Справа № 280/4608/25
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 грудня 2025 року Справа № 280/4608/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПІВДРУЖНІСТЬ-ЛОГІСТИК» (69001, м. Запоріжжя, б-р Шевченка, 50; )

до 1. Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 51; )

2. Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області (69118, м. Запоріжжя, вул. Домаха, 8)

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

03.06.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СПІВДРУЖНІСТЬ-ЛОГІСТИК» (далі - позивач) до (з урахуванням уточнень від 20.06.2025) 1. Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач 1), 2. Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 13.05.2025 № ПШ 092127 про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача за ч. 1 абз. 3 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за результатами проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт встановлено перевезення Товариством з обмеженою відповідальністю «СПІВДРУЖНІСТЬ-ЛОГІСТИК» вантажів за відсутності документів, передбачених Законом України «Про автомобільний транспорт», а саме роздруківки цифрового тахографа на паперовому носії, інформації про роботу та відпочинок водія ОСОБА_1 в період з 04.02.2025 по 10.02.2025. Водночас, позивач звертає увагу, що акт перевірки складено відносно перевізника ТОВ «КВІК ТРАНС», при цьому під час перевірки водій надавав документи на вантаж, з яких вбачається, що перевізником є позивач. Також, ОСОБА_1 прийнятий на посаду водія із 07.02.2025. Таким чином, позивач забезпечив належне ведення обліку режиму праці і відпочинку водія, адже у водія був наявний бланк підтвердження діяльності за час «відсутності керування» та тахокарта обліку робочого часу під час здійснення поїздки. Крім того, спірна постанова складена після спливу трьох місяців з моменту складання акту перевірки. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 09.06.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Позивачем недоліки позову усунуто.

У зв`язку із перебування судді Бойченко Ю.П. у відпустці, питання щодо відкриття провадження у справі вирішувалося першого робочого дня 07.07.2025.

Ухвалою суду від 07.07.2025 відкрито провадження в адміністративній справі № 280/4608/25; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач 1 позов не визнав, у поданому відзиві (вх. від 16.07.2025 № 35747) посилається на те, що водій транспортного засобу Гапон М.В. пред`явив для перевірки посадовій особі Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Укртрансбезпеки: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ДАФ, номерний знак НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу напівпричіп марки Беркут, номерний знак НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 ; посвідчення водія серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_1 ; витяг даних цифрового тахографу, в якому відсутні дані з 04.02.2025 по 10.02.2025; ТТН від 10.02.2025 № 31/10, в якій автомобільним перевізником зазначено ТОВ «КВІК ТРАНС». Отже, на момент здійснення рейдової перевірки посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Укртрансбезпеки виявлено порушення вимог ст. 34, ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність з яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», та яке зафіксоване в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 11.02.2025 № АР087189. У задоволенні позову просить відмовити.

Відповідач 2 відзиву на позов не направив.

Частиною другою статті 175 КАС України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «СПІВДРУЖНІСТЬ-ЛОГІСТИК» () зареєстроване в якості юридичної особи.

11.02.2025 Відділом державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами якої складено акт № АР087189.

Відповідно до висновків акту перевірки позивач здійснював перевезення вантажу за відсутності документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутня роздруківка з цифрового тахографа на паперовому носії, інформація про роботу та відпочинок водія ОСОБА_1 за період з 04.02.2025 по 10.02.2025.

13.05.2025 Відділом державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті стосовно суб`єкта господарювання Товариства з обмеженою відповідальністю «СПІВДРУЖНІСТЬ-ЛОГІСТИК» винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 092127 за допущення порушення статей 34, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за що передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Вказаною постановою на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Не погодившись зі даною постановою, Товариство з обмеженою відповідальністю «СПІВДРУЖНІСТЬ-ЛОГІСТИК» звернулося до суду з позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі Закон № 2344-III; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 1 Закону № 2344-III визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

В силу статті 34 Закону № 2344-III, автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно з частиною другою статті 49 Закону № 2344-III, водій транспортного засобу зобов`язаний: мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень; перевіряти надійність пломбування, закріплення, накриття та ув`язування вантажу для його безпечного перевезення; забезпечити збереження вантажу, прийнятого до перевезення, та своєчасно його доставити вантажовласнику (уповноваженій ним особі); дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.

Частиною восьмою статті 53 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Згідно зі статтею 18 Закону № 2344-ІІІ, з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Так, згідно з пунктом 1.2 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340 (далі - Положення № 340), це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку.

Відповідно до пункту 1.3 Положення № 340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

У цьому Положенні терміни вживаються в такому значенні, зокрема: тахограф - обладнання, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їх водіїв (п. 1.5 Положення № 340; у редакції, чинній на час проведення перевірки).

Пунктом 6.1 Положення № 340 встановлено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

За правилами, встановленими п. 7.1 Положення № 340, органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України.

Положеннями пункту 1.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 (далі - Інструкція № 385; тут та надалі у редакції, чинній на час проведення перевірки) встановлено, що ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

У пункті 1.4 Інструкції № 385 зазначено, що у цій Інструкції терміни вживаються у такому значенні: адаптація тахографа до транспортного засобу - оновлення або підтвердження параметрів автомобільного транспортного засобу, що зберігаються у пам`яті тахографа, до яких залежно від типу тахографа належать: ідентифікаційний номер (VIN-код) та номерний знак (цифри та літери, нанесені на номерному знаку, - VRN) автомобільного транспортного засобу, розмір застосованих пневматичних шин, результати визначення константи тахографа "k", характеристичного коефіцієнта автомобільного транспортного засобу "w", ефективного кола шини "l", а також показники часу, пробігу, граничного значення швидкості, на яке налаштований обмежувач швидкості транспортного засобу (за наявності); ПСТ - пункт сервісу тахографів, спеціально облаштовані виробничі ділянки для надання послуг щодо установлення та технічного обслуговування тахографів суб`єктами господарювання (резидентами України), що виконують передбачені ЄУТР функції "майстерні або механіка" та внесені Мінінфраструктури як компетентним органом з виконання ЄУТР до переліку уповноважених суб`єктів господарювання (далі - Перелік).

Згідно з пунктами 3.3, 3.5 Інструкції водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, зокрема, має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Перевізники, серед іншого, забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий).

Частиною чотирнадцятою статті 6 Закону № 2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Статтею 60 Закону № 2344-III встановлена відповідальність автомобільних перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, -застосовується штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац третій частини першої статті 60 Закону № 2344-III).

З матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 виконував перевезення вантажу на підставі товарно-транспортної накладної від 10.02.2025 № 31/10.

При цьому, згідно висновків акту перевірки від 11.02.2025 № АР087189 перевезення вантажу здійснювалося за відсутності документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме роздруківки з цифрового тахографа на паперовому носії, інформації про роботу та відпочинок водія ОСОБА_1 за період з 04.02.2025 по 10.02.2025.

В той же час, позивач наполягає на тому, що у водія ОСОБА_1 , прийнятого на посаду 07.02.2025, був наявний бланк підтвердження діяльності за час «відсутності керування» та тахокарта обліку робочого часу під час здійснення поїздки.

Однак, позивачем не надано до суду жодного доказу того, що водій ОСОБА_1 надавав зазначені документи особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху. Акт перевірки від 11.02.2025 № АР087189 у рядку «Пояснення водія про причини порушень» містить лише запис: «З висновком не згоден», проте жодні записи щодо надання документів, що вимагаються статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відсутні.

Стосовно покликань на те, що акт перевірки складено відносно перевізника ТОВ «КВІК ТРАНС», при цьому під час перевірки водій надавав документи на вантаж, з яких вбачається, що перевізником є позивач, слід зазначити наступне.

Так, перевезення вантажу здійснювалося на підставі товарно-транспортної накладної від 10.02.2025 № 31/10, в якій у рядку «Автомобільний перевізник» зазначено «ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КВІК ТРАНС»».

В подальшому, 11.03.2025 Відділом державного нагляду (контролю) у м. Києві направлено запрошення на розгляд справи ТОВ «КВІК ТРАНС».

У відповідь на запрошення ТОВ «КВІК ТРАНС» надіслало лист від 19.03.2025 № 19.03/1, в якому зазначено, що між ТОВ «КВІК ТРАНС» та ТОВ «КИТАЙПРОМ» укладено договір на перевезення вантажу автомобільним транспортом. «Замовник» - ТОВ «КВІК ТРАНС», «Перевізник» - ТОВ «КИТАЙПРОМ», автомобіль та водій мають відношення до ТОВ «КИТАЙПРОМ». Первинні документи про взаємовідносини ТОВ «КВІК ТРАНС» та ТОВ «КИТАЙПРОМ» додаються до листа (Договір, рахунок на оплату послуг, акт виконаних послуг, реєстр до акту, ТТН).

20.03.2025 Відділом державного нагляду (контролю) у Київській області до ТОВ «КИТАЙПРОМ» направлено запрошення на розгляд справи.

У відповідь на запрошення ТОВ «КИТАЙПРОМ» надіслало лист від 03.04.2025 № 0304, в якому зазначено, що між ТОВ «ТО «КИТАЙПРОМ» та ТОВ «КВІК ТРАНС» укладено Договір про надання послуг перевезення від 28.01.2025 № ДП 28/01/25 та Заявка від 28.01.2025 № 28/01, згідно яких компанією ТОВ «ТО «КИТАЙПРОМ» взято на себе зобов`язання перевезення зернових культур по маршруту с. Криничне Запорізької області м. Чорноморськ Одеської області. З метою виконання взятих на себе зобов`язань ТОВ «ТО «КИТАЙПРОМ» укладено договори з компаніями, які надають послуги з вантажних перевезень, мають достатню матеріально-технічну базу та можливість виконати саме ці перевезення. По вказаних в актах рейсах послуги перевезення надавали наступні компанії, зокрема, по Акту № 087189 ТОВ «СПІВДРУЖНІСТЬ-ЛОГІСТИК» ().

В підтвердження вказаних даних надано Договір про надання послуг транспортно- експедиторського обслуговування від 06.02.2025 № ТЕО 06/02/2025, заявка від 07.02.2025 № 07/02, акт надання послуг від 11.02.2025 № 84.

Враховуючи вищезазначені документи встановлено, що автомобільним перевізником 11.02.2025 за Актом № АР 087189 виступало саме ТОВ «СПІВДРУЖНІСТЬ-ЛОГІСТИК». Позивачем зазначена обставина не заперечується.

Відділом державного нагляду (контролю) у Київській області направлено матеріали до Акту № АР 087189 до Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області. Після отримання копій матеріалів до Акту № АР 087189 Відділом державного нагляду (контролю) у Запорізькій області направлено запрошення від 21.04.2025 на розгляд справи до ТОВ «СПІВДРУЖНІСТЬ-ЛОГІСТИК».

Позивач на розгляд матеріалів не з`явився, будь-яких пояснень та документів на підтвердження своєї позиції не надав. Докази того, що під час проведення перевірки посадовим особам Укртрансбезпеки надавалися документи на підтвердження того, що перевізником виступав саме позивач, а не ТОВ «КВІК ТРАНС», у суду відсутні. Отже, складаючи акт перевірки від 11.02.2025 № АР087189, Відділ державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті правомірно керувався інформацією щодо перевізника, зазначеною у товарно-транспортній накладній від 10.02.2025 № 31/10.

Також, відповідно до п. 16 постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 «Про затвердження Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі)» матеріали, складені за результатами рейдової перевірки, формуються у справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт (далі - справа про порушення) та розглядаються керівником або заступником керівника територіального органу Укртрансбезпеки в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою автомобільного перевізника або його уповноваженої особи) протягом двох місяців з дня його виявлення.

Матеріали перевірки надійшли до Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області у квітні 2025 року, а спірну постанову прийнято 13.05.2025.

Частиною 3 статті 15 Закону України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» від 09.01.2025 № 4196-IX визначено, що адміністративно-господарські санкції застосовуються до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не більш як через один рік з дня його вчинення, крім випадків, визначених законом.

Отже, застосовуючи до позивача адміністративно-господарський штраф, відповідач 2 не допустив порушення граничного строку, встановленого частиною 3 статті 15 Закону України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» від 09.01.2025 № 4196-IX.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням наведеного у сукупності суд доходить висновку про правомірність постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 13.05.2025 № ПШ 092127 та відсутність підстав для її скасування. Отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СПІВДРУЖНІСТЬ-ЛОГІСТИК» задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СПІВДРУЖНІСТЬ-ЛОГІСТИК» (69001, м. Запоріжжя, б-р Шевченка, 50; ) до 1. Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 51; ), 2. Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області (69118, м. Запоріжжя, вул. Домаха, 8) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 10.12.2025.

Суддя Ю.П. Бойченко