Справа № 159/7912/25
Суддя: Денисюк Т. В.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/7912/25
Провадження № 2-а/159/253/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 рокум.Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

представника позивача Гарбарчук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в :

У листопаді 2025 року адвокат Гарбарчук Н.М. звернулася в інтересах позивача ОСОБА_1 , до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просила визнати протиправною і скасувати постанову №R112576 від 04.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 04.10.2025 ОСОБА_1 у додатку Резерв + виявив інформування про його розшук та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Після оновлення додатку, інформація про розшук зникла, а штраф залишився. 07.10.2025 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 за роз`ясненнями, де дізнався, що відносно нього 04.10.2025 винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, у зв`язку із не проходженням ВЛК у строк визначений законодавством. Крім того повідомлено, що позивач в електронній формі погодився із правопорушенням, тому постанова сформована автоматично. Копія оскаржуваної постанови вручена позивачу 24.10.2025.

Позивач вважає рішення суб`єкта владних повноважень неправомірним, вказує на відсутність у нього визначеного ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» обов`язку проходити ВЛК, оскільки він є особою з інвалідністю. Звертає увагу суду на відсутність у постанові викладу фактичних даних інкримінованого адміністративного правопорушення, не зазначена дата і місце вчинення правопорушення, що не давало можливості встановити зміст обов`язку, який на думку ІНФОРМАЦІЯ_3 не виконав позивач. На розгляд справи позивач не викликався.

Ураховуючи наведене просив постанову скасувати і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

07.11.2025 суд за клопотанням позивача поновив строк на оскарження постанови, відкрив провадження у справі, призначив справу до розгляду в порядку ст.286 КАС України, зобов`язав суб`єкта владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку витребування доказів надати належним чином засвідчені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП щодо позивача.

Відповідач у відзиві позов заперечив, мотивуючи тим, що пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 12.02.2025 №4235-IX Про внесення змін до законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» встановлений обов`язок громадян України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю) з дня набрання чинності цим Законом пройти до 05.06.2025 повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 чи через електронний кабінет отримати направлення на ВЛК. Невиконання такого обов`язку є порушенням і не вимагає додаткового направлення повістки виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з обліковими даними позивача ОСОБА_1 та відомостями Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних і резервістів «Оберіг», 14.08.2017 рішенням ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 позивач визнаний не придатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у воєнний час. Станом на 05.06.2025 вимоги законодавства про проходження ВЛК позивач не виконав, група інвалідності йому встановлена лише 01.07.2025, а право на відстрочку від призову за станом здоров`я надане 03.10.2025. Відтак в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП.

04.10.2025 від позивача в електронному вигляді через електронний кабінет відповідно до вимог ст.279-9 КУпАП надійшла заява-згода на притягнення до відповідальності, яка була прийнята та опрацьована у встановленому законом порядку. В подальшому на підставі заяви позивача і даних Єдиного державного реєстру призовників сформована постанова №R112576 від 04.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, протиправність якої на думку відповідача позивачем не доведена.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Гарбарчук Н.М. позов підтримала, просила врахувати особливості роботи додатку Резерв+, де після оновлення даних попередні записи не зберігаються. Згідно пояснень адвоката позивач після травмування у 2011 році визнаний особою з інвалідністю. Зокрема група інвалідності була останнім часом встановлена з 01.04.2021 до 02.04.2023, з 01.05.2023 до 06.06.2025, з 01.07.2025 до 01.09.2027, відповідно у Додатку містилась інформація про відстрочку. Як особа з інвалідністю позивач не зобов`язаний був проходити переогляд ВЛК до 05.06.2025, тому доводи відповідача про невиконання ОСОБА_1 вимог законодавства про мобілізацію адвокат вважає безпідставними, а прийняте рішення про накладення стягнення неправомірним. Адвокат Гарбарчук Н.М. просила прийняти рішення у справі без витребування доказів згідно поданого нею 19.11.2025 клопотання, а також прийняти до уваги помилкове скерування позивачем в Додатку згоди на притягнення до відповідальності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Письмових клопотань від відповідача не надходило.

Суд заслухав доводи сторони позивача, вивчив матеріали справи і перейшов до стадії ухвалення рішення.

Датою ухвалення рішення є 08.12.2025.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи правомірність оскарженої позивачем постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210 КУпАП суд виходить з такого.

Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (стаття 7 КУпАП).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.

Рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значні наслідки для суб`єктів приватного права.

У контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини. Порушення суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності норм процесуального права зводить нанівець саму суть та завдання притягнення особи до відповідальності.

Аналогічна позиція сформована у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17 від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16 від 17.07.2019 року у справі №295/3099/17 та від 05.03.2020 року у справі №607/7987/17.

Предметом оскарження у цій справі є винесена т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 постанова №R112576 від 04.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Постанова винесена за наявності поданої заяви про не оспорення допущеного порушення та згоди на притягнення до відповідальності за відсутності особи.

Відповідно до ст.237 КУпАП до компетенції Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки віднесений розгляд справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) .

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 279-9 КУпАП визначений порядок розгляд справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку та порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення, згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності та подала про це відповідну заяву - У разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, але не пізніше дня розгляду справи про таке адміністративне правопорушення, особа може звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, в якому вона перебуває на обліку, із заявою, в якій особа зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Зазначена заява подається особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто в письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язані перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У постанові про накладення адміністративного стягнення керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України визначають розмір штрафу на рівні мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (частиною статті) цього Кодексу за вчинення такого правопорушення.

У разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, подала зазначену у цій статті заяву через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, копія постанови по справі може бути направлена їй засобами електронного зв`язку на адресу електронної пошти, зазначену в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, або в її електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Оскаржувана постанова винесена на підставі електронної заяви ОСОБА_1 про визнання правопорушення. Позивач не заперечує подання помилково такої заяви, проте сама по собі заява не є достатньою підставою для притягнення особи до відповідальності.

За змістом постанови суть правопорушення полягає у тому, що ОСОБА_1 не пройшов (відмовився від проходження) ВЛК (п.2 розділу ІІ Закону України про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист), чим допустив порушення правил військового обліку, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

При цьому постанова №R112576 від 04.10.2025 не містить дати вчинення правопорушення і викладу обставин, які покладали на позивача обов`язок пройти відповідний огляд, що є суттєвим порушенням вимог законодавства.

Відповідно до вимог ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити також відомості про дату, спосіб надходження та зміст заяви від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, у постанові про накладення адміністративного стягнення мають міститися інформація про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати штрафу, та відомості про те, що постанова вважатиметься виконаною у разі сплати протягом десяти календарних днів з дня набрання такою постановою законної сили не менше ніж 50 відсотків розміру штрафу.

Також суд зауважує, що диспозиція ч.3 ст. 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Ця норма є бланкетною, тому зміст обов`язків, порушення яких тягне відповідальність, визначені в нормах інших законодавчих актів.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ), Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ( далі Закону № 3543-XII).

Згідно із ч. 1 ст. 33 Закону № 2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону № 2232-ХІІ персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

В силу ч.10 ст.1 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані зокрема проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України.

Пунктом 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист", в редакції з 15.02.2025, встановлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду".

Частиною 7 ст. 38 Закону 2232-ХІІ передбачено, що експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (до появи технічної можливості інформаційної взаємодії між відповідними інформаційно-комунікаційними системами) зобов`язані в семиденний строк повідомити відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яких визнано особами з інвалідністю, та про зміну групи інвалідності (про військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, про військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - розвідувальні органи України).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Суд встановив, що ОСОБА_1 у період 2001-2004 проходив військову службу. Звільнений у запас 10.08.2004. З грудня 2011 року є особою з інвалідністю (висновок з медичної карти хворого (а.с.10). 14.08.2017 рішенням ВЛК визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у військовий (по ІІ гр.), підлягав переогляду 14.08.2022.

19.09.2019 взятий на облік в ІНФОРМАЦІЯ_2 з відміткою «аб.2 п.2 ст.37, звільнений з військової служби в запас та не зарахований до військового оперативного резерву».

Згідно з висновком МСЕК №0087443 ОСОБА_1 визнаний з 01.04.2021 особою з інвалідністю ІІІ групи. Дата переогляду 02.04.2023.

Згідно з висновком МСЕК №341207 з 01.05.2023 ОСОБА_1 підтверджена ІІІ група інвалідності. Дата переогляду 01.07.2025.

З 01.07.2025 ОСОБА_1 рішенням експертної комісії з оцінювання повсякденних функцій особи №212/25/2583/В від 04.09.2025 встановлена ІІІ група інвалідності. Дата переогляду 01.09.2027.

Таким чином, з огляду на приписи Пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист" позивач не зобов`язаний був проходити повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, оскільки був особою з інвалідністю.

Рішення відповідача про притягнення позивача до відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП не відповідає вимогам матеріального і процесуального права, у зв`язку з цим підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 2, 5, 19, 25, 90, 168, 246, 250, 286, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №R112576 від 04.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_7 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складене 08.12.2025.

ГоловуючийТ. В. Денисюк