Справа № 160/32606/24
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 160/32606/24

Головуючий суддя І інстанції Букіна Л.Є.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 в адміністративній справі №160/32606/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Такт» до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Такт» звернулось до суду з позовом до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації надану листом від 06.12.2024 р. № 5601/ІПК/90-00-21-03-02.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Такт» було задоволено.

Визнано протиправною та скасовано індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України надану листом від 06.12.2024 р. № 5601/ІПК/90-00-21-03-02

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Державна податкова служба України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що спірна податкова консультація була сформована у відповідності з приписами чинного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Такт» () зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.

Основним видом діяльності за КВЕД є: 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами.

09.01.2024 ТОВ «Такт» направлено на адресу Державної податкової служби України звернення на отримання індивідуальної податкової консультації в письмовій формі, в якому просило роз`яснити:

1) Чи є об`єктом оподаткування ПДВ сума відшкодування безпідставно набутого та втраченого зберігачем майна, сума коштів яка надійде на виконання рішення господарського суду у розмірі, визначеному судовим експертом станом на день проведення оцінки, яка є більшою ніж сума, на яку були нараховані податкові зобов`язання з ПДВ за правилами п. 198.5 ст. 198 ПКУ?

2) Якщо на відміну від наданої податкової консультації об`єктом оподаткування ПДВ є сума відшкодування безпідставно набутого та втраченого зберігачем майна, то за якими правилами Податкового кодексу України та в якій частині (відносно суми коштів, яка надійде на виконання рішення господарського суду у розмірі, визначеному судовим експертом станом на день проведення оцінки, яка є більшою ніж сума, на яку були нараховані податкові зобов`язання з ПДВ за правилами п. 198.5 ст. 198 ПКУ)?

3) Яким чином товариство має відображати в податковому обліку суми надходження відшкодування на виконання рішення суду в межах первісної балансової вартості товару (безпідставно набутого та втраченого майна, що було передано на зберігання) та ті суми, які надійдуть за рішенням суду та перевищують первісну балансову вартість?

4) Що є джерелом для сплати ПДВ у наведеному в цьому запиті випадку, якщо податковий орган, на відміну від наведеної податкової консультації, вважає наявність об`єкту оподаткування цим податком?

Державною податковою службою України надано ТОВ «Такт» індивідуальну податкову консультацію від 28.03.2024 за №1685/ІПК/99-00-21-03-02 ІПК, яка була предметом судового оскарження.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року у справі №160/9671/24, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року у справі №160/9671/24, визнано протиправною та скасовано індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України надану листом від 28.03.2024 №1685/ІПК/99-00-21-03-02.

Відповідач, на виконання вказаного судового рішення, 06 грудня 2024 року листом надав нову індивідуальну податкову консультацію (лист від 06.12.2024 р. № 5601/ІПК/90-00-21-03-02).

Зі змісту зазначеної індивідуальної податкової консультації слідує таке.

Щодо питання 1.

Сума коштів, яка надійде на виконання судового рішення, як компенсація вартості таких товарів, у розмірі визначеному судовим експертом, станом на день проведення оцінки, включається до бази оподаткування ПДВ за такою операцією.

Водночас, оскільки платником податку, у ситуації, що є предметом розгляду, було застосовано невірний порядок оподаткування ПДВ, а саме нараховано податкові зобов`язання, передбачені пунктом 198.5 статті 198 ПКУ, тоді як необхідно було застосувати порядок оподаткування ПДВ, передбачений ПКУ для операції з постачання товарів ДПС надає роз`яснення щодо порядку оподаткування ПДВ, який повинен бути застосований за операціями, описаними у зверненні, а саме у даному випадку платнику податку необхідно:

- скласти розрахунок коригування до податкової накладної, складеної у порядку передбаченому пунктом 198.5 статті 198 ПКУ, яким вивести в нуль її показники;

- скласти податкову накладну за операцією з постачання товарів які були передані на відповідальне зберігання і не повернуті, використані зберігачем, виходячи з бази оподаткування визначеної відповідно до пункту 188.1 статті 188 ПКУ до складу якої включається вся сума коштів яка надійде на виконання судового рішення від зберігача як компенсація вартості таких товарів.

Щодо питання 2-3.

Сума відшкодування зберігачем товариству вартості безпідставно набутого товару майна переданого на зберігання та втраченого зберігачем у повному обсязі включається до бази оподаткування ПДВ товариства за операцію з постачання товарів. За такою операцією товариство зобов`язане нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ та скласти податкову накладну на зберігача і зареєструвати її в ЄРПН в установленні ПКУ термін.

Щодо питання 4.

Відповідно до пункту 194.1 статті 194 ПКУ операції, зазначені у статті 185 ПКУ, крім операцій, що не є об`єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка та 7 і 14 відсотків, оподатковуються за ставкою, зазначеною в підпункті а пункту 193.1 статті 193 ПКУ (20 відсотків), яка є основною.

Податок становить 20 відсотків, 7 і 14 відсотків бази оподаткування та додається до ціни товарів/послуг (підпункт 194.1.1 пункту 194.1 статті 194 ПКУ).

Згідно зі статтею 36 ПКУ платники податку повинні самостійно визначати відповідність здійснюваних ними операцій тим, які перераховані ПКУ.

Питання щодо джерел сплати податку на додану вартість за операціями, що здійснюються платником податку, не регламентуються нормами ПКУ.

Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (пункт 52.2 статті 52 ПКУ).

Вважаючи вказану індивідуальну податкову консультацію необґрунтованою і неповною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірна індивідуальна податкова консультація ДПС України не відповідає меті її надання, у зв`язку з чим є протиправною та підлягає скасування.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Індивідуальна податкова консультація в розумінні підпункту 14.1.172-1. пункту 14.1. статті 14 ПК України це роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Відповідно до пункту 52.1 статті 52 ПК України за зверненням платників податків у паперовій або електронній формі контролюючий орган, визначений підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, надає їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Звернення платників податків на отримання індивідуальної податкової консультації у паперовій або електронній формі повинно містити: найменування для юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові для фізичної особи, податкову адресу, а також номер засобу зв`язку та адресу електронної пошти, якщо такі наявні; код згідно з ЄДРПОУ (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті); зазначення, в чому полягає практична необхідність отримання податкової консультації (наведення фактичних обставин); підпис платника податків або кваліфікований електронний підпис; дату звернення.

На звернення платника податків, що не відповідає вимогам, зазначеним у цьому пункті, індивідуальна податкова консультація не надається, а надсилається відповідь за підписом керівника (заступника керівника або уповноваженої особи) у паперовій або електронній формі у порядку та строки, передбачені Законом України «Про звернення громадян».

Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (пункт 52.2. статті 52 ПК України).

Наслідки застосування податкових консультацій визначені статтею 53 ПК України. За нормами цієї статті у разі коли положення індивідуальної податкової консультації суперечать положенням узагальнюючої податкової консультації, застосовуються положення узагальнюючої податкової консультації.

Платник податків та/або податковий агент, які діяли відповідно до податкової консультації, не звільняються від обов`язку сплати податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.

Пунктом 53.2 статті 53 ПК України визначено, що платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому у паперовій або електронній формі індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов`язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.

Системний аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку про те, що податкова консультація за своєю правовою природою є фактично відповіддю контролюючого органу платнику податків на його питання, яка повинна містити конкретні роз`яснення такому платнику практичної форми та/або моделі його поведінки у визначеному колі податкових правовідносин. При цьому, надаючи податкову консультацію, контролюючий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування. Метою податкової консультації є викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування. Податкова консультація обов`язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

У випадку якщо в судовому порядку було визнано протиправною та скасовано індивідуальну податкову консультацію (рішення набрало законної сили), Податковий кодекс покладає на контролюючий орган обов`язок надати нову індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків суду, виходячи з яких було скасовано попередню консультацію.

З матеріалів справи видно, що позивач звернувся до відповідача за отриманням індивідуальної податкової консультації в письмовій формі з наступних питань:

1) Чи є об`єктом оподаткування ПДВ сума відшкодування безпідставно набутого та втраченого зберігачем майна, сума коштів яких надійде на виконання рішення господарського суду у розмірі визначеному судовим експертом станом на день проведення оцінки яка є більшою ніж сума на яку були нараховані податкові зобов`язання з ПДВ за правилами п. 198.5 ст. 198 ПКУ?

2) Якщо на відміну від наданої вище податкової консультації об`єктом оподаткування ПДВ є сума відшкодування безпідставно набутого та втраченого зберігачем майна, то за якими правилами Податкового кодексу України та в якій частині (відносно суми коштів, яке надійде на виконання рішення господарського суду у розмірі визначеному судовим експертом станом на день проведення оцінки яка є більшою ніж сума на яку були нараховані податкові зобов`язання з ПДВ за правилами п. 198.5 ст. 198 ПКУ)?

3) Яким чином товариство має відображати в податковому обліку суми надходження відшкодування на виконання рішення суду в межах первісної балансової вартості товару (безпідставно набутого та втраченого майна що було передано на зберігання) та ті суми які надійдуть за рішенням суду та перевищують первісну балансову?

4) Що є джерелом для сплати ПДВ у наведеному в цьому запиті випадку, якщо податковий орган, на відміну від наведеної вище податкової консультації, вважає наявність об`єкту оподаткування цим податком?

Державною податковою службою України надано ТОВ «Такт» індивідуальну податкову консультацію від 28.03.2024 за №1685/ІПК/99-00-21-03-02 ІПК, яка була предметом судового оскарження.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року у справі №160/9671/24, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року у справі №160/9671/24, визнано протиправною та скасовано індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України надану листом від 28.03.2024 №1685/ІПК/99-00-21-03-02.

В мотивувальній частині Третього апеляційного адміністративного суду від 24.09.2024 року судом апеляційної інстанції було зазначено, що висновок про те, що описаний позивачем випадок слід вважати поставкою товарів, яка підлягає оподаткуванню за загальним правилами, контролюючим органом зроблено в контексті того, що передані на відповідальне зберігання товари та не повернуті зберігачем слід розуміти як безоплатно надані зберігачу товари, що використанні ним.

З приводу такого висновку слід зазначити те, що в описаній позивачем ситуації господарські відносини не полягали в безоплатному надані товарів. Навпаки, товар був переданий на відповідальне зберігання на платній основі і за умовами договору повинен був бути повернутий позивачу, а не використаний зберігачем у власних цілях. Крім цього, слід звернути увагу на те, що положення пп.14.1.13 п.14.1 ст.14 ПК України стосуються податкових наслідків саме для особи яка безоплатно отримала товар та використала його. У спірному випадку позивач не є такою особою.

Таким чином, проаналізувавши спірну податкову консультацію, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо її необгрунтованості, оскільки така консультація не охоплює описаний позивачем випадком та визначені ним обставинами, а фактично моделює іншу ситуацію, стосовно якої позивач не просив про надання податкової консультації.

Податкова консультація не містить будь-яких висновків стосовно оподаткування та податкового обліку сум відшкодування на підставі рішення суду за втрачені товари, натомість, саме таке питання було порушено позивачем та яке потребувало індивідуальної консультації щодо практичного застосування норм податкового законодавства у вказаній ситуації

Як видно зі змісту спірної податкової консультації від 06.12.2024 р. № 5601/ІПК/90-00-21-03-02 в останній відповідач не врахував висновки колегії суддів та фактично виклав ті самі доводи та аргументи які викладені у попередній індивідуальній податковій консультації.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що в описаній позивачем ситуації господарські правовідносини не полягали в безоплатному надані товарів. Навпаки, товар був переданий на відповідальне зберігання на платній основі, і за умовами договору повинен був бути повернутий позивачу, а не використаний зберігачем у власних цілях. До того ж, положення пп.14.1.13 п.14.1 ст.14 ПК України стосуються податкових наслідків саме для особи, яка безоплатно отримала товар та використала його. У спірному випадку позивач не є такою особою.

Позивач не придбавав товар, який був переданий на відповідальне зберігання, для його подальшої безоплатної передачі, втратив юридичний та фізичний контроль над таким товаром з вини зберігача, у звз`язку з чим йому було завдано шкоду, розмір якої був пі час розгляду судової справи визначений судовим експертом на момент розгляду судової справи.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що при наданні неякісної та/або незаконної податкової консультації контролюючий орган порушує право платника податків на отримання інформації про практичне застосування норм законодавства та позбавляє права, передбаченого пунктом 53.1 статті 53 Податкового кодексу України у вигляді отримання консультації, яка могла б дозволити платнику податків застосовувати норму податкового законодавства певним чином без ризику притягнення до відповідальності, а також вирішити проблемні питання, які виникли при застосуванні податкового законодавства.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що індивідуальна податкова консультація Державної податкової служби України від 06.12.2024 р. № 5601/ІПК/90-00-21-03-02 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 в адміністративній справі №160/32606/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко