Справа № 160/4914/25
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2025 року м.Дніпросправа № 160/4914/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року у справі № 160/4914/25 (суддя Боженко Н.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач) щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , щодо не зарахування періодів роботи до пільгового стажу відповідно до п.5 ч.2. ст.114.3акону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п. «д» ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах № 96 від 05.11.2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 30.10.2024 р. та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з дати першого звернення, тобто з 30.10.2024 р., зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи: з 09.07.2002 по 01.04.2011р., з 02.04.2011 по 30.09.2014р, з 01.11.2016 по 06.05.2019р..

Позовна заява обґрунтована тим, що наявні правові підстави для зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу позивача, що відповідачем безпідставно не здійснено. Відповідно, безпідставно відмовлено у призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Так, суд:

- визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 05.11.2024 року №96, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах;

- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 згідно п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-IV наступні періоди роботи:

1) з 09.07.2002 року по 01.04.2011 року;

2) з 02.04.2011 року по 30.09.2014 року;

3) з 01.11.2016 року по 06.05.2019 року;

- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 30.10.2024 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Із рішенням суду не погодився відповідач ГУ ПФУ в Житомирській області, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, неналежну оцінку судом доказів у справі, відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В скарзі відповідач вказує, що у призначенні пенсії позивачу було відмовлено у зв`язку з недостатністю у неї пільгового стажу. Надані позивачем довідки на підтвердження стажу, УПФУ не враховані як такі, що не відповідають затвердженим формам та нормам діючого законодавства.

Позивач своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу не скористалася.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області від 05.11.2024 року №96 позивачу відмовлено в призначенні пенсії. Зазначено, що спірні періоди не зараховано до пільгового стажу через недоліки оформлення пільгових довідок, а саме: період трудової діяльності, згідно довідки від 05.08.2024 № 55-1286, оскільки довідка не відповідає додатку № 5 Постанови №637, а саме: відсутні підписи директора, бухгалтера, начальника відділу кадрів; період трудової діяльності, згідно довідки від 10.12.2015 № 23, оскільки довідка не відповідає додатку № 5 Постанови №637, а саме: не вказано професія або посада, характер виконанної роботи, розділ, підрозділ, пункт; періоди трудової діяльності, згідно довідки від 28.10.2024 № 7, оскільки вказана посада "оператор тваринницьких комплексів та механізованих ферм (по догляду)" не відповідає посаді, згідно п. 5 ст. 114 Закону - "оператор машинного доїння" та відсутній підпис начальника кадрів.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновків, що спірні періоди трудової діяльності позивача є документально підтвердженими та підлягають зарахуванню повністю до пільгового стажу позивача.

За висновками суду відповідач, розглядаючи заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не розглянув належним чином документи, надані на підтвердження пільгового стажу, безпідставно не врахував такий пільговий стаж та передчасно дійшов висновку про відмову у призначенні пенсії позивачу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ та частиною 1 статті 48 Кодексу законів про працю України передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Відповідно до пунктів 1-2 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших-документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, відомості про наявність у позивача стажу роботи та пільгового стажу в першу чергу, підтверджуються записами в трудовій книжці, і лише за відсутності таких записів - відповідними довідками з місця роботи.

Згідно відомостей, які містяться в трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , вбачається інформація про працю позивача у спірні періоди.

Під час розгляду заяви позивача відповідачем не було встановлено будь-яких недоліків оформлення записів про роботу позивача у спірні періоди, записи у трудовій книжці виконані належними посадовими особами, засвідчені підписами уповноважених осіб та скріплені печатками.

Зауваження до довідки від 05.08.2024 року №55-1286 стосувались відсутності підписів директора, бухгалтера та начальника відділу кадрів.

В матеріалах справи наявна така довідка, складена начальником управління з трудових відносин адміністрації персоналу корпоративних комунікацій та питань євроінтеграції, менеджером персоніфікованого обліку, пільг і компенсацій за умови праці управління з трудових відносин адміністрації з персоналу корпоративних комунікацій та питань євроінтеграції, інженером персоніфікованого обліку пільг і компенсацій за умови праці управління з трудових відносин адміністрації з персоналу корпоративних комунікацій та питань євроінтеграції. Довідка засвідчена печаткою підприємства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що законних підстав для відхилення довідки, складеної уповноваженою посадовою особою підприємства у відповідача не було. Суб`єктний склад підписантів дає підстави для висновку про необхідність врахування такої довідки. Окрім цього, повноваження відповідача, за наявності у нього сумнівів щодо достовірності довідки чи повноважень підписантів, дозволяють самостійно перевірити відповідні обставини, що відповідачем у спірному випадку зроблено не було.

Зауваження до довідки від 10.12.2015 року №23 стосувались відсутності зазначення професії або посади, характеру виконаної роботи, розділу, підрозділу, пункту.

В матеріалах справи наявна довідка, складена ТОВ ФАКТОР Д, згідно якої позивач працювала в спірний період оператором машинного доїння ТОВ ФАКТОР Д та виконувала встановлені норми обслуговування. Зазначені періоди роботи зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п. д ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Тобто, довідкою засвідчено саме той фактичний склад, що передбачено у нормі п. 5 ч. 5 ст. 114 Закону №1058-IV (праця оператором машинного доїння). Нормою права не встановлено додаткових обставин, які необхідно було б підтверджувати для застосування відповідної пільги (наприклад, характер виконуваних робіт). Не обґрунтованою з цих підстав є і вимога УПФУ про необхідність зазначення розділу, підрозділу, пункту.

Отже, зауваження відповідача до цієї довідки є необґрунтованими та безпідставними.

Зауваження до довідки від 28.10.2024 року №7 стосувались невідповідності займаної посади.

Зі змісту довідки суд встановив, що позивач в спірний період виконувала обов`язки оператора тваринницьких комплексів та механізованих ферм (по догляду) відділку опоросу цеху опоросу та дорощування ТОВ Рантьє за посадою оператор тваринницьких комплексів та механізованих ферм (по догляду), що передбачена п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV, ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, код КП 6121.

Тобто, в довідці найменування посади не відповідає нормі п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV, в якій використано посаду доярка (оператор машинного доїння)

Класифікатор професії затверджено наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 року №327.

Згідно класифікатора робота - певні завдання та обов`язки, що виконані, виконуються чи повинні бути виконані однією особою.

Кваліфікація - здатність виконувати завдання та обов`язки відповідної роботи.

Професія - здатність виконувати подібні роботи, які вимагають від особи певної кваліфікації.

Як посада доярка (оператор машинного доїння), так і посада оператор тваринницьких комплексів та механізованих ферм мають однаковий код класифікатора професій, в зв`язку з чим відсутні підстави для їх розрізнення для цілей, що пов`язані з властивістю професійної назви роботи, яка надає право на пільги в сфері пенсійного законодавства, та має при цьому інші професійні назви роботи в межах одного і того ж коду класифікатора професій.

Колегія суддів погоджується з висновками суду, що виявлені розбіжності не можуть мати своїм наслідком відмову у призначенні пенсії позивача, оскільки позивач не несе відповідальності за правильність складання відповідної довідки.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 13.02.2020 року у справі №607/14668/16-а.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 04.07.2023 року у справі №580/4012/19.

Більш того, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії або у зарахуванні відповідного періоду роботи у стаж, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

В цій справі відповідач обрав найменш сприятливий для особи спосіб правозастосування, оскільки маючи повноваження перевірити власні сумніви у достовірності пільгової довідки таку перевірку не здійснив.

Отже, спірні пільгові довідки безпідставно не враховані відповідачем при розгляді заяви позивача про призначення пенсії. Оскільки інших зауважень до таких довідок відповідачем не висловлено, а судом не встановлено, їх зміст свідчить про наявність підстав для зарахування вказаних у ній періодів роботи до пільгового стажу позивача.

З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення Головного управління ПФУ в Житомирській області від 05.11.2024 р. № 96 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягало скасуванню.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України, у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При обранні способу захисту порушеного права позивача суд обгрунтовано зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, з урахуванням зарахованого до її пільгового стажу спірного періоду її роботи.

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції рішення в оскарженій частині ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і підстав для його скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. 311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року у справі № 160/4914/25 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак