.1 ст.193 ПКУ ставка податку становить - 20%.

Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 11.01.2024 по 31.12.2024 встановлено їх заниження у сумі 831411,00 грн., у тому числі по періодам: січень 2024 - 111064,00 грн., лютий 2024- 166199,00 грн., березень 2024- 170107,00 грн., квітень 2024- 208868,00 грн., травень 2024 - 172653,00 грн., червень 2024- 2520,00 гривень.

Відповідачем також надано суду розрахунок окремо по кожному податковому повідомленню-рішенню від 15.07.2025 №, №, № в розрізі порушень з зазначенням сум донарахування основного зобов`язання та штрафних санкцій.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.

Згідно матеріалів справи, на підставі п.п.191.1.1 п.191.1 ст.191, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.4 ст.77, п. 82.1 ст. 82, пп. 69.352 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ зі змінами і доповненнями та п.2 ч.1 ст. 13, п.п. 925 п. 9 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування зі змінами та доповненнями, відповідно до наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 17.04.2025 №2537-п, проведена документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за період з 17.05.2019 по 31.12.2024 року.

За результатами перевірки складено акт від 23.05.2025 року № 2347/04-36-24 07/ НОМЕР_1 , який вручено особисто представнику ФОП ОСОБА_2 ОСОБА_3 23.05.2025. ФОП ОСОБА_2 на акт документальної планової виїзної перевірки до ГУ ДПС подано заперечення від 06.06.2025 №б/н (вх. до ГУ ДПС від 09.06.2025 №69496/6/ екпп).

У зв`язку з виникненням обставин, що не були досліджені під час документальної планової перевірки, комісією з питань розгляду заперечень було прийнято рішення щодо доцільності проведення документальної позапланової перевірки відповідно до п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПКУ.

На підставі пп.191.1.1 п.191.1 ст.191, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.5, п.78.1, ст.78, п.82.1 ст.82, пп. 69.351, п. 69 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (із змінами і доповненнями) (далі ПКУ), ст.13, ст.25, п.925 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями (далі Закону №2464), наказів Головного управління ДПС у Дніпропетровської області від 19.06.2025 №4057-п, від 26.06.2025 №4184-п, проведена документальна позапланова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за період з 17.05.2019 року по 31.12.2024 року.

За результатами перевірки складено акт від 08.07.2025 №3051/04-36-24 07/ НОМЕР_1 , який 08.07.2025 вручено особисто довіреній особі ФОП ОСОБА_2 ОСОБА_3 .

За результатами розгляду заперечення ФОП ОСОБА_2 на акт документальної планової виїзної перевірки від 23.05.2025 № 2347/04-36-24-07/ НОМЕР_1 та на підставі встановлених порушень в ході проведеної документальної позапланової перевірки, акт від 08.07.2025 №3051/04-36-24-07/ НОМЕР_1 , винесені податкові повідомлення рішення, а саме: від 15.07.2025 № по ПДВ на загальну суму 1 039 263,75 грн. (основний платіж 831 411 грн., штрафна санкція у розмірі 207 852,75 грн.) від 15.07.2025 № по ПДФО за результатами річного декларування на загальну суму 61 634,23 грн. (основний платіж 49307,38 грн., штрафна санкція у розмірі 12326,85 грн.); від 15.07.2025 № по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 5 136,19грн. (основний платіж 4108,95 грн., штрафна санкція у розмірі 1027,24 грн.).

Так, згідно матеріалів справи, перевіркою повноти нарахувань податку на додану вартість за період з 11.01.2024 року по 31.12.2024 року було встановлено заниження податку на додану вартість у сумі 831411,00 грн., у тому числі по періодам: січень 2024 111064,00 грн., лютий 2024 - 166199,00 грн., березень 2024 - 170107,00 грн., квітень 2024 - 208868,00 грн., травень 2024 172653,00 грн., червень 2024 - 2520,00 гривень.

У ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_2 протягом 4 кварталу 2023 року здійснював вид діяльності, який не дає права застосовувати спрощену систему оподаткування, а саме: діяльність у сфері фінансового посередництва - надання фінансової допомоги ТОВ «Вітасан Україна». ФОП ОСОБА_2 для проведення позаплановї документальної перевірки було надано Договір про надання поворотної фінансової допомоги № б/н від 01.10.2023 року.

Відповідно наданого до перевірки Договору про надання поворотної фінансової допомоги № б/н від 01.10.2023 ФОП ОСОБА_2 передає ТОВ «Вітасан Україна» у користування поворотну фінансову допомогу у розмірі 700000,00 грн., термін дії якого до 01.10.2026 року по наступним платіжним дорученням, з урахуванням листів про зміну призначення платежів від 06.10.2023 №06, від 31.10.2023 №31, від 07.11.2023 №07: платіжна інструкція №457 від 06.10.2023 на суму 95550,0 грн.; платіжна інструкція №458 від 06.10.2023 на суму 145550,00 грн.; платіжна інструкція №459 від 06.10.2023 на суму 125550,00 грн.; платіжна інструкція №460 від 06.10.2023 на суму 105300,0 грн.; платіжна інструкція №478 від 31.10.2023 на суму 76000,00 грн.; платіжна інструкція №485 від 07.11.2023 на суму 132000,00 гривень.

Станом на 31.12.2024 року ТОВ « Вітасан Україна» фінансова допомога не поверталась.

Перевіркою було встановлено, що ФОП ОСОБА_2 в зв`язку із здійснювання протягом 4 кварталу 2023 року виду діяльності, який не дає права застосовувати спрощену систему оподаткування, а саме: діяльність у сфері фінансового посередництва - надання фінансової допомоги ТОВ «Вітасан Україна», з 01.01.2024 не є платником єдиного податку 3 групи.

Відповідач вважає, що за висновками перевірки, ФОП ОСОБА_2 зобов`язаний перейти на сплату інших податків і зборів, визначених Кодексу з 01.01.2024 року.

У ході проведення перевірки, згідно первинних документів, виписок банків по розрахунковим рахункам, даних електронних копій фіскальних звітних чеків, які були передані до ДПС України по дротових або бездротових каналах ФОП ОСОБА_2 встановлено, що загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/ послуг за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 склала 6402479,58 грн., чим перевищено обмеження щодо загальної суми доходів від здійснення операцій з постачання товарів за останні 12 місяців у розмірі 1000000 грн., встановленого п.181.1 ст. 181 ПК України.

Таким чином, податковий орган дійшов до висновку, що ФОП ОСОБА_2 зобов`язаний був подати реєстраційну заяву не пізніше 10 числа першого календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів та зареєструватись платником податку на додану вартість з 11.01.2024 року.

За матеріалами перевірки, позивач у порушення п.181.1, п.183.1, п.183.4 ст.183 не подав реєстраційну заяву у термін визначений цим Кодексом та не зареєструвався платником податку на додану вартість з 11.01.2024 року.

Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 11.01.2024 по 31.12.2024 встановлено їх заниження у сумі 831411,00 грн., у тому числі по періодам: січень 2024 111064,00 грн., лютий 2024- 166199,00 грн., березень 2024- 170107,00 грн., квітень 2024- 208868,00 грн., травень 2024 172653,00 грн., червень 2024- 2520,00 гривень.

Щодо включення до складу витрат 2024 року витрати на придбання нематеріального активу, який підлягає амортизації, а саме: сайт https://vitasain.com/ua у сумі 273930,0 гривень.

Перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, відображених у додатку ф2 до декларації про майновий стан та доходи, за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 встановлено завищення витрат на загальну суму 273 930,00 гривень.

У ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_2 до складу витрат 2024 року віднесено витрати на придбання нематеріального активу, який підлягає амортизації, а саме: сайт https://vitasain.com/ua у сумі 273930,00 гривень.

Відповідно до наданих до перевірки первинних документів: договір №К1/09 від 09.09.2023р., Рахунок на оплату №01/09 від 09.09.2023 року, фіскальні чеки за вересень 2023 року на оплату послуг по договору договір № К1/09 від 09.09.2023р на суму 273930,0 грн., витрати на придбання сайту https://vitasain.com/ua у сумі 273930,0 грн. були понесені ФОП ОСОБА_2 в період перебування на спрощеній системі оподаткування.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_2 за період з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року безпідставно було включено до складу витрат які враховуються при обчисленні чистого оподатковуваного доходу, витрати на придбання нематеріального активу, а саме сайту https://vitasain.com/ua в сумі 273930,00 гривень.

Таким чином, відповідач дійшов висновку, що в порушення до п.177.4.5, п.п. 177.4.6, п. 177.4 ст. 177 ПКУ, ФОП ОСОБА_2 за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 р.р. було завищено витрати, які враховуються при обчисленні чистого оподатковуваного доходу на суму 273 930, грн., в частині включення до складу витрат витрати на придбання нематеріального активу, який підлягає амортизації.

Перевіркою встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету за 2024 рік на 49307, 38 грн. та військового збору 4108,95 гривень.

За результатами перевірки відповідачем були прийняті: податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 15.07.2025 року № по ПДВ на загальну суму 1039263,75 грн., від 15.07.2025 № по ПДФО за результатами річного декларування на загальну суму 61634,23 грн., від 15.07.2025 року № по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 5136,19 гривень.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями від 15.07.2025 року, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України встановлено, що платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Як визначено пунктом 291.2 статті 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Пунктом 291.4 статті 291 ПК України передбачено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема, третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

За приписами пункту 292.1 статті 292 ПК України доходом платника єдиного податку є для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, доходи у вигляді бюджетних грантів, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Згідно з підпунктом шостим підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють діяльність у сфері фінансового посередництва, крім діяльності у сфері страхування, яка здійснюється страховими агентами, визначеними Законом України «Про страхування», сюрвейєрами, аварійними комісарами та аджастерами, визначеними розділом III цього Кодексу.

Відповідно до підпункту п`ятого підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки - у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.

Абзацом восьмим підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

При цьому, Податковий кодекс України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не містить визначення поняття «фінансове посередництво».

Відповідно до положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зокрема частина друга третя статті 1049, позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі статтею 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

За приписами статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, позикодавець має право, а не обов`язок, на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Проте, поняття «фінансового посередництва» визначено частиною третьою статті 333 Господарського кодексу України (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних відносин), відповідно до якої фінансовим посередництвом є діяльність, пов`язана з отриманням та перерозподілом фінансових коштів, крім випадків, передбачених законодавством. Фінансове посередництво здійснюється установами банків та іншими фінансово-кредитними організаціями.

Отже, фінансове посередництво передбачає дії фінансових посередників (банків, страхових компаній, інвестиційних фондів тощо), які надають різноманітні фінансові послуги, включаючи кредитування, інвестування, зберігання тощо.

Пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон №2664) (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних відносин) фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону № 2664 визначено, що ринки фінансових послуг - сфера діяльності учасників ринків фінансових послуг з метою надання та споживання певних фінансових послуг. До ринків фінансових послуг належать професійні послуги на ринках банківських послуг, страхових послуг, інвестиційних послуг, капіталу та інших видах ринків, що забезпечують обіг фінансових активів.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону №2664 учасники ринку фінансових послуг - особи, які відповідно до закону мають право надавати фінансові послуги на території України; особи, які провадять діяльність з надання посередницьких послуг на ринках фінансових послуг; об`єднання фінансових установ, включені до реєстру саморегулівних організацій, що ведеться органами, які здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг; клієнти. Законами з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг можуть визначатися інші учасники ринків фінансових послуг.

Правова природа фінансового посередництва визначається взаємовідносинами між сторонами та специфікою їх фінансових транзакцій. У зв`язку з цим, важливо визначити, чи може поворотна фінансова допомога, у даному випадку, бути розцінена як форма фінансового посередництва, а також, чи відповідає це визначення його фактичним характеристикам у справі.

Враховуючи важливість правового аналізу цього питання для повноцінного розгляду справи, необхідно визначити, чи поворотна фінансова допомога має ознаки фінансового посередництва та чи підпадає вона під визначення та регулювання фінансового посередництва відповідно до чинного законодавства.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Дослідивши докази по справі, встановлено, що податковим органом було проведено перевірку ФОП ОСОБА_2 .

Перевірку проведено головним державним інспектором відділу планових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області Скоморохою І.А. відповідно до наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 19 червня 2025 року № 4057-п в зв`язку з надходженням заперечень ФОП ОСОБА_4 на акт документальної планової виїзної перевірки №2347/04-36-24-07/ НОМЕР_1 за період з 17.05.2019 року по 31.12.2024 року.

Встановлено, що податковими органами було проведено повторну перевірку, під час якої було взято до уваги факти та документи, викладені в запереченнях на акт документальної планової виїзної перевірки №2347/04-36-24-07/ НОМЕР_1 .

Позивачем були подані письмові заперечення на акт повторної перевірки.

Так, під час розгляду справи, було встановлено, що для торгівлі позивач придбав та використовує сайт https://vitasain.com/ua.

09 вересня 2023 року Позивач як замовник уклав з фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 як з виконавцем договір № К1/09, відповідно до розділу першого, якого Виконавець зобов`язується за Технічним завданням Замовника, яке є невід`ємною частиною Договору, надати Замовнику послуги з розроблення, постачання та тестування програмного забезпечення, оброблення даних та надання консультацій з питань інформатизації (далі - Послуги), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані Послуги у розмірі, у строки та у порядку, визначеному Договором.

1.2. Види Послуг, що можуть надаватися Виконавцем за Договором:- розроблення сайтів, інтернет-магазинів, проведення рекламних кампаній у мережі Інтернет;- розроблення фірмового стилю, логотипів, товарних марок (знаків для товарів і послуг);- створення творчих розробок: дизайн, ескізи художнього оздоблення рекламних матеріалів, створення фотографічних та ілюстративних творів, створення творчих розробок і творів для їх використання в рекламі;- адаптація існуючих рекламних матеріалів Замовника;- налаштування контекстної реклами в Google Adwords;- оброблення фотографій (ретуш фотографій, відображення зображення з фотографії, кольорокорекція фотографій (корекція колірної гами, балансу білого, насиченості, різкості та контрастності зображення, також вирівнювання освітленості занадто темних чи світлих ділянок фотографії й т. ін.), в т.ч. підготовка фотографій до друку;- розроблення промо-матеріалів;- інші роботи та послуги, прямо визначені Сторонами у відповідному Додатку до Договору або у Технічному завданні.

Відповідно до п. 4.3 Договору загальна вартість послуги за цим Договором становить 273 930,00 грн. (Двісті сімдесят три тисячі дев`ятсот тридцять гривень 00 копійок.).

09 жовтня 2023 року виконавець виставив рахунок за свої послуги, який був сплачений позивачем.

30 вересня 2023 року було підписано без зауважень акт виконаних робіт та було видано наказ про визнання сайту нематеріальним активом із строком амортизації 24 місяці.

Амортизаційні нарахування виконувались щомісяця у сумі 11413,75 гривень.

У відзиві відповідач вказує на правомірності включення до складу витрат 2024 року витрат на придбання нематеріального активу, який підлягає амортизації, а саме: сайту https://vitasain.com/ua у сумі 273930,00 гривень.

Однак ,такі доводи відповідача є передчасними, з огляду на таке.

Слід вказати, що оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, унормоване статтею 177 ПКУ.

Доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

В статті 177 унормовано оподаткування доходів, отриманих фізичною особою підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування.

В п. 177.2 статті 177 ПКУ вказано, що об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця.

Згідно п. 177.4.6 статті 177 ПКУ зазначені у цій статті підприємці мають право (за власним бажанням) включати до складу витрат, пов`язаних з провадженням їх господарської діяльності, амортизаційні відрахування з відповідним веденням окремого обліку таких витрат. При цьому амортизації підлягають: витрати на придбання основних засобів та нематеріальних активів; витрати на самостійне виготовлення основних засобів, реконструкцію, модернізацію та інші види поліпшення основних засобів (крім поточного ремонту).

Не підлягають амортизації такі основні засоби: земельні ділянки; об`єкти житлової нерухомості; легкові автомобілі.

Розрахунок амортизації основних засобів та нематеріальних активів здійснюється із застосуванням прямолінійного методу нарахування амортизації, за яким річна сума амортизації визначається діленням первісної вартості об`єкта основних засобів та нематеріальних активів, яка амортизується, на строк корисного використання об`єкта основних засобів та нематеріальних активів (п. 177.4.7).

Облік вартості, яка амортизується, ведеться за кожним об`єктом (п. 177.4.8).

Амортизація нараховується протягом строку корисного використання (експлуатації) об`єкта основних засобів та нематеріальних активів, самостійно установленого фізичною особою, але не менше мінімально допустимого строку корисного використання об`єкта основних засобів та нематеріальних активів, який для нематеріальних активів не може бути меншим за два роки (п. 177.4.9).

Відповідно до п. 4 П(С)БО 8 нематеріальний актив немонетарний актив, який не має фізичної субстанції, матеріальної форми та може бути ідентифікований

Веб-сайт сукупність програмних та апаратних засобів з унікальною адресою у мережі Інтернет разом з інформаційними ресурсами, що перебувають у розпорядженні певного суб`єкта і забезпечують доступ юридичних та фізичних осіб до цих інформаційних ресурсів та інші інформаційні послуги через мережу Інтернет.

Розміщення веб-сайту в мережі Інтернет передбачає реєстрацію доменного імені та власне розміщення веб-сайту (хостинг).

Отже, позивач обліковував сайт, фактично як нематеріальний актив та нараховував амортизацію.

Слід вказати, що відсутність обов`язку вести бухгалтерський облік для підприємців платників єдиного податку не тягне за собою заборону вести такий облік.

В чинному законодавстві відсутня заборона для таких підприємців вести облік основних засобів.

Доводи відповідача про те, що фізична особа підприємець на загальній системі оподаткування не має право включати до складу витрат витрати на придбання нематеріального активу, який підлягає амортизації, є передчасними.

Позивач включав до складу витрат саме суми амортизаційних відрахувань, а не витрати на придбання сайту.

При цьому, амортизація нараховується протягом строку корисного використання (експлуатації) об`єкта основних засобів та нематеріальних активів, самостійно установленого фізичною особою, але не менше мінімально допустимого строку корисного використання об`єкта основних засобів та нематеріальних активів (п.п.177.4.9. п.177.4 ст.177ПКУ)

Щодо віднесення одноразової поворотної фінансової допомоги до фінансового посередництва.

01 серпня 2022 року ГУ ДПС у Львівській області оприлюднило роз`яснення, відповідно до якого фінансовим посередництвом є діяльність, пов`язана з отриманням та перерозподілом фінансових коштів, крім випадків, передбачених законодавством. Фінансове посередництво здійснюється установами банків та іншими фінансово кредитними організаціями.

Враховуючи зазначене надання фінансової допомоги (поворотної або безповоротної) фізичній особі у т.ч. фізичній особі підприємцю не є діяльністю у сфері фінансового посередництва, а отже не суперечить вимогам п.п. 6 п.п. 291.5.1 п. 291.5 ст. 291 ПКУ щодо перебування на спрощеній системі оподаткування.

Окрім того, 14 лютого 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалив постанову у справі №300/4074/22, адміністративне провадження № К/990/34832/23, в якій розглядалося спірне питання: чи відноситься надання позивачем (фізичною особою-підприємцем) іншим особам поворотної фінансової допомоги до діяльності в сфері фінансового посередництва.

Суд зауважив, що Податковий кодекс не містить визначення фінансового посередництва.

Верховний Суд роз`яснив, що поняття «фінансового посередництва» визначено частиною третьою статті 333 Господарського кодексу України (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних відносин), відповідно до якої фінансовим посередництвом є діяльність, пов`язана з отриманням та перерозподілом фінансових коштів, крім випадків, передбачених законодавством. Фінансове посередництво здійснюється установами банків та іншими фінансово-кредитними організаціями.

Отже, фінансове посередництво передбачає дії фінансових посередників (банків, страхових компаній, інвестиційних фондів тощо), які надають різноманітні фінансові послуги, включаючи кредитування, інвестування, зберігання тощо.

Пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон № 2664) (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних відносин) фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону № 2664 визначено, що ринки фінансових послуг - сфера діяльності учасників ринків фінансових послуг з метою надання та споживання певних фінансових послуг. До ринків фінансових послуг належать професійні послуги на ринках банківських послуг, страхових послуг, інвестиційних послуг, капіталу та інших видах ринків, що забезпечують обіг фінансових активів.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону № 2664 учасники ринку фінансових послуг - особи, які відповідно до закону мають право надавати фінансові послуги на території України; особи, які провадять діяльність з надання посередницьких послуг на ринках фінансових послуг; об`єднання фінансових установ, включені до реєстру саморегулівних організацій, що ведеться органами, які здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг; клієнти. Законами з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг можуть визначатися інші учасники ринків фінансових послуг.

30 липня 2025 року ТОВ «Вітасан-Україна» повернуло безвідсоткову фінансову допомогу у повному обсязі на рахунок позивача. Проценти на суму допомоги не нараховувалися, винагороди за надання фінансової допомоги позивач не отримував.

Доказів зворотнього матеріли справи не містять.

Відтак, враховуючи встановлені обставини справи в сукупності, а також правове регулювання спірних правовідносин, на переконання суду, зазначені у акті перевірки обставини не відповідають дійсності.

Суд зазначає, що в межах спірних правовідносин, всі рішення, які оскаржуються, взаємопов`язані між собою, мають однакову природу та винесені за однією підставою. Іншого відповідачем не вказано у заявах по суті справи.

За наведених обставин справи, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 15.07.2025 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість та нарахування пені та від 15.07.2025 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та нарахування штрафних санкцій та від 15.07.2025 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування є протиправними та підлягає до скасування.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Враховуючи наведене позовні вимоги підлягають задоволенню.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, та з системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 8848,27 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 205, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 15.07.2025 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість та нарахування пені, та від 15.07.2025 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та нарахування штрафних санкцій та від 15.07.2025 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 8848,27 гривень.

Позивач: ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м.Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 02.12.2025 року.

Суддя В.В. Ільков