Справа № 640/2570/22
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року Справа№640/2570/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП"

до відповідача: Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

за участю представників

від позивача

від відповідача

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП», звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.07.2021 № .

В обґрунтування позовних вимог, з урахувнням уточнення підстав позову, позивач зазначив, що ним 20.04.2021 було подано декларацію з ПДВ за березень 2021 року, у якій задекларовано від`ємне значення з ПДВ у розмірі 1834847 грн, що виникло за періоди: вересень 2018 року у сумі 988448 грн; жовтень 2018 року у сумі 405176 грн; листопад 2018 року у сумі 416259 грн; грудень 2018 року у сумі 42164 грн; травень 2019 року у сумі 2800 грн, після чого, 24.05.2021 від Головного управління ДПС у м. Києві позивач отримав Наказ «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП», Повідомлення про визначення дати, часу та місця проведення перевірки та Запит про надання інформації. Перевірка була розпочата 24.05.2021, тобто, того ж дня, а 04.06.2021, Головним управлінням ДПС у м. Києві було складено акт про результати позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» з питань законності декларування від`ємного значення з ПДВ за березень 2021 року № 44499/Ж5/26-15-07-01-01, на підставі якого контролюючим органом було прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким було зменшено показник від`ємного значення з ПДВ на 1834847 грн.

Позивач вважає, що акт перевірки є недопустимим доказом, оскільки отриманий з порушенням вимог законодавства, з огляду на те, що копія наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки та запит про надання інформації не були вручені у передбачений абз. 2 п. 78.4 ст. 78 та п. 79.2 ст. 79 ПК України строк - до початку перевірки, а були отримані товариством в день, коли така перевірка була розпочата, відтак, прийняте на підставі такого Акту податкове повідомлення рішення є протиправним та підлягає скасуванню, крім цього, позивач зазначає що й запит на отримання інформації було складено з порушенням строку та порядку податкового законодавства, що дає підстави вважати, що контролюючий орган не звертався до позивача з запитом, оформленим відповідно до вимог ПК України, щодо надання інформації та документів, що були предметом перевірки, наполягає, що, зазначені порушення процедури проведення перевірки є істотними, такими, що за усталеною практикою Верховного Суду тягнуть за собою недопустимість прийнятого за результатами перевірки акта перевірки як доказу, що зі свого боку свідчить про протиправність прийнятого на підставі недопустимого акта податкового повідомлення рішення, а відтак останнє підлягає скасуванню судом.

Щодо суті встановлених порушень зазначає, що суми податкового кредиту по перевірямим періодам сформовані правомірно та підтверджені належним чином. У зв`язку з придбанням товарів/послуг, ввезенням товарів на митну територію України, сплатою ПДВ за такими операціями, складенням продавцями податкових накладних та реєстрацію митних декларацій за періоди вересень 2018 року, жовтень 2018 року, листопад 2018 року, грудень 2018 року, травень 2019 року позивач переконаний, що він набув безумовного права на віднесення сум сплаченого ПДВ у розмірі 1834847 грн. до податкового кредиту, відтак, суми від`ємного значення ПДВ правомірно зараховувалися до наступних звітних періодів.

Позивач вказує, що ним надавалісь всі підтверджуючі документи до контролюючого органу, які, втім, останнім було проігноровано, враховуючи вищевикладене, позивач вважає висновки, викладені в акті перевірки безпідставними, а прийняте на їх підставі спірне податкове повідомлення - рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідачем надано відзив на первісну позовну заяву, та на позов, з урахуванням зміни предмету позову, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що контролюючим органом, за наслідком направлення позивачем відповідної податкової декларації до контролюючого органу, правомірно та у відповідності до вимог, діючого законодавства, проведено позапланову невиїзну перевірку з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за березень 2021 року у сумі 1834847 грн; про проведення позапланової невиїзної перевірки позивача було повідомлено належним чином, а саме, шляхом направлення Наказу про проведення перевірки від 19.05.2021 № 4048-п, Повідомлення про місце, дату та час проведення перевірки від 20.05.2021 № 715/26-15-07-01-01, та запиту про надання інформації на податкову адресу позивача, засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення, відправлення було отримано ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» 24.05.2021, отже, відсутнє, порушення процедури проведення перевірки.

Разом із цим, в ході проведення перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві на податкову адресу платника засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення було направлено 24.05.2021 запит про надання пояснень, що підтверджують/спростовують вину у вчиненому податковому правопорушенні №11173/І/26-15-07-01-01, проте, станом на дату завершення перевірки посадовими особами підприємства на вищезазначені запити не надано письмових пояснень та документів щодо підтвердження показників, задекларованих в податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2021 року (про що складено відповідний акт від 28.05.2021 № 2663/Ж6/26-15-07-01-01).

04.06.2021, за результатами позапланової невиїзної перевірки, складено акт №44499/Ж5/26-15-07-01-01, відповідно до якого податковим органом були встановлені порушення податкового законодавства.

Також відповідач вказує, що вже після проведення перевірки та складення Акту позивачем було надано документи, одночасно із запереченнями на Акт перевірки, які не були надані до та під час перевірки, проте, за наслідком аналізу наданих документів Головне управління зазначило про їх недостатність, оскільки серед них не було надано підтверджуючих наявність підстав та умов для зберігання придбаного обладнання, товарно-матеріальних цінностей.

Оскільки позивачем не надано до перевірки первинних, бухгалтерських та інших документів щодо оприбуткування на баланс придбаного обладнання, а також його використання у фінансово-господарській діяльності підприємства відповідно до п. 44.1. п. 44.3, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 ПК України, ГУ ДПС зроблено висновок, про не підтверджені показники податкового кредиту, задекларовані в податковій декларації з ПДВ за березень 2021 року в сумі 1834847 грн., тому, посилаючись на приписи п. 44.1, п. 44.3, п. 44.6 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, н. 200.1. п. 200.4, п. 201.10 ст. 201 ПК України, п. 2.4 Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, зі змінами та доповненнями, Головне управління ДПС у м. Києві виснувало, що позивачем завищено податковий кредит з ПДВ за березень 2021 року у сумі 1834847 грн.

Також відповідачем надано до суду додаткові пояснення, в яких останній наполягав на правомірності спірного податкового повідомлення-рішення, з підстав, аналогічних, викладеним у відзивах, у задоволенні позову просив відмовити.

Представники сторін у судовому засіданні підтримали свої позиції викладені у уточненій позовній заяві та у відзиві.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2022 року прийнято справу до провадження. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).

13 грудня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2825-ІХ «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», який набрав чинності 15 грудня 2022 року.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа передана на розгляд та вирішення Донецькому окружному адміністративному суду.

Ухвалою від 19.03.2025 р. Донецьким окружним адміністративним судом прийнято до провадження адміністративну справу № 640/2570/22.

Ухвалою від 16.04.2025 р. судом призначено справу № 640/25/22 до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 30.04.2025 року.

30.04.2025 р. підготовче засідання у відкладено на 28 травня 2025 р.

Ухвалою від 28.05.2025 р. продовжено строк підготовчого провадження у справі та відкладено підготовче засідання у справі на 10 липня 2025 року.

10.07.2025 р. відкладено розгляд справи на 06 серпня 2025 р.

Ухвалою від 06.08.2025 р. прийнято до розгляду заяву позивача про зміну підстав позовних вимог та відкладено підготовче засідання у справі до 10 вересня 2025 року.

Ухвалою від 10.09.2025 р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті розпочавши розгляд справи по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Також Ухвалою від 10.09.2025 р. вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» є юридичною особою, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, код - 39071477, є платником ПДВ, основний вид діяльності - складське господарство 52.10 (на час виникнення спірних правовідносин оптова торгівля фруктами й овочами 46.31), адреса місцезнаходження 03151, м. Київ, вул. Ушинського, буд. 40.

Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011) є суб`єктом владних повноважень, на якого чинним законодавством покладено владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

19 травня 2021 року Головним управлінням ДПС у м. Києві було сформовано запит №10454/І/26-15-07-01-01 про надання інформації та первинних документів щодо підтвердження задекларованих платником ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» показників декларації з ПДВ за березень 2021 року, з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах за вересень, жовтень, листопад, грудень 2018 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2020 року, січень, лютий 2021 року, проте, під час перевірки останнім не було надано жодних підтверджуючих первинних документів, зокрема (договори, акти виконаних робіт (наданих послуг), накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, банківські виписки, первинні документи, які мають відношення щодо формування від`ємного значення з ПДВ за перевіряємий період, регістри бухгалтерського обліку (ОСВ, журнали-ордери, обороти по рахунку, аналізи та картки рахунків), в яких відображені господарські операції, проведені підприємством у вересні, жовтні, листопаді, грудні 2018 року, січні, лютому, березні, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2019 року, січні, лютому, березні, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2020 року, січні, лютому 2021 року.

19 травня 2021 року Головним управлінням ДПС у м. Києві було прийнято наказ № 4048-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» у зв`язку з поданням декларації з податку на додану вартість з від`ємним значенням, яке становить більше 100 тис грн. за березень 2021 року.

20 травня 2021 року Головним управлінням ДПС у м. Києві сформовано повідомлення № 715/26-15-07-01-01 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» з питань законності декларування від`ємного значення з ПДВ та необхідність забезпечення надання всіх необхідних докумнентів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема, фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби.

Згідно наданих пояснень позивача та відповідача вказаний Наказ, Запит та повідомлення були направлені на податкову адресу ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП», а саме: 03151, м. Київ, вулиця Ушинського, буд. 40, засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та отримано представником позивача 24.05.2021.

На підставі наказу ГУ ДПС у м. Києві від 19.05.2021 № 4048-п, повідомлення від 20.05.2021 № 715/26-15-07-01-01 та відповідно до п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п.п. 79. 1 ст. 79 Податкового кодексу України, Головним управлінням ДПС у м. Києві була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП», з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за березень 2021 року, сума від`ємного значення з податку на додану вартість становить 1834847 грн, з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних за вересень, жовтень, листопад, грудень 2018 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2020 року, січень, лютий 2021 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 20.04.2021 № ).

Перевірка здійснювалась в проміжок часу з 24.05.2021 по 28.05.2021.

Під час проведення перевірки, 24.05.2021 ГУ ДПС у м. Києві на адресу ТОВ «ГАЙДЖИБАЙЛІ ГРУП» було направлено засобами поштового зв`язку запит вих. № 11173/І/26-15-07-01-01 про надання пояснень, що підтверджують/спростовують вину у вчиненому податковому правопорушенні, який було отримано уповноваженою особою товариства за довіреністю 26.05.2021, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, наявного в матеріалах справи.

28 травня 2021 року Головним управлінням ДПС у м. Києві було складено акт № 2663/Ж6/26-15-07-01-01 «Про ненадання документів до перевірки ТОВ «ГАЙДЖИБАЙЛІ ГРУП».

31 травня 2021 року ТОВ «ГАЙДЖИБАЙЛІ ГРУП» було надано відповідь контролюючому органу на запит від 19.05.2021 № 10454/І/26-15-07-01-01 з копіями первинних документів на 125 аркушах, яка була зареєстрована в ГУ ДПС у м. Києві 01.06.2021 р. за вх. №61137/6.

4 червня 2021 року, за результатами перевірки ГУ ДПС у м. Києві складено акт «Про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «ГАЙДЖИБАЙЛІ ГРУП» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за березень 2021 року» № 44499/Ж5/26-15-07-01-01, яким встановлено порушення ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП»: п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового Кодексу України, в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення з податку на додану вартість за березень 2021 року у сумі 1834847 грн.; п. 44.1, п. 44.6 ст. 44 п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України посадовим особам контролюючого органу не надано документів під час перевірки.

Того ж дня ГУ ДПС у м. Києві було складено акт «Про неможливість вручення акту від 04.06.2021 № 44499/Ж5/26-15-07-01-01 «Про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «ГАЙДЖИБАЙЛІ ГРУП».

Позивач, не погоджуючись з висновками акту, надав свої заперечення від 18 червня 2021 року, в яких зазначив, що ним до Головного управління ДПС у м. Києві було надано письмові пояснення та всю необхідну первинну документацію щодо задекларованих показників в поданій декларації з ПДВ за березень 2021 року.

В матеріалах справи міститься Повідомлення від Головного управління ДПС у м. Києві про розгляд заперечень до акта перевірки, відповідно до якого контролюючий орган запросив позивача провести розгляд заперечень 30 червня 2021 року об 11 год 00 хв, з використанням відео зв`язку.

2 липня 2021 року ТОВ «ГАЙДЖИБАЙЛІ ГРУП» звернулось до ГУ ДПС з додатковим пакетом документів, на тих підставах, що під час засідання з розгляду заперечень на акт перевірки у посадових осіб виникло питання документального підтвердження використання обладнання у березні 2021 року, яке сформувало основний показник від`ємного значення з ПДВ із наданням копії Договору оренди № 01/20 від 01.07.2020; копією акту приймання-передачі від 01.07.2020 до цього Договору; копією акту виконаних робіт від 31.03.2021 № 3.

6 липня 2021 року Головним управлінням ДПС у м. Києві, за наслідком розгляду заперечень ТОВ «ГАЙДЖИБАЙЛІ ГРУП» вирішено залишити висновки акту перевірки без змін.

12 липня 2021 року на підставі акту перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві прийняте податкове повідомлення-рішення від № , яким зменшено суму від`ємного значення з ПДВ на 1834847 грн.

Не погодився із вказаним податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 44.1. статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із пунктом 198.1. статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нормами пункту 198.3. статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 200.1. статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV).

Статтею 1 Закону № 996-XIV визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частин першої-другої статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Водночас порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету, встановлюється Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 (далі - Положення № 88).

Згідно пункту 1.2 Положення № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Пунктом 2.1 Положення № 88 передбачено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (пункт 2.4 Положення № 88).

Згідно пункту 2.5 Положення № 88 документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Відповідно із пунктом 2.13 Положення № 88 керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера або особи, на яку покладено ведення бухгалтерського обліку підприємства, щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів. Керівником підприємства, установи затверджується перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, пов`язаної з відпуском (витрачанням) грошових коштів і документів, товарно-матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна.

Зі змісту наведених норм слідує, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту з податку на додану вартість та витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватися належним чином оформленими первинними документами.

При цьому потрібно, щоб ці документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарської операції, її справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету. Щоб так кваліфікувати природу господарської операції, необхідно послатися на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) такої операції.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Як зазначено вище, судом встановлено, що за результатами перевірки складено акт від 04.06.2021 № 44499/Ж5/26-15-07-01-01, «Про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «ГАЙДЖИБАЙЛІ ГРУП» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за березень 2021 року», яким встановлено порушення: п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового Кодексу України, в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення з податку на додану вартість за березень 2021 року у сумі 1834847 грн.; та п. 44.1, п. 44.6 ст. 44 п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України - посадовим особам контролюючого органу не надано документів під час перевірки.

При відображенні ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» у декларації за березень 2021 року від`ємного значення між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у сумі 1834847 грн. (рядок 19 декларації), сума від`ємного значення попередніх та поточного звітного (податкового) періоду, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200 1.3 ст. 200 1) Кодексу на момент подання податкової декларації у сумі 1834847 грн. (рядок 19.1 декларації) суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 1834847 грн. (рядок 21 декларації), встановлено його завищення на загальну суму 1834847 грн.

Висновок про завищення податкового кредиту за період з 01.03.2021 по 31.03.2021 у сумі 1834847 грн. був зроблений, на тих підставах, що ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП, не надано до перевірки жодних первинних документів щодо формування задекларованих показників в Декларації з ПДВ за березень 2021 року, про що складено акт від 28.05.2021 № 2663/Ж6/26-15-07-01-01, таким чином, не є можливим підтвердити формування податкового кредиту за березень 2021 року у сумі 1834847 грн.; зазначено, що на формування податкового кредиту за перевіряємий період березень 2021 року мало вплив формування рядка 16 Декларації від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у сумі 1834847 грн.; в структурі податкового кредиту, задекларованого ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП», згідно з поданою податковою декларацією, найбільший вплив мали такі показники: Придбання з основною ставкою (ряд 10.1) - 0,00 грн. (0,0%); від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (ряд. 16) - 1834847 грн. (100 %); перевіркою відображених у рядку 16 Декларації «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» показників за період з 01.03.2021 по 31.03.2021 у загальній сумі - 1834847 грн., встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій з декларування від`ємного значення попереднього податкового періоду (рядок 16 Декларації); згідно з додатком 2 № від 20.04.2021 до податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2021 року задеклароване від`ємне значення з ПДВ по рядку 16 Декларації сформовано за рахунок періодів, а саме: за вересень 2018 року на загальну суму 968448 грн.; за жовтень 2018 року на загальну суму 405176 грн.; за листопад 2018 року на загальну суму 416259 грн.; за грудень 2018 року на загальну суму 42164 грн.; за травень 2019 року на загальну суму 2800 грн. Крім цього, ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» до Головного управління ДПС у м. Києві фінансоий звіт за 2021 рік станом на момент перевірки не надавався. Підприємством було надано фінансоий звіт за 2020 рік (№ від 12.03.2021), згідно якого: відсутні: незавершені капітальні інвестиції; основні засоби; довгострокові фінансові інвестиції;інші необоротні активи; запаси; зареєстрований (пайовий) капітал - 79,9 тис. грн.

Вказано, що товариством не надано первинні документи щодо придбання (одержання)/продажу(поставки) товарів (робіт, послуг) - накладні, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг), тощо з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, а також акти про приймання продукції за кількістю та якістю, первинні документи щодо транспортування продукції (товарно-транспортні накладні; перевізні документи (накладні) на перевезення вантажів транспортом; а також інформація щодо вантажно- розвантажувальних робіт), документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, сертифікати відповідності, застосування яких передбачено нормативно- правовими актами або договором, а також інші документи, які передбачені затвердженими технічними регламентами).

Отже, суд зазначає, що фактичною підставою для проведення позивачу донарахувань згідно із оскаржуваними податковим повідомленням - рішенням стало не надання на дату початку перевірки (24.05.2021) і до завершення перевірки (28.05.2021) будь-яких первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку, які відносяться до предмету перевірки.

Разом із цим, як вбачається з матеріалів справи та наданих пояснень позивачем 06.04.2018 між компанією Elecorn Technology та компанією Hacibayli Limited було укладено контракт на поставку № 1/18, відповідно до умов якого Elecorn Technology мало поставити до порту в м. Одеса, Україна, промислове обладнання для багатофункціонального заводу з очищення та обробки насіння зернових культур; зазначене обладнання мало бути поставлене як внесок до статутного капіталу позивача, з огляду на що позивачем 26.09.2018 було здійснене митне оформлення зазначених товарів та зареєстровано електронну митну декларацію UA500020/2018/010285. Відповідно до змісту електронної митної декларації UA500020/2018/010285 від 26.09.2018, позивачем за ввезення товарів на митну територію України був сплачений ПДВ у розмірі 984548,28 грн. У вересні 2018 року позивачем були придбанні послуги з транспортно-експедиторського обслуговування вантажів, що підтверджується договором № 11/07/18/01 від 11.07.2018, коносаментами (bill of lading) № 52, Сертифікатами походження товару № 102494, 18С3401М0542/00159, 18С3401М0542/00159, рахунком № 5114/2018 від 28.09.2018, Актом № ОУТ-4; № ОУТ-4; № ОУТ-2; № ОУТ-4; № ОУТ-5; № ОУТ-7; № ОУТ-0; № ОУТ-1 здачі-прийняття робіт (надання послуг), видатковими ордерами № 0565790, 0565791, 0565842, 0565843, Інвойсами від 30.04.2018 №ЕТ-001/2018-19; від 09.08.2018 № ЕТ-003/2018-19 з додатками, пакувальними листами від 30.04.2018; 09.08.2018 до зазначених Інвойсів, Страхувальними контрактами, Протоколом надання послуг № ОУТ-3, № ОУТ-6 у зв`язку з придбанням зазначених послуг позивачем був сплачений ПДВ у розмірі 3899,77 грн., в свою чергу надавачем послуг була складена та направлена на реєстрацію податкова накладна № 2926 від 28.09.2018. Крім цього, в матеріалах справи міститься рахунок на оплату № 4000/2018 від 16.07.2018, виставлений ТОВ «БІ ЕС ЕЙ ЮКРЕЙН ЛТД» платнику ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» за надання послуг з оформлення документації, експедирування, інфраструктура порту, забезпечення інформаційною базою; зберігання в порту з 16.06.2018 по 13.07.2018; вантажно-розвантажувальні роботи, комісія; агентська винагорода на загальну суму 31007 грн; Рахунок № 4001/2018 від 16.07.2018, виставлений ТОВ «БІ ЕС ЕЙ ЮКРЕЙН ЛТД» платнику ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» на оплату штрафної санкції за наднормативне використання контейнерного обладнання (демередж на користь судноплавної лінії) без ПДВ на загальну суму 33277,64 грн; Рахунок № 4002/2018 від 16.07.2018, виставлений ТОВ «БІ ЕС ЕЙ ЮКРЕЙН ЛТД» платнику ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» на оплату авто послуги по Одесі на загальну суму 5200 грн; рахунок на оплату № 4003/2018 від 16.07.2018, виставлений ТОВ «БІ ЕС ЕЙ ЮКРЕЙН ЛТД» платнику ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» за надання послуг з оформлення документації, експедирування, інфраструктура порту, забезпечення інформаційною базою; зберігання в порту з 16.06.2018 по 13.07.2018; вантажно-розвантажувальні роботи, комісія; агентська винагорода на загальну суму 62015,44 грн; Рахунок № 4004/2018 від 16.07.2018, виставлений ТОВ «БІ ЕС ЕЙ ЮКРЕЙН ЛТД» платнику ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» на оплату штрафної санкції за наднормативне використання контейнерного обладнання (демередж на користь судноплавної лінії) без ПДВ на загальну суму 43765,28 грн; Рахунок № 4005/2018 від 16.07.2018, виставлений ТОВ «БІ ЕС ЕЙ ЮКРЕЙН ЛТД» платнику ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» на оплату авто послуги по Одесі на загальну суму 10400 грн; Рахунок № 4065/2018 від 18.07.2018, виставлений ТОВ «БІ ЕС ЕЙ ЮКРЕЙН ЛТД» платнику ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» на оплату простою автотранспорту (без ПДВ) 2 дні на загальну суму 1915,20 грн; Рахунок № 4066/2018 від 18.07.2018, виставлений ТОВ «БІ ЕС ЕЙ ЮКРЕЙН ЛТД» платнику ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» на оплату простою автотранспорту (без ПДВ) 1 день на загальну суму 1915,20 грн; Рахунок № 5144/2018 від 28.09.2018, виставлений ТОВ «БІ ЕС ЕЙ ЮКРЕЙН ЛТД» платнику ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» на оплату послуг з оформлення документації, експедирування, інфраструктура порту, забезпечення інформаційною базою; зберігання в порту з 13.09.2018 по 25.09.2018; вантажно-розвантажувальні роботи, комісія; агентська винагорода на загальну суму 23398,63 грн; Рахунок № 5145/2018 від 28.09.2018, виставлений ТОВ «БІ ЕС ЕЙ ЮКРЕЙН ЛТД» платнику ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» на оплату страхового платежу згідно Договору страхування контейнерного обладнання (без ПДВ); авто послуги по Одесі (без ПДВ); штрафна санкція за наднормативне використання контейнерного обладнання (демередж на користь судноплавної лінії) без ПДВ на загальну суму 9680,58 грн; Наряд на контейнер № 3245 від 07.09.2018.

В подальшому, 11.08.2018 між ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» та компанією Hacibayli Limited було укладено контракт № UA/1, відповідно до умов якого Hacibayli Limited мало поставити до порту в м. Одеса, Україна, дві машини для сортування сільськогосподарських продуктів по кольору. На підтвердження здійснення господарських операцій позивачем надано Специфікацію № 1 від 11.08.2018, Commercial invoice, Packing list, а також 09.11.2018 було здійснене митне оформлення зазначених товарів та зареєстровано електронну митну декларацію UA500020/2018/012557, яка також міститься в матеріалах справи. Відповідно до змісту електронної митної декларації UA500020/2018/012557 від 09.11.2018, позивачем за ввезення товарів на митну територію України був сплачений ПДВ у розмірі 402144,97 грн.; 12.11.2018 зареєстровано податкову накладну № 3487 у зв`язку з придбанням послуг з транспортно-експедиторського обслуговування вантажів за договором № 11/07/18/01 від 11.07.2018 (ПДВ у розмірі 3613,60 грн.).

Пізніше, 14.11.2018 між ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕМАКОМ» було укладено договір купівлі-продажу № 21, відповідно до умов якого позивач придбав товар на суму 315600 грн. На підставі зазначеного договору ТОВ «РЕМАКОМ» було виставлено позивачу рахунок на оплату 174 від 14.11.2018; а позивачем 15.11.2018 було проведено частково оплату за договором купівлі-продажу № 21 від 14.11.2018 у розмірі 63000 грн. (з них ПДВ у розмірі 10500 грн.), за наслідком зарахування грошових коштів на банківський рахунок ТОВ «РЕМАКОМ» як оплати за товар, останнім була складена та направлена на реєстрацію до ЄРПН податкова накладна № 11 від 15.11.2018.

Крім цього, 11.12.2018 на виконання умов договору купівлі-продажу № 21 між позивачем та ТОВ «РЕМАКОМ» ТОВ «ГАЙДЖИБАЙЛІ ГРУП» було здійснено ще одну часткову оплату у розмірі 110959,56 грн. (ПДВ у розмірі 18493,27 грн.), за наслідком зарахуванням грошових коштів на банківський рахунок ТОВ «РЕМАКОМ», як оплати за товар, останнім була складена та направлена на реєстрацію до ЄРПН податкова накладна № 5 від 11.12.2018 р.

13.12.2018 на виконання умов договору купівлі-продажу № 21 між ТОВ «ГАЙДЖИБАЙЛІ ГРУП» та ТОВ «РЕМАКОМ», останнім було здійснено відвантаженням товару за договором з огляду про що була складена видаткова накладна № 140, за наслідком відвантаженням товару, ТОВ «РЕМАКОМ» була складена та направлена на реєстрацію до ЄРПН податкова накладна № 8 від 13.12.2018, з огляду на зазначене, позивач вважає обґрунтованим віднесення до податкового кредиту за грудень 2018 року суми сплаченого у цьому місяці ПДВ у розмірі 42164,27 грн.

Проаналізувавши надані позивачем первинні документи судом встановлено, що вказані документи не мають дефектів щодо форми, змісту або пошкодження, які б зумовили втрату ними юридичної сили і доказовості, тобто оформлені відповідно до чинного законодавства України, містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяг розглядуваних операцій та засвідчують фактичний рух активів між задекларованими учасниками.

Суд вказує на те, що Податковий кодекс України встановлює перелік документів (податкова накладна, митна декларація, товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ), на підставі яких у платника податків вникає право на включення відповідних сум до податкового кредиту та податкових зобов`язань з податку на прибуток.

Суд зазначає, що пп. 201.10 ПК України визначено, що підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна, яка засвідчує факт придбання платником податків товару.

20.04.2021 року ТОВ «ГАЙДЖИБАЙЛІ ГРУП» до Головного управління ДПС у м. Києві було подано декларацію з ПДВ на березень 2021 року у якій задекларовано наявність від`ємного значення ПДВ у розмірі 1834847 грн.

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки визначені у статті 79 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктами 79.2, 79.3, статті 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

Положенням пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Таким чином, податковим законодавством передбачено два окремих випадки, коли документи вважаються належним чином врученими платнику податків (без використання електронного кабінету): надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення (що і було зроблено відповідачем у спірному випадку) або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Водночас, у разі надіслання документів поштою, крім отримання платником цієї кореспонденції на пошті, вони також вважаються врученими у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Отже, документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків проводиться виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, а право на проведення такої перевірки надається лише за умови повідомлення платника податку про таку перевірку та вручення копії наказу про проведення перевірки у спосіб, визначений законом, до її початку.

З системного аналізу зазначених норм Податкового кодексу України слідує, що проведення перевірки як контрольного заходу передбачає такі етапи її проведення: встановлення підстав для проведення перевірки; прийняття контролюючим органом рішення про проведення перевірки, яке оформлюється наказом керівника цього органу; допуск до перевірки; вивчення наданих платником податків документів та/або інших матеріалів; оформлення результатів перевірки.

Реалізація зазначених етапів означає, що податкова перевірка відбулася як юридичний факт, на підставі якого керівник податкового органу може зробити висновок про наявність податкового правопорушення та прийняти відповідне рішення.

Так, пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Підпунктом 1.4.2 пункту 1.4 розділу І Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затвердженого наказом Державної фіскальної служби України від 31.07.2014 № 22 (далі - Методичні рекомендації), встановлено, що з метою дотримання вимог статті 77 та 79 розділу II Кодексу підрозділи органу державної фіскальної служби, які очолюють здійснення документальної планової або позапланової невиїзної перевірки, забезпечують надсилання рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення під розписку платнику податків (посадовій особі або законному (уповноваженому) представнику) копії наказу про проведення документальної планової або позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення.

Указаним підпунктом Методичних рекомендацій також роз`яснено контролюючому органу, що з метою дотримання вимог Кодексу та прав платників податків доцільно забезпечити завчасне надіслання (вручення) повідомлень про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Як встановлено судом податковим органом 19.05.2021 р. прийнято наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 4048-п з 24.05.2021 р. по дату завершення перевірки, тривалістю 5 робочих днів. Також були складені запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджено) № 10454/І/26-15-07-01-01 від 19.05.2021 р. та повідомлення № 715/26-15-07-01-01 від 20.05.2021 р.

Згідно пояснень позивача та відповідача вищезазначені документи наказ, запит та повідомлення, отримані позивачем поштою 24.05.2021 р., зазначена обставина не є спірною.

Перевірка була розпочата 24.05.2021 р. про що вказано в акті перевірки та також не заперечується сторонами.

Суд вважає за необхідним зазначити наступне, в акті перевірки від 04.06.2021 року № 44499/Ж5/26-15-07-01-01, зазначено наступне: «Головним управлінням ДПС у м. Києві 16.02.2021 на податкову адресу ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП», а саме: 03151, м. Київ, вулиця Ушинського, буд. 40, засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено копію наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 20.05.2021 № 4048-п та повідомлення від 19.05.2021№ 715/26-15-07-01-01, в яких повідомлено, що з 24.05.2021 буде проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за березень 2021 року, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах вересень, жовтень, листопад, грудень 2018 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2020 року, січень, лютий 2021 року. Згідно інформаційного ресурсу УДППЗ «Укрпошта» вищезазначене відправлення ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» отримано 24.05.2021 р.

Відповідачем до матеріалів справи надано разом з запитом про надання інформації № 10454/І/26-15-07-01-01 від 19.05.2021 р., наказом про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 4048-п від 19.05.2021 р. та повідомленням № 715/26-15-07-01-01 від 19.05.2021 р. фіскальний чек про направлення рекомендованого листа на ім`я ГАДЖИБАЙЛІ датований 18.05.2021 р. а також рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ТОВ «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» датоване 18.05.2021 р. та на якому мається відмітка про вручення 19.05.2021 р. З чого можна зробити висновок, що вищезазначені документи наказ, запит та повідомлення, були направлені раніше ніж були складені, інших доказів направлення суду не надано, таким чином визначити дійсну дату направлення кореспонденції з наданих доказів не вбачається можливим. При цьому позивач не заперечує проти того, що дані документи ним були отримані 24.05.2021 р. в день початку проведення перевірки.

Таким чином суд зазначає, що відповідачем не надано доказів завчасного повідомлення позивача про проведення перевірки до початку її проведення.

За таких обставин, контролюючим органом не доведено саме факт завчасного направлення платнику податків повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та наказу про призначення перевірки.

Також враховуючи, що на час початку проведення позапланової документальної невиїзної перевірки у контролюючого органу не було відомостей про вручення платнику податків наказу та повідомлень, контролюючий орган не мав підстав для початку перевірки.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Контролюючий орган при здійсненні покладених на нього функцій має дотримуватися вимог законодавства та не допускати порушення прав платників податків, а податкова перевірка повинна базуватися на принципах законності, достовірності даних, всебічного та об`єктивного розгляду зібраної інформації.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У постанові Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суд від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18, окрім наведених вище висновків, погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує жодних правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками такої перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення. З урахуванням цього Суд касаційної інстанції зазначив про відсутність необхідності перевірки порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання.

Отже, зміст висновків наведених постанов свідчить про те, що установивши порушення процедури проведення перевірки, її підстав, наслідком чого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів, суд може не переходити, з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду, відступу від якої у встановленому законом порядку не здійснювалося.

Таким чином, звертаючись до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення, позивач вправі посилатись на процедурні порушення проведення перевірки та надіслання рішень за результатами перевірки, а суд зобов`язаний надавати правову оцінку таким доводам позивача в першу чергу.

Оцінюючи причинно - наслідковий зв`язок між встановленими процедурними порушеннями та законністю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, судом враховано, що невиконання вимог щодо повідомлення платника податків про проведення позапланової невиїзної перевірки до початку її проведення, як обов`язкової умови для проведення планової невиїзної документальної перевірки, зокрема, задля забезпечення права платника податку щодо належного подання документів для проведення перевірки, призводить не лише до визнання незаконною перевірки, але й відсутності правових наслідків такої (незаконність прийнятих контролюючим органом за наслідками проведення перевірки рішень).

Таким чином, з огляду на наведене, проведення контролюючим органом документальної позапланової невиїзної перевірки підприємства позивача, без своєчасного повідомлення про дату початку та місце проведення такої, свідчить про позбавлення платника податку права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку, а також необхідних пояснень з питань, що слугували призначенню податкової перевірки.

Отже, установивши таке порушення процедури проведення перевірки, наслідком якого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин суд не може переходити з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду, відступу від якої у встановленому законом порядку не здійснювалося.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04 серпня 2021 року № 540/2553/19, від 14 липня 2021 року у справі № 640/14040/20, від 07.12.2021 у справі № 826/17875/18.

Протиправність наслідків перевірки у зв`язку з порушенням процедури її проведення є достатньою самостійною підставою до скасування прийнятого за результатами її проведення податкового повідомлення-рішення, що унеможливлює перехід до суті покладених в основу такого рішення правопорушень, з огляду на що до аналізу порушень, виявлених та викладених контролюючим органом в акті перевірки суд не вдається.

Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом у постановах від 14 липня 2021 року у справі № 640/14040/20, від 4 серпня 2021 року у справі №540/2553/19, від 07.12.2021 у справі № 826/17875/18.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищенаведеного контролюючим органом не дотримано вимог статті 79 Податкового кодексу України при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, суд зазначає, що акт перевірки, отриманий в результаті такої перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених ч. 2 КАС України, не може вважатися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. При цьому, спірне податкове повідомлення-рішення від 12.07.2021 № , прийняте за наслідками незаконної перевірки, на підставі висновків акту перевірки, який є недопустимим доказом, а також без надання можливості платнику податків представити до перевірки первинні документи на підтвердження відображених у податковій звітності показників, не може вважатися правомірним та підлягає скасуванню.

Крім цього, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Окрім того, вказані документи у клопотання не були отриманні відповідачем при прийнятті спірного рішення.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 12.07.2021 № .

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачений судовий збір приподанні позовної заяви у розмірі 24810 грн.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.07.2021 № задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 12.07.2021 № про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму на 1834847 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАДЖИБАЙЛІ ГРУП» (адреса: 03151, м. Київ, вул. Ушинського, буд. 40, ) судовий збір у розмірі 24810 (двадцять чотири тисячі вісімсот десять) гривень.

Повний текст рішення складено та підписано 09 грудня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Олішевська