Справа № 440/6517/25
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2025 року м. ПолтаваСправа №440/6517/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до 3 територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до 3 територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (надалі - НОМЕР_1 ТВУЗ Держспецзв`язку, відповідач), у якому просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати йому компенсації сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового, начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44, з нарахованої суми індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб у розмірі 10975,65 грн відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового, начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44, з нарахованої суми індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.

Позовні вимоги мотивував тим, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі №440/8194/23 йому відповідачем нарахована індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 у розмірі 66416,75 грн, однак фактично сплачені кошти у розмірі 55441,10 грн, за вирахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Позивач вважав, що утримання податку на доходи фізичних осіб суперечить приписам Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового, начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44, а тому є протиправним.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 17-19/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі №440/8194/23 відповідач здійснив розрахунок індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із встановлення базового місяця - січень 2008 року; загальна сума нарахованої індексації склала 83625,23 грн, рішенням зобов`язано відповідача сплатити індексацію з урахуванням раніше сплаченої суми, що складає 27339,85 грн. За твердженням представника відповідача, розмір доплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 склав 56285,38 грн (83625,23 27339,85 = 56285,38 грн), з цієї суми утримано військовий збір у розмірі 844,28 грн та сплачено позивачу 55441,10 грн, у т.ч. компенсація податку на доходи фізичних осіб - 10131,37 грн. З урахуванням наведеного, представник відповідача стверджувала про відсутність порушеного права позивача на отримання компенсації податку на доходи фізичних осіб. Також представник відповідача наполягала на пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За відсутності клопотань учасників справи про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Обставини справи

Позивач проходив службу у НОМЕР_1 ТВУЗ Держспецзв`язку.

Наказом начальника НОМЕР_1 ТВУЗ Держспецзв`язку від 09.12.2020 №68-ОС звільнений з військової служби за підпунктом "а" пункту 2 (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з 31.12.2020 /а.с. 9/.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі №440/8194/23 зобов`язано НОМЕР_1 ТВУЗ Держспецзв`язку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року, із урахуванням раніше виплаченої суми.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі №440/8194/23 відповідач здійснив розрахунок індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із встановлення базового місяця - січень 2008 року; загальна сума нарахованої індексації склала 83625,23 грн /а.с. 20/.

Оскільки судовим рішенням зобов`язано відповідача сплатити індексацію з урахуванням раніше сплаченої суми, що складає 27339,85 грн, до виплати нарахована індексація грошового забезпечення у розмірі 56285,38 грн (83625,23 27339,85 = 56285,38 грн) /а.с. 21 - зі звороту/.

Із зазначеної суми утримано військовий збір у розмірі 844,28 грн (56285,38 грн х 1,5%) та 06.02.2024 сплачено позивачу кошти у розмірі 55441,10 грн /а.с. 20 - зі звороту/.

Позивач, вважаючи протиправними дії 3 ТВУЗ Держспецзв`язку щодо утримання податку на доходи фізичних осіб із суми індексації грошового забезпечення, нарахованої на виконання судового рішення у справі №440/8194/23, звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту є Закон України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону №2011-XII).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України від 03.07.1991 №1282-XI "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон №1282-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Відповідно до статті 1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з положеннями статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація) визначено Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 (далі - Порядок №44).

За правилами пунктів 2, 3 Порядку №44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України Про податок з доходів фізичних осіб.

Пунктами 4, 5 Порядку №44 передбачено, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Спір у цій справі стосується компенсації позивачу податку на доходи фізичних осіб, утриманого при нарахуванні індексації грошового забезпечення.

Аналіз наведених вище пунктів 2, 3 Порядку №44 дає підстави для висновку, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, військовослужбовцями, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Отож, з урахуванням наведеного правого регулювання, нарахування та виплата позивачу індексації грошового забезпечення на виконання судового рішення мала бути проведена відповідачем із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44.

Подібний висновок наведений Верховним Судом у постановах від 27.07.2023 у справі №380/813/22, від 27.09.2023 у справі №420/23176/21, від 31.01.2024 у справі №320/6441/22, від 18.04.2024 у справі №160/10789/22, від 30.04.2024 у справі №360/700/23, від 27.06.2024 у справі №580/602/22.

Суд враховує, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі №440/8194/23 відповідач здійснив розрахунок індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із встановлення базового місяця - січень 2008 року; загальна сума нарахованої індексації склала 83625,23 грн /а.с. 20/.

Оскільки судовим рішенням зобов`язано відповідача сплатити індексацію з урахуванням раніше сплаченої суми, що складає 27339,85 грн, до виплати нарахована індексація грошового забезпечення у розмірі 56285,38 грн (83625,23 27339,85 = 56285,38 грн) /а.с. 21 - зі звороту/.

Із зазначеної суми утримано військовий збір у розмірі 844,28 грн (56285,38 грн х 1,5%), а також податок на доходи фізичних осіб у розмірі 10131,37 грн (56285,38 грн х 18%).

Окремо позивачу нарахована компенсація податку на доходи фізичних осіб у розмірі 10131,37 грн, внаслідок чого у наданому на запит позивача розрахунку зазначена загальна сума виплати з урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та компенсації податку на доходи фізичних осіб загалом у розмірі 66416,75 грн (56285,38 грн + 10131,37 грн) /а.с. 12/.

06.02.2024 позивачу сплачені кошти у розмірі 55441,10 грн (56285,38 грн - 844,28 грн) /а.с. 20- зі звороту/.

Суд звертає увагу, що особливістю обчислення податку на доходи фізичних осіб під час нарахування грошового забезпечення військовослужбовцям є його фактична сплата до бюджету з одночасною компенсацією військовослужбовцю.

За наведених вище обставин суд погоджується з доводами відповідача, що нарахована на виконання судового рішення у справі №440/8194/23 сума індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 фактично сплачена позивачу з урахуванням компенсації податку на доходи фізичних осіб у розмірі 10131,37 грн, тоді як зазначена у розрахунку сума 66416,75 грн включає в себе одночасно і податок на доходи фізичних осіб, що мав бути сплачений до бюджету, і суму компенсації податку на доходи фізичних осіб, що підлягала сплаті позивачу.

Розрахована позивачем у позовній заяві сума компенсації податку на доходи фізичних осіб у розмірі 10975,65 грн не відповідає дійсності, оскільки є різницею між фактично сплаченою сумою (55441,10 грн) та загальною сумою виплати, нарахованої відповідачем на виконання судового рішення у справі №440/8194/23 (66416,75 грн), що включає в себе: безпосередньо сплачені позивачу кошти з урахуванням компенсації податку на доходи фізичних осіб (55441,10 грн) + військовий збір у розмірі 844,28 грн + суму ПДФО, що підлягала сплаті до бюджету у розмірі 10131,37 грн.

З урахуванням наведеного, суд не встановив порушення права позивача на отримання компенсації податку на доходи фізичних осіб з суми індексації грошового забезпечення, нарахованої на виконання судового рішення у справі №440/8194/23.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У силу частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

З урахуванням наведеного суд зауважує, що право на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Щодо доводів представника відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом, суд враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.03.2021 у справі №752/9907/16-а, за яким у випадку, коли суб`єктивне право, свободи або інтереси не порушені, а відтак і не підлягають судовому захисту, застосування строків звернення до суду є помилковим. Іншими словами, інститут строків застосовується лише у разі реального порушення суб`єктивних прав, свобод та інтересів особи, що звернулась із позовом.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач від сплати судового збору звільнений, як учасник бойових дій /а.с. 7/.

Відповідач доказів понесення судових витрат не надав.

Отже підстави для розподілу судового збору відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до 3 територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олександр КУКОБА