Справа № 166/1839/25
Суддя: Свистун О. М.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 166/1839/25
провадження 2-адр/166/5/25
08 грудня 2025 року с-ще Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Свистун О.М., за участю секретаря судового засідання Заєць Н.П., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Панасюка Івана Івановича про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Панасюка Івана Івановича до Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Гусак Костянтин Олександрович,
Ратнівський районний суд Волинської області пішенням від 18 листопада 2025 року позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Панасюка І.І. до Департаменту патрульної поліції, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Гусак К.О. про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнив. Цим же рішеннням суд постанову інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Гусака К.О. серії ЕНА № 6001321 від 23.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення в розмірі 340 грн визнав протиправною та скасував; ухвалив стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань із відповідача 605 грн 60 коп судового збору, а питання про стягнення витрат на правничу допомогу постановив вирішити за заявою представника позивача за правилами ч. 7 ст. 139 КАС України.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Панасюк І.І. 24 листопада 2025 року подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі, покликаючись на те, що у ході розгляду справи по суті він зробив заяву про надання доказів на підтвердження остаточного розміру витрат після ухвалення рішення. Просить стягнути на користь позивача із відповідача за рахунок бюджетних асигнувань 4500 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Представники сторін у судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи.
Представник позивача у заяві про ухвалення додаткового рішення просив розгляд заяви провести без участі сторони позивача.
Представник відповідача 08 грудня 2025 року скерував через "Електронний суд" заперечення на клопотання (заяву), у яких просив відмовити у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у справі № 166/1839/25 з огляду на неспівмірність судових витрат, понесених позивачем, у розмірі 4500 грн зі складністю справи, обсягом проведеної роботи та предметом позову, а саме постановою про накладення адміністративного стягнення у розмірі 340 грн.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, та заяву про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов такого висновку.
Статтею 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За правилами ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
На виконання вказаної правової норми представник позивача у ході розгляду справи по суті зробив заяву про подання доказів на підтвердження розміру судових витрат та після ухвалення судового рішення 18 листопада 2025 року подав до суду відповідні докази 24 листопада поточного року.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача подав такі документи: копію договору про надання правової допомоги від 27.10.2025, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Панасюком І.І.; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВЛ № 1054; ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Панасюком І.І. у Ратнівському районному суді Волинської області від 27.10.2025; вартість послуг адвоката та акт прийому-передачі наданих послуг від 21.11.2025, відповідно до якого ОСОБА_2 надав правову допомогу на суму 4500 грн; оригінал квитанції прибуткового касового ордера № б/н від 21.11.2025 та копію прибуткового касового ордера № б/н від 21.11.2025, згідно з якими адвокат Панасюк І.І. прийняв від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 4500 грн на підставі договору про надання правової допомоги від 27.10.2025.
Надані представником позивача документи доводять факт надання позивачу правової допомоги адвокатом Пансюком І.І., а відтак підтверджують понесення позивачем витрат на правову допомогу під час розгляду справи.
Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних, стосувалася оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності й накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн та розглядалась за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ без участі представника позивача.
Крім того, послуги, надані адвокатом, не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зміст заяв та клопотань представника позивача по суті, складність справи. Виходячи з критерію розумності, реальності таких витрат, суд уважає, що визначений розмір оплати є дещо завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг.
Відтак, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 2500 грн, уважаючи таке рішення справедливим і виваженим.
Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 252 КАС України, суд
Заяву предстаника позивача ОСОБА_1 адвоката Панасюка Івана Івановича про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за його позовомдо Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Гусак Костянтин Олександрович, задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.
Суддя Ратнівського
районного суду О.М. Свистун