Справа № 204/12863/25
Суддя: Чудопалова С. В.
Дата ухвалення: 2025-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/204/86/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про передачу справи на розгляд до іншого суду

05 грудня 2025 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Чудопалова С.В. ознайомившись із матеріалами адміністративної справи за заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності начальника ТЦК щодо не закриття провадження у справ та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 03.12.2025 звернувся до Чечелівського районного суду міста Дніпра з вказаною скаргою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність начальника ТЦК щодо не закриття провадження про адміністративне правопорушення № Т2627696 за ч.3 ст.210-1 КУпАП та зобов`язання вчинити певні дії, а саме закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення стягнення (ст. 38, ст. 247 КУпАП). Згідно п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності. Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Статтею 18 Закону України «Про судоустрійі статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Завданням адміністративного судочинства, згідно ч.1 ст.2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до п.2 ч.1 ст.3КАС України публічно-правовий спір -спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи. За приписами п.1 ч.1 ст.19КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. Статтею 20 КАС України вказано, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті, що підсудні місцевим загальним судам. Згідно ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів у сфері медіа, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників суб`єктів у сфері медіа, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні, або особами без громадянства; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6) адміністративні справи за позовними заявами територіального центру комплектування та соціальної підтримки з приводу тимчасового обмеження громадян України у праві керування транспортним засобом під час мобілізації. 2. Окружним адміністративним судам підсудні всі інші адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою статті 20 КАС України. Як вбачається із заяви ОСОБА_1 звертаючись до відповідача просить суд визнати протиправною бездіяльності начальника ТЦК щодо не закриття провадження у справі та зобов`язання вчинити певні дії,, а саме, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення стягнення (ст. 38, ст. 247 КУпАП). Також у позові зазначає, що до адміністративної відповідальності він не притягався та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності відносно нього не складалася. Що також підтверджується листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.10.2025 адресованого ОСОБА_1 . Таким чином, дана адміністративна справа не підсудна Чечелівському районному суду міста Дніпра, як місцевому загальному адміністративному суду. Пунктом 2 частини 1 статті 29КАС України визначено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. За змістом положень ст. ст. 169, 170, 171, 238 та 240 КАС України (якими передбачено підстави для повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі, відкриття провадження у справі, закриття провадження або залишення позову без розгляду) - вказана обставина: виявлення предметної непідсудності даної справи даному суду, не є підставою для повернення позову позивачу, відмови у відкритті провадження, підставою для закриття провадження або залишення позову без розгляду. Тому, застосовуючи по аналогії процесуальний закон, який регулює подібні процесуальні питання (ст.29 КАС України), враховуючи і дотримуючись положень процесуального закону щодо предметної юрисдикції справи (ст.20 КАС України), виходячи з загального принципу розгляду справи повноважним судом, встановленим законом (ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і ст.3 КАС України), а також враховуючи, що вказана справа не може бути розглянута даним судом без порушень правил предметної юрисдикції, що є безумовною підставою для скасування будь-якого рішення, ухваленого у такій справі неправомочним судом (п.1 ч.3 ст.317, ч.1 ст.318 КАС України), суд приходить до висновку, що дана адміністративна справа має бути передана на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, до предметної юрисдикції якого віднесено її розгляд за ч.2 ст.20 КАС України. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав щодо передання вказаної справи за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Згідно ч.1 ст.30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Керуючись ст. 20, 29, 170, 171 КАС України, суддя

постановила:

Матеріали адміністративної справи № 204/12863/25 за заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності начальника ТЦК щодо не закриття провадження у справі та зобов`язання вчинити певні дії передати на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.В.Чудопалова