Справа № 420/24948/25
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бабенка Д.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до Громадської організації «Центр руської культури», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба безпеки України про заборону громадської організації,

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до Громадської організації «Центр руської культури», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба безпеки України про заборону громадської організації, в якій позивач просить суд:

заборонити (примусово розпустити) Громадську організацію «Центр руської культури»;

спрямувати майно, кошти та інші активи Громадської організації «Центр руської культури» до державного бюджету.

У позовній заяві вказано, що до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 01.07.2025 за вх.№39619/06.6-10 надійшов лист Міністерства юстиції України від 30.06.2025 №92470/109812-8-25/19.2.1 про направлення документів для розгляду листа Служби безпеки України від 27.06.2025 №99.2/5/3 2697 щодо заборони діяльності громадської організації «ЦЕНТР РУСЬКОЇ КУЛЬТУРИ» та ініціювання процедури заборони діяльності вказаного об`єднання шляхом його примусового розпуску (ліквідації). Так, за наявними даними, спецслужбами та збройними силами російської федерації активно використовуються вітчизняні громадські об`єднання проросійської спрямованості для закріплення та зміцнення позицій ворога на тимчасово окупованих територіях України. Окремі ознаки вищезазначеного спостерігаються в діяльності громадської ГО «ЦЕНТР РУСЬКОЇ КУЛЬТУРИ», . Одним із засновників та керівником ГО «ЦЕНТР РУСЬКОЇ КУЛЬТУРИ» є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсон, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), активний громадський діяч проросійського спрямування Херсонської області, який підозрюється у наданні іноземній державі допомоги у проведенні підривної діяльності проти України та є пособником у вчиненні умисних дій з метою зміни меж території або державного кордону України

Суд ухвалою від 25.08.2025 прийняв до розгляду позовну заяву, залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Службу безпеки України, відкрив провадження у справі, вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановив учасникам справи строк для подання заяв по суті.

Ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 25.08.2025 надіслано за зареєстрованим місцезнаходженням відповідача: АДРЕСА_2 , однак поштове відправлення повернулось з відміткою про невручення: за закінченням терміну зберігання.

Суд зазначає, що, відповідно до ч.6 ст.251 КАС України, днем вручення судового рішення є, зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на позов, про що йому було зазначено в ухвалі суду від 25.08.2025 про відкриття провадження у справі.

01 вересня 2025 року представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Служби безпеки України подав до суду пояснення, у яких підтримав позовні вимоги та зазначив доводи та аргументи, що є аналогічними доводам та аргументам, зазначеним у позовній заяві.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, поясненнями третьої особи, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, і перевіривши їх доказами, суд встановив такі обставини.

Громадська організація «ЦЕНТР РУСЬКОЇ КУЛЬТУРИ» відповідно до Закону України від 15.05.2003 року №755-IV Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (далі - Закон №755-IV) зареєстрована 04.12.2013 як юридична особа.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наявні наступні відомості: громадська організація «ЦЕНТР РУСЬКОЇ КУЛЬТУРИ», ідентифікаційний код юридичної особи 39007045, місцезнаходження: 73005, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Валентини Крицак (28-ї Армії), 4А, кв.24, керівник Полєвіков Ігор Олексійович.

До Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 01.07.2025 за вх.№ 39619/06.6-10 надійшов лист Міністерства юстиції України від 30.06.2025 № 92470/109812-8-25/19.2.1 про направлення документів для розгляду листа Служби безпеки України від 27.06.2025 № 99.2/5/3 2697 щодо заборони діяльності громадської організації «ЦЕНТР РУСЬКОЇ КУЛЬТУРИ» та ініціювання процедури заборони діяльності вказаного об`єднання шляхом його примусового розпуску (ліквідації).

Листом від 27.06.2025 №99.2/5/3 2697 Служба безпеки України повідомила Міністерство юстиції України про наявність в діяльності громадської організації «Центр руської культури» ознак дій, спрямованих на створення загрози національному суверенітету, територіальній цілісності та національній безпеці України, оскільки діяльність вказаної організації з 2014 року носить антиукраїнський характер.

Так, в означеному листі вказано, що одним із засновників та керівником ГО «ЦЕНТР РУСЬКОЇ КУЛЬТУРИ» є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсон, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), активний громадський діяч проросійського спрямування Херсонської області, який підозрюється у наданні іноземній державі допомоги у проведенні підривної діяльності проти України та є пособником у вчиненні умисних дій з метою зміни меж території або державного кордону України. Зокрема, встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи в м.Геніченськ Херсонської області (тимчасово окупована територія), у 2023 році став депутатом окупаційної «ради Херсонської області» від російської політичної партії «Єдина Росія». Під час масових заходів закликав людей до участі у виборах, організованих росією на окупованих територіях та поширював проросійську пропаганду. Разом з іншими невстановленими особами у вересні 2022 року брав активну участь у проведенні мітингів на підтримку референдуму за приєднання регіону до складу рф тощо.

ОСОБА_1 , будучи директором однієї з музичних шкіл, щороку проводив в обласному центрі фестиваль «Бархатний сезон», який спонсорувався фондом «Русский мир». Після окупації Херсона ОСОБА_1 пішов на співпрацю з росіянами та був призначений директором Херсонського «Палацу молоді та студентів».

ОСОБА_1 є фігурантом кримінального провадження №0001376 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 111-1 Кримінального кодексу України, в якому йому оголошено про підозру у вчиненні вказаного злочину. Відомо, що ОСОБА_1 станом на сьогодні продовжує очолювати вищезгадану громадську організацію, члени якої діють в межах не тільки анексованої частини Херсонської області, а також є пособниками ворога і на інших ТОТ України та материкових землях рф та можуть бути використані для дестабілізації суспільно-політичної ситуації в Україні.

Під час збройної агресії російської федерації проти України дії ОСОБА_1 , вказаного громадського формування та його членів можуть розцінюватися як такі, що спрямовані на порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, носять виключно деструктивний характер, підсилюють інформаційний простір, спрямований проти інтересів України, створюють підґрунтя для вчинення радикальних дій щодо порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки.

Зважаючи на встановлені відомості про діяльність громадської організації «ЦЕНТР РУСЬКОЇ КУЛЬТУРИ», що суперечить чинному законодавству України, зокрема статтям 36, 37 Конституції України, ст.4 Закону України «Про громадські об`єднання», позивач у встановлений законом порядок звернувся до суду з позовом про заборону та примусовий розпуск (ліквідацію) громадської організації.

Вирішуючи адміністративну справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств.

Здійснення цих свобод, оскільки вони пов`язані з обов`язками і відповідальністю, можуть підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Положеннями ст.11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу мирних зібрань і свободу об`єднання з іншими особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів.

Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст.36 Конституції України, громадяни України, громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Статтею 37 Конституції України передбачено, що утворення і діяльність політичних партій та громадських організацій, програмні цілі або дії яких спрямовані на ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства, на розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення, забороняються. Політичні партії та громадські організації не можуть мати воєнізованих формувань. Не допускається створення і діяльність організаційних структур політичних партій в органах виконавчої та судової влади і виконавчих органах місцевого самоврядування, військових формуваннях, а також на державних підприємствах, у навчальних закладах та інших державних установах і організаціях. Заборона діяльності об`єднань громадян здійснюється лише в судовому порядку.

Приписами п.1 ч.2 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 №228, визначено, що Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міністерство юстиції України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, зокрема, що реалізує державну правову політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи.

Так, згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», суб`єктом державної реєстрації є територіальні органи Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі - у разі державної реєстрації первинних, місцевих, обласних, регіональних та республіканських професійних спілок, їх організацій та об`єднань, структурних утворень політичних партій, регіональних (місцевих) творчих спілок, територіальних осередків всеукраїнських творчих спілок, місцевих, обласних, республіканських Автономної Республіки Крим, Київської та Севастопольської міських організацій роботодавців та їх об`єднань, постійно діючих третейських судів, громадських об`єднань, їх відокремлених підрозділів, громадських об`єднань, що не мають статусу юридичної особи, підтвердження всеукраїнського статусу громадського об`єднання.

До завдань Служби безпеки України також входить попередження, виявлення, припинення та розкриття кримінальних правопорушень проти миру і безпеки людства, тероризму та інших протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України.

Статтею 24 Закону України «Про Службу безпеки України» визначені обов`язки Служби безпеки України.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про Службу безпеки України», на Службу безпеки України покладається у межах визначеної законодавством компетенції захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці.

Так, Служба безпеки України відповідно до своїх основних завдань зобов`язана, окрім іншого, здійснювати контррозвідувальні заходи з метою попередження, виявлення, припинення і розкриття будь-яких форм розвідувально-підривної діяльності проти України; забезпечувати захист державного суверенітету, конституційного ладу і територіальної цілісності України від протиправних посягань з боку окремих осіб та їх об`єднань; здійснювати відповідно до законодавства профілактику правопорушень у сфері державної безпеки.

Законом України «Про громадські об`єднання» визначено правові та організаційні засади реалізації права на свободу об`єднання, гарантованого Конституцією України та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, порядок утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань.

Відповідно до ч.1-3 ст.4 Закону України «Про громадські об`єднання», утворення і діяльність громадських об`єднань, мета (цілі) або дії яких спрямовані на ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення, пропаганду комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їхньої символіки, забороняються. Громадські об`єднання не можуть мати воєнізованих формувань. Інші обмеження права на свободу об`єднання, у тому числі на утворення і діяльність громадських об`єднань, можуть бути встановлені виключно законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Як встановлено судом, до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 01.07.2025 за вх.№ 39619/06.6-10 надійшов лист Міністерства юстиції України від 30.06.2025 № 92470/109812-8-25/19.2.1 про направлення документів для розгляду листа Служби безпеки України від 27.06.2025 № 99.2/5/3 2697 щодо заборони діяльності громадської організації «ЦЕНТР РУСЬКОЇ КУЛЬТУРИ» та ініціювання процедури заборони діяльності вказаного об`єднання шляхом його примусового розпуску (ліквідації).

Листом від 27.06.2025 №99.2/5/3 2697 Служба безпеки України повідомила Міністерство юстиції України про наявність в діяльності громадської організації «Центр руської культури» ознак дій, спрямованих на створення загрози національному суверенітету, територіальній цілісності та національній безпеці України, оскільки діяльність вказаної організації з 2014 року носить антиукраїнський характер.

Так, в означеному листі вказано, що одним із засновників та керівником ГО «ЦЕНТР РУСЬКОЇ КУЛЬТУРИ» є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсон, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), активний громадський діяч проросійського спрямування Херсонської області, який підозрюється у наданні іноземній державі допомоги у проведенні підривної діяльності проти України та є пособником у вчиненні умисних дій з метою зміни меж території або державного кордону України. Зокрема, встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи в м.Геніченськ Херсонської області (тимчасово окупована територія), у 2023 році став депутатом окупаційної «ради Херсонської області» від російської політичної партії «Єдина Росія». Під час масових заходів закликав людей до участі у виборах, організованих росією на окупованих територіях та поширював проросійську пропаганду. Разом з іншими невстановленими особами у вересні 2022 року брав активну участь у проведенні мітингів на підтримку референдуму за приєднання регіону до складу рф тощо.

ОСОБА_1 , будучи директором однієї з музичних шкіл, щороку проводив в обласному центрі фестиваль «Бархатний сезон», який спонсорувався фондом «Русский мир». Після окупації Херсона ОСОБА_1 пішов на співпрацю з росіянами та був призначений директором Херсонського «Палацу молоді та студентів».

ОСОБА_1 є фігурантом кримінального провадження №0001376 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 111-1 Кримінального кодексу України, в якому йому оголошено про підозру у вчиненні вказаного злочину. Відомо, що ОСОБА_1 станом на сьогодні продовжує очолювати вищезгадану громадську організацію, члени якої діють в межах не тільки анексованої частини Херсонської області, а також є пособниками ворога і на інших ТОТ України та материкових землях рф та можуть бути використані для дестабілізації суспільно-політичної ситуації в Україні.

Під час збройної агресії російської федерації проти України дії ОСОБА_1 , вказаного громадського формування та його членів можуть розцінюватися як такі, що спрямовані на порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, носять виключно деструктивний характер, підсилюють інформаційний простір, спрямований проти інтересів України, створюють підґрунтя для вчинення радикальних дій щодо порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки.

Наявні дані свідчать, що спецслужбами та збройними силами російської федерації активно використовуються вітчизняні громадські об`єднання проросійської спрямованості для підтримки держави- агресора, її окупаційних адміністрацій й збройних формувань та уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України.

Надані разом з листом СБУ матеріали з інтернет ресурсів підтверджують наявні ознаки протиправної діяльності ГО «ЦЕНТР РУСЬКОЇ КУЛЬТУРИ».

Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Суд акцентує увагу на тому, що при вирішенні спірних відносин береться до уваги дія військового стану в Україні та пряма військова агресія з боку рф.

Тому, в час збройної агресії російської федерації проти України, дії громадської організації «ЦЕНТР РУСЬКОЇ КУЛЬТУРИ» розцінюються як такі, що спрямовані на порушення суверенітету та територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, носять виключно деструктивний характер, підсилюють інформаційний простір, спрямований проти інтересів України, створюють підґрунтя для вчинення дій щодо порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки.

На переконання суду, заборона діяльності вказаного громадської організації є об`єктивно необхідною з метою захисту демократичного суспільства та прав і свобод громадян. Вказане обмеження наявних свобод, спрямоване на забезпечення стабільності держави в цілому, тому, на думку суду, застосований крайній захід впливу щодо відповідача є виправданим.

Статтею 25 Закону України «Про громадські об`єднання» визначені способи припинення діяльності громадського об`єднання. Припинення діяльності громадського об`єднання здійснюється: 1) за рішенням громадського об`єднання, прийнятим вищим органом управління громадського об`єднання, у визначеному статутом порядку, шляхом саморозпуску або реорганізації; 2) за рішенням суду про заборону (примусовий розпуск) громадського об`єднання.

Припинення діяльності громадського об`єднання відбувається в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Якщо вартості майна громадського об`єднання зі статусом юридичної особи, яке безпосередньо здійснює підприємницьку діяльність і щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такого громадського об`єднання відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до статті 28 Закону України «Про громадські об`єднання», громадське об`єднання може бути заборонено судом за позовом уповноваженого органу з питань реєстрації у разі виявлення ознак порушення громадським об`єднанням вимог статей 36, 37 Конституції України, статті 4 цього Закону, а також у разі засудження його уповноважених осіб за вчинення кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, передбаченого статтею 111-1 Кримінального кодексу України. Заборона громадського об`єднання має наслідком припинення його діяльності у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Справа про заборону громадського об`єднання розглядається у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

У разі прийняття рішення про заборону громадського об`єднання майно, кошти та інші активи громадського об`єднання за рішенням суду спрямовуються до державного бюджету.

Інші підстави для заборони діяльності громадського об`єднання, крім зазначених у частині першій цієї статті, не допускаються.

Виходячи із основних позицій практики Європейського Суду з прав людини за результатами розгляду справ щодо обмеження свободи об`єднань, основними критеріями обґрунтованості таких обмежень є встановлення таких обмежень законом, зазначені обмеження повинні переслідувати законні цілі та бути необхідними у демократичному суспільстві.

Враховуючи, що в діях громадської організації «ЦЕНТР РУСЬКОЇ КУЛЬТУРИ» Управлінням Служби безпеки України виявлено ознаки порушення статей 36, 37 Конституції України, ст.4 Закону України «Про громадські об`єднання», діяльність відповідача суперечить основним засадам діяльності громадської організації, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про заборону (примусовий розпуск) громадської організації підлягають задоволенню.

Суд вважає, що також слід задовольнити і вимогу позивача спрямувати майно, кошти та інші активи громадської організації «ЦЕНТР РУСЬКОЇ КУЛЬТУРИ» до державного бюджету, у відповідності до статті 28 Закону України «Про громадські об`єднання».

Частиною 1 ст.73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі ( ч.2 ст.77 КАС України).

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, інші судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 72, 77, 90, 120, 139, 241-246, 255, 258, 262, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул. 8 Березня, буд. 107, м. Миколаїв, Миколаївська обл., 54020, ) до громадської організації «ЦЕНТР РУСЬКОЇ КУЛЬТУРИ» (вул. Валентини Крицак, буд. 4А, кв.24, м. Херсон, Херсонська обл. 73005, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба безпеки України (вул. Володимирська, буд. 33, м. Київ, Київська обл., 01601, ) про заборону громадської організації задовольнити.

Заборонити (примусово розпустити) громадську організацію «ЦЕНТР РУСЬКОЇ КУЛЬТУРИ» (вул. Валентини Крицак, буд. 4А, кв.24, м. Херсон, Херсонська обл. 73005, ).

Спрямувати майно, кошти та інші активи громадської організації «ЦЕНТР РУСЬКОЇ КУЛЬТУРИ» (вул. Валентини Крицак, буд. 4А, кв.24, м. Херсон, Херсонська обл. 73005, ) до державного бюджету.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Дмитро БАБЕНКО