Справа № 400/3833/25
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/3833/25

Перша інстанція: суддя Птичкіна В.В.,

повний текст судового рішення

складено 10.07.2025, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року по справі за позовом Акціонерного товариства «КОБЛЕВО» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.01.2025 року №1, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Акціонерне товариство «КОБЛЕВО» звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати прийняте 09.01.2025 року Головним управлінням ДПС у Миколаївській області (далі Управління або відповідач) податкове повідомлення-рішення №1.

В обґрунтування позовних вимог Акціонерне товариство «КОБЛЕВО», зокрема, вказало на недоведеність тверджень контролюючого органу про порушення позивачем вимог Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» (далі Закон №481), та, відповідно, на незаконність застосування штрафних санкцій.

Головне управління ДПС у Миколаївській області позов заперечило з підстав, що викладені у відзиві (т.1, а.с.194-197).

Позивач подав відповідь на відзив (т.1, а.с.247-251).

Правом подати заперечення Управління не скористалося.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року адміністративний позов Акціонерного товариства «КОБЛЕВО» задоволено.

Визнано протиправним та скасовано прийняте 09.01.2025 року Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкове повідомлення-рішення №1.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005, ідентифікаційний код: 44104027) на користь Акціонерного товариства «КОБЛЕВО» (вул. Одеська, 6, с. Коблево, Миколаївська обл., Миколаївський р-н, 57453, ідентифікаційний код: 00413966) судовий збір в розмірі 3 028 грн.

На вказане рішення суду Головне управління ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року у справі №400/3833/25 та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову АТ «КОБЛЕВО» в повному обсязі.

Апелянт вважає зазначене рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.

Відповідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з 27.11.2024 року до 06.12.2024 року посадові особи Управління провели фактичну перевірку Товариства з питань додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах та пальним, результати якої оформили актом від 06.12.2024 року №19437/14-29-09-01-08/00413966 (далі Акт, т.1, а.с.11-13).

З Акту углядається, що Товариство порушило вимоги статті 16 Закону №481, а саме: «надано 8-м Звітів про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі (форма 1-ОА) з недостовірними відомостями». В Акті зазначено, що під час проведення перевірки суб`єктом господарювання надані оборотно-сальдові відомості по рахунку 261 «Склад готової продукції», показники яких не відповідають даним, відображеним у Звітах про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі (форма 1-ОА) за січень 2024 року, лютий 2024 року, березень 2024 року, квітень 2024 року, травень 2024 року, червень 2024 року, липень 2024 року та серпень 2024 року по винам виноградним ароматизованим та вермутам (код продукції 47).

У додатку 1 до Акта (т.1 а.с.242 зв.) викладена детальна інформація щодо показників звітів і суті розбіжностей.

Товариство подало заперечення до Акта (т.1, а.с.14-17), за результатами розгляду яких Управління змін до висновку Акта не внесло (т.2, а.с.18-20).

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до чинної, у період порушень, частини третьої статті 16 Закону №481, суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які мають ліцензії на виробництво та/або оптову торгівлю спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, алкогольними напоями і тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та здійснюють таку діяльність та/або експорт, імпорт зазначеної продукції, подать до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця, до 10 числа наступного місяця, звіт про обсяги виробництва та/обігу (у тому числі імпорту та експорту) спирту, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, за формою, встановленою цим органом. У разі якщо в місяці, наступному за звітним місцем, суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) самостійно виявив помилки у поданому ним звіті за звітний місяць, він зобов`язаний подати уточнений звіт до кінця місяця, наступного за звітним місяцем. У такому разі штраф, встановлений абзацом двадцять другим частини другої статті 17 цього Закону, не застосовується.

Частиною другою статті 17 Закону №481 встановлено, що за неподання чи несвоєчасне подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Закон №481 втратив чинність 01.01.2025 року.

З 27.07.2024 року набрав чинності Закон України від 18.06.2024 року №3817-IX «Про державне регулювання виробництва і обігу сприту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, шо використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон №3817).

Абзацом тридцятим частини другої статті 73 Закону №3817 встановлено, що за неподання до орану ліцензування або несвоєчасне подання звіту, або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (у тому числі за операціями з ввезення на митну територію України та/або вивезення за межі митної території України) спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляду штрафу 3 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року).

Відповідно до пункту 11 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, штрафні (фінансові) санкції за наслідкам перевірок, які здійснюються контролюючим органами, застосуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій.

З урахуванням цього контролюючий орган визначив розмір штрафу за 1 порушення (статті 16 Закону №481) 24 000 грн. (3 розміри мінімальної заробітної плати) та податковим повідомленням-рішенням від 09.01.2025 року №1 (далі Рішення, т.1, а.с.21-25) застосувало до позивача на підставі статті 73 Закону № 3817 штраф в сумі 192 000 грн. (за 8 порушень).

Скаргу Товариства на Рішення ДПС залишила без задоволення (т.1, а.с.26-31, 32-36).

До позову додані «Звіти про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі» за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2024 року (далі Звіти №1-ОА, т.1, а.с.37-68), що були подані за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2016 року №49 «Про затвердження форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядів їх заповнення», далі Наказ №49.

Наказ №49 втратив чинність 01.10.2024 року, тому звіти за інші періоди 2024 року Товариство подавало за формами, що були затверджені наказом Міністерства фінансів України від 18.06.2024 року №296 «Про затвердження форми №1-ВП «Звіт про обсяги виробництва та обігу (у тому числі імпорту та експорту) спирту (у тому числі біоетанолу), спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах», форми №1-ОП «Звіт про обсяги обігу (у тому числі імпорту та експорту) спирту (у тому числі біоетанолу), спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах», порядків їх заповнення та Кодів, одиниць виміру та видів продукції / товару» (далі Наказ №296).

У Звіті №1-ОА (стор. 2) за січень 2024 року (т.1, а.с.37-40) Товариство вказало залишок продукції на початок звітного місяця за рядком 47 «Вермути та вина ароматизовані» - 419,390. За даними перевірки, відповідно до показників бухгалтерського обліку, цей показник мав бути 458,000 (розбіжність 38,61), а у стовпчику «Залишок продукції на кінець звітного місяця» за рядком 47 мало бути 5 384,000, а не 5 345,390.

Відповідно, у Звітах №1-ОА за наступні місяці були ті ж самі розбіжності (залишки продукції на початок і на кінець звітного місяця), при цьому розбіжностей у тих частинах, що стосуються безпосередньо показників за відповідні місяці («Обсяги придбання алкогольних напоїв у звітному місяці» та «Обсяги реалізації алкогольних напоїв у звітному місяці», «Витрати при проведенні внутрішньо-складських операцій, транспортуванні тощо») перевіркою не було встановлено.

Показник «Залишок продукції на початок звітного місяця» у Звіті №1-ОА за січень 2024 року відповідає показнику «Залишок продукції на кінець звітного місяця» у Звіті 1-ОА за грудень 2023 року (т.1, а.с.115-118).

У позові Товариство вказало, що розбіжність 38,61 виникла «… ще до 2023 року і відтоді ця розбіжність є перехідною для наступних звітних періодів …». Позивач зазначив, що частина третя статті 16 Закону №481 дозволяла виправити помилку, що була допущена у звітному місяці, лише до кінця місяця, наступного за звітним місяцем, а Наказом №49 не було затверджено форму уточненого (уточнювального) звіту. При поданні у жовтні 2024 року першого звіту за новою формою (затвердженою Наказом №296) за вересень 2024 року Товариство виправило арифметичну помилку.

Крім Звітів №1-ОА за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2024 року, Товариство подало ще звіти за формою №2-РС «Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв» (далі Звіти №2-РС, т.1, а.с.199-210).

У Звіті №2-РС за січень 2024 року (т.1, а.с.209 зв.) показник «Залишки на початок звітного місяця в місцях зберігання» за рядком 47 «Вермути та вина ароматизовані» - 458,000 (показник, який, згідно з Актом, відповідає даним бухгалтерського обліку).

Інформації щодо недостовірності Звітів №2-РС Акт не містить.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає наступне.

Так, у частині третій статті 16 Закону №481 йдеться про обов`язок суб`єкта господарювання подавати звіт про обсяги виробництва та/обігу (у тому числі імпорту та експорту) сприту, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах.

Частиною другою статті 73 Закону № 817 встановлена відповідальність за подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (у тому числі за операціями з ввезення на митну територію України та/або вивезення за межі митної території України) спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах.

Колегія суддів вважає, що звітом, про яке вказано у частині третій статті 16 Закону №481 та у частині другій статті 73 Закону №3817, є Звіт №2-РС «Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв», а не Звіт №1-ОА «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі».

Перевіркою факти подання Товариством Звітів №2-РС з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/обігу алкогольних напоїв не встановлені, тому застосування фінансових санкцій є протиправним.

Згідно з вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до вимог ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді Н.В. Вербицька К.В. Кравченко