Справа № 160/29054/25
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
24.10.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до стажу роботи у подвійному розмірі періоди, ОСОБА_1 , роботи на посаді молодшої медичної сестри дитячого реанімаційного відділення у КЗ «Міська дитяча лікарня №4» з 22.05.1989 р. по 02.07.1990 р. та періоду роботи медичною сестрою у КЗ «Криворізька інфекційна лікарня №1» ДОР з 02.11.1990 р. по 06.11.2000 р;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , пенсії з моменту первісного звернення, а саме з 14.06.2025 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2025р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
24.10.2025р.представником Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову та зазначив, що позивач має лише 07 років 03 місяці 04 дні спеціального стажу, отже правомірно відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років.
Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відзив на позовну заяву не надав; ухвала суду про відкриття провадження у справі від 10.10.2025 року була доставлена до електронного кабінету відповідача 10.10.2025р.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
14.06.2025 року ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії.
Позивач зазначає, що при розгляді документів не було зараховано належним чином, тобто у подвійному розмірі період роботи молодшою медичною сестрою дитячого реанімаційного відділення у Криворізькій дитячій міській лікарні №4, яка потім була реорганізована у КЗ «Міська дитяча лікарня №4» з 22.05.1989 р. по 02.07.1990 р. та період роботи медичною сестрою у КЗ «Криворізька інфекційна лікарня №1» ДОР з 02.11.1990 р. по 06.11.2000 р.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За приписами частини 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Статтею 60 Закону 1788-XII передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 (далі - Постанова №909).
Згідно абз.2 Постанови №909 лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) лікарняних закладів, лікувально-профілактичних закладів особливого типу, лікувально-трудових профілакторіїв, амбулаторно-поліклінічних закладів, закладів швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладів переливання крові, закладів охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладів, санітарно-епідеміологічних закладів, діагностичних центрів мають право на пенсію за вислугу років при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років.
Як встановлено Розділом 2 Постанови №909, до закладів охорони здоров`я відносяться: лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри.
Згідно примітки 2 Постанови №909, робота за спеціальністю в закладах, установах на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої належності закладів і установ. В свою чергу, Переліком не передбачена необхідність підтвердження роботи в структурному лікувальному закладі для визначення чи підтвердження спеціального стажу.
Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 в спірний період, а саме з 22.05.1989 р. по 02.07.1990 р. на посаді молодшої медичної сестри дитячого реанімаційного відділення у КЗ «Міська дитяча лікарня №4» та з 02.11.1990 р. по 06.11.2000 р медичною сестрою у КЗ «Криворізька інфекційна лікарня №1» ДОР .
Також судом встановлено, що відповідно до довідки №83 від 21.01.2014, виданої КЗ «Міська дитяча лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради зазначено, ОСОБА_2 , 1971 року народження, що вона працювала в Криворізькій міській дитячій лікарні №4 на посаді санітарки центральної стерилізаційної з 01.09.1988 р. (наказ № 160-К від 01.09.1988 р.). Санітарка центральної стерилізаційної ОСОБА_2 переведено на посаду молодшої медсестри по догляду за тяжкохворими дітьми відділення реанімації з 22.05.1989 р. (наказ №75-к від 19.05.1989 р.). Молодша медсестра дитячого реанімаційного відділення ОСОБА_2 , переведено на посаду санітарки поліклініки з 02.07.1990 р. (наказ № 117-к від 02.07.1990 р.). Звільнено ОСОБА_2 , санітарка поліклініки, за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України 15.10.1990 р. (наказ № 187-к від 15.10.1990 р.).
Криворізька дитяча міська лікарня №4 перейменована на комунальний заклад Міська дитяча лікарня №4 з 08.10.2001 року на підставі документу фонду комунальної власності № 689 від 17.09.2001 року.
Комунальний заклад «Міська дитяча лікарня №4» з 03.01.2012 року перейменований на комунальний заклад «Криворізька міська дитяча лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради» на підставі Рішення №196-10/VI від 27.12.2011 р. Дніпропетровської обласної ради та наказу по лікарні № 315 від 29.12.2011р.
Відповідно до довідки №7 від 05.02.2014р. , виданої КЗ «Криворізька інфекційна лікарня №1» ДОР» ОСОБА_3 посаді молодшої медсестри прибиральниці палатної з 02.1 1.1990р. (наказ № 257-к від 21.11.1990р.).
З 03.08.1993р. (наказ № 163 від 30.07.1993р.) переведена на посаду палатної медсестри, звільнена з займаної посади 06.11.2000р.(наказ №116 від 06.11.2000р.).
Назву закладу змінено на обласний комунальний заклад « Криворізька інфекційна лікарня №1» від 14.10.2004 р. наказ № 114.
Назву закладу змінено на комунальний заклад « Криворізька інфекційна лікарня №1» Дніпропетровської обласної ради» від 29.07.2013 р. наказ №.261
За правилами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи у інфекційному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.
Тобто, посада на якій працює позивач дає їй право на зарахування спірного періоду трудового стажу у пільговому обчисленні, що передбаченого ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Проте відповідно до розрахунку пенсії форми РС-право спірні періоди зараховані в одинарному розмірі без застосування кратності.
Відтак, приведене вище правове регулювання дає суду підстави для висновку, що період роботи позивача на посаді молодшої медичної сестри дитячого реанімаційного відділення у КЗ «Міська дитяча лікарня №4» з 22.05.1989 р. по 02.07.1990 р. та періоду роботи медичною сестрою у КЗ «Криворізька інфекційна лікарня №1» ДОР з 02.11.1990 р. по 06.11.2000 рмає бути зарахований до страхового стажу у подвійному розмірі.
Щодо позовної вимоги про призначення пенсії за віком, суд зазначає, що відповідач, виконуючи зазначене рішення суду, повинен буде спочатку здійснити зарахування до стажу роботи позивача, які зазначені у даному рішені, і лише потім прийняти рішення про призначення або про відмову у призначенні пенсії позивачу.
За вказаних обставин, дана позовна вимога є передчасною, а тому не підлягає задоволенню.
Суд з метою ефектичного захисту прав та законних інтересів позивача суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог згідно ч.2 ст. 9 КАС України та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, подану 14.06.2025 року, з урахуванням висновків суду наведених в даному рішенні.
Вирішуючи питання щодо органу Пенсійного фонду, який має обов`язок щодо поновлення порушеного права позивача, суд зазначає, що пунктом 4.2 Порядку № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
З огляду на приписи розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у спірних правовідносинах є Головне управління ПФУ в Закарпатській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії. В свою чергу Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснило лише повідомлення позивача про прийняте рішення Головним управління ПФУ в Закарпатській області.
Таким чином, саме Головне управління ПФУ в Закарпатській області зобов`язано прийняти рішення про призначення пенсії.
З урахуванням вищевикладеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області, оскільки зазначеним управлінням не вчинялось будь-яких дій та не приймалось яких-небудь рішень пов`язаних з розглядом заяви позивача від 14.06.2025р., а отже права позивача Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області не порушені.
Тому суд вважає за необхідне, зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, подану 14.06.2025 року, з урахуванням висновків суду наведених в даному рішенні.
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
На підставі ч.3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 605,60 грн.
Керуючись ст. 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до стажу роботи у подвійному розмірі періоди, ОСОБА_1 , роботи на посаді молодшої медичної сестри дитячого реанімаційного відділення у КЗ «Міська дитяча лікарня №4» з 22.05.1989 р. по 02.07.1990 р. та періоду роботи медичною сестрою у КЗ «Криворізька інфекційна лікарня №1» ДОР з 02.11.1990 р. по 06.11.2000 р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, подану 14.06.2025 року, з урахуванням висновків суду наведених в даному рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 605,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Златін