Справа № 200/7563/25
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

08 грудня 2025 року Справа №200/7563/25

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Шинкарьової І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

30.09.2025 до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, в якій просить:

Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, яка полягає у не розгляді рапорту техніка водія другої групи зв`язку відділення зв`язку першої прикордонної комендатури швидкого реагування сержанта ОСОБА_1 від 30.06.2025 про звільнення з військової служби за п.п. «г» п. 3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини зникнення безвісти рідного брата ОСОБА_2 під час виконання бойових завдань з відсічі і стримування збройної агресії рф в районі населеного пункту Малинівка Донецької області;

Зобов`язати начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України прийняти рішення про звільнення техніка водія другої групи зв`язку відділення зв`язку першої прикордонної комендатури швидкого реагування сержанта ОСОБА_1 з військової служби за п.п. «г» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу через сімейні обставини зникнення безвісти рідного брата ОСОБА_2 під час виконання бойових завдань з відсічі і стримування збройної агресії рф в районі населеного пункту Малинівка Донецької області;

Стягнути з НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України витрати понесені на правову (правничу) допомогу у розмірі 5000 грн. на користь матері позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 за реквізитами АТ КБ «ПРИВАТБАНК» рахунок НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Ухвалою суду від 06.10.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

22.10.2025 представник відповідача подав заяву про закриття провадження у справі, в якій зазначив, що 01.07.2025 на адресу військової частини НОМЕР_6 надійшов рапорт від позивача, який зареєстрований за реєстраційним номером 25/50825/25-Вн. У даному рапорті позивач просить звільнити його з військової служби. В рамках розгляду даного рапорту посадовими особами військової частини НОМЕР_6 було направлено лист до начальника відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_2 прикордонному загону ГВВВБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з метою перевірки законності видачі сповіщення. Тобто, ще до відкриття провадження у справі військовою частиною НОМЕР_6 були вжитті необхідні організаційні та перевірочні заходи, спрямовані на належне оформлення звільнення позивача. Після завершення внутрішніх перевірочних заходів та з метою недопущення порушення прав позивача, військовою частиною НОМЕР_6 було видано наказ начальника НОМЕР_2 прикордонного загону № 1096-ОС від 17.10.2025 про припинення (розірвання) контракту, звільнення з військової служби сержанта ОСОБА_1 . Фактичне видання наказу підтверджує, що спірні питання вирішено в межах компетенції військової частини, а предмет спору у даній справі відсутній. Таким чином вважає, позовна вимога фактично виконана, а спірне питання, що стало підставою для звернення до суду, вичерпано в повному обсязі. Просить закрити провадження у справі №200/7563/25.

Заперечень проти закриття провадження, від представника позивача, до суду не надходило.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

З матеріалів справи судом встановлено, що військовою частиною НОМЕР_6 було видано наказ начальника НОМЕР_2 прикордонного загону № 1096-ОС від 17.10.2025 про припинення (розірвання) контракту, звільнення з військової служби сержанта ОСОБА_1 за п.п.«г» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини.

Зважаючи на те, що оскаржувана позивачем бездіяльність усунена відповідачем самостійно шляхом задоволення рапорту позивача, і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення, суд вбачає підстави для закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач має статус учасника бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_7 від 16.09.2024), та звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу внаслідок закриття провадження у справі на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС України (вказане питання вирішувалось Верховним Судом в постановах від 17.11.2022 у справі №440/5567/21, від 29.09.2022 у справі №826/23168/15, від 08.09.2022 у справі №8256/6378/17 тощо).

Відповідно до ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У позовній заяві представником позивача заявлено клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до положень ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина 1).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина 2).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4).

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду (постанови від 17.03.2021 у справі №280/1266/19, від 25.03.2021 у справі №645/3044/17, від 09.03.2021 у справі №200/10535/19-а тощо), при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано копії таких документів:

- Договір про надання правової допомоги №24 від 06.08.2025 відповідно до якої (далі Адвокат) з однієї сторони та позивач (далі Клієнт), з другої сторони, обумовили вартість надання наступних юридичних послуг.

- Акт прийому-передачі (юридичних послуг) від 29.09.2025, відповідно до якого на виконання Договору про надання правової допомоги №24 адвокатом було передано, а клієнтом прийнято та здійснено оплату за наступні адвокатські послуги: складено позовну заяву до Донецького окружного адміністративного суду про визнання бездіяльності НОМЕР_2 прикордонного загону Державної Прикордонної служби протиправною щодо нерозгляду рапорту техніка водія другої групи зв`язку відділення зв`язку першої прикордонної комендатури швидкого реагування сержанта ОСОБА_1 від 30.06.2025 про звільнення з військової служби за п.п. «г» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу через сімейні обставини - зникнення безвісти рідного брата ОСОБА_2 під час виконання бойових завдань з відсічі і стримування збройної агресії рф в районі населеного пункту Малинівка Донецької області та зобов`язання вчинити дії. Згідно акту узгодження суми гонорару та порядку розрахунків укладений між сторонами договору № 24 від 06.08.2025 клієнтом були сплачені послуги адвокату в розмірі 5000 грн.

- платіжну інструкцію від 23.09.2025 про сплату коштів у розмірі 5000 грн.

У контексті наведеного, відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Стаття 134 КАС України передбачає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частина сьома статті 139 КАС України передбачає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, про здійснення відшкодування витрат на правничу допомогу позивачем було заявлено у позовній заяві.

Відповідно до ст. 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги та акти наданих послуг.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі Двойних проти України (п.80), від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України (п.34-36), від 23.01.2014 у справі East/West Alliance Limited проти України, від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України (п.95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналізуючи викладене вище, враховуючи положення КАС України, а також ту обставину, що сума витрат позивача на правову допомогу у цій справі відповідає складності справи та часу затраченого адвокатом на надання відповідних послуг, суд дійшов висновку про те, що розмір витрат зазначений позивачем є пропорційний, а тому розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є співмірним.

Ураховуючи: значення справи для позивача; обсяг поданих процесуальних документів, категорію та складність справи, суд вважає заявлену суму співмірною та доходить висновку про стягнення витрат на правничу допомогу 5 000 грн.

У задоволенні решти витрат на правничу допомогу позивачу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 142, 189, п.8 ч.1 238, 256, 294 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача про закриття провадження у задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі №200/7563/25 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Стягнути з НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Шинкарьова