Справа № 380/23235/21
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/23235/21 пров. № А/857/38802/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмича С. М.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря Волчанського А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року (постановлену головуючим суддею Кузан Р.І. у м. Львові) про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 380/23235/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, Кадрової комісії №16 Генерального прокурора України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Офіс Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідачів у якому просив:

визнати протиправним і скасувати рішення №4 кадрової комісії №16 від 07.10.2021 про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 - прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Львівської області;

визнати протиправним і скасувати наказ прокурора Львівської області від 28.10.2021 №2383к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення правління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Львівської області та органів прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу II ««Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» з 04.11.2021;

поновити ОСОБА_1 в органі прокуратури (ідентифікаційний код 02910031) на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Львівської області або на рівнозначній посаді в Львівській обласній прокуратурі з 04.11.2021;

cтягнути з Львівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 04.11.2021 по дату внесення судового рішення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 позов задоволено повністю. Визнано протиправними і скасовано рішення Комісії від 07.10.2021 №4 та наказ прокурора Львівської області від 28.10.2021 №2383к про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади з 04.11.2021. Поновлено ОСОБА_1 в органі прокуратури (ідентифікаційний код 02910031) на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Львівської області або на рівнозначній посаді в Львівській обласній прокуратурі з 05.11.2021. Стягнуто з Львівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 05.11.2021 по 29.07.2022 в сумі 82618,28 грн 28 коп.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022 апеляційні скарги Офісу Генерального прокурора, Львівської обласної прокуратури задоволено частково. Рішення суду першої інстанції змінено, виключивши з абзацу 4 резолютивної частини рішення словосполучення «в органі прокуратури (ідентифікаційний код 02910031) або рівнозначній посаді в Львівській обласній прокуратурі та змінено в 5 абзаці резолютивної частини рішення речення «Стягнути з Львівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 05.11.2021 по 29.07.2022 в сумі 82 618,28 грн» на «Стягнути з Львівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 05.11.2021 по 19.07.2022 в сумі 73641,12 грн». У решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 у справі № 380/23235/21 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 11.10.2023 касаційні скарги Офісу Генерального прокурора та Львівської обласної прокуратури задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022 у справі № 380/23235/21 скасовано, а справу направлено до Львівського окружного адміністративного суду на новий судовий розгляд.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 суддя Кузан Р.І. прийняв адміністративну справу №380/23235/21 до розгляду; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 провадження у справі закрито в частині позовних вимог, а саме:

визнати протиправним і скасувати наказ прокурора Львівської області від 28.10.2021 №2383к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення правління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Львівської області та органів прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу II «»Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» з 04.11.2021;

поновити ОСОБА_1 в органі прокуратури (ідентифікаційний код 02910031) на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Львівської області або на рівнозначній посаді в Львівській обласній прокуратурі з 04.11.2021;

cтягнути з Львівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 04.11.2021 по дату внесення судового рішення.

В іншій частині позовних вимог розгляд справи призначено на 09.04.2025.

В судовому засіданні 09.04.2025 оголошено перерву до 07.05.2025, про що представники сторін були повідомлені належним чином.

В судові засідання 07.05.2025, 26.05.2025, 18.06.2025, 07.08.2025 та 01.09.2025 позивач та його представник не прибули, хоча належним чином були повідомлені про час та місце проведення таких. Клопотань про розгляд справи без участі позивача чи його представника, чи про відкладення розгляду справи не подавали.

В судовому засіданні 01.09.2025 представником відповідача заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача та його представника.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 позовну заяву залишено без розгляду.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач був належним чином повідомлений судом про призначені судові засідання та повторно, після неодноразового відкладення розгляду справи, не прибув у судове засідання без повідомлення поважних причин неявки та заяв про розгляд справи за відсутності його представника не подавав.

Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційні скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що вказані фактичні обставини викладені судом не відповідають фактичним обставинам, а відтак, відсутні підстави для прийняття рішення про залишення позовної заяви без розгляду.

Вказує, що 04.04.2025 він звернувся із апеляційною скаргою на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 щодо закриття провадження в частині позовних вимог у справі № 380/23235/21 до Восьмого апеляційного адміністративного суду, що підтверджується даними витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Таким чином вважає, що з 07.04.2025 розгляд справи 380/23235/21 у Львівському окружному адміністративному суді було фактично неможливо.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2025 року, яку оприлюднено лише 09.07.2025 року, апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року про закриття провадження у справі № 380/23235/21 - без змін.

З наведеного, на переконання скаржника, вбачається, що позивач та представник позивача не могли з`явитися в судові засідання 07.05.2025, 26.05.2025, 18.06.2025 оскільки справа 380/23235/21 знаходилась в провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відповідач, Офіс Генерального прокурора, скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

03.12.2025 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з цим, суд звертає увагу, що згідно з даними КП «Діловодство спеціалізованого суду» подане клопотання зареєстровано 03.12.2025 о 13:24 год. Таким чином клопотання про відкладення судового засідання надійшло після закінчення судового засідання, яке закінчено о 13:09 год.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним законом шляхом.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, при цьому учасники судового процесу та їхні представники, відповідно до ч. 1 ст. 45 КАС України, повинні добросовісно користуватися процесуальними правами і зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 8 ч. 3 ст. 2 КАС України), і колегія суддів вважає, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Загальнообов`язкові процесуальні правила є певною формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод, у у них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенства права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласностіі та відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.

Положеннями ч. 2 ст. 131 КАС України передбачено, що учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов`язані завчасно повідомити про це суд.

Частиною 5 ст. 205 КАС України передбачено, що в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України позов залишається судом без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Отже законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне.

Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача або його представника до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності адміністративного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

При цьому колегія суддів наголошує тому, що попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки.

Так практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, на переконання суду першої інстанції, що позивач був належним чином повідомлений судом про призначені судові засідання та повторно, після неодноразового відкладення розгляду справи, не прибув у судове засідання без повідомлення поважних причин неявки та заяв про розгляд справи за відсутності його представника не подавав.

Як встановив суд першої інстанції, в матеріалах справи наявні докази належного повідомлення позивача про виклик до суду на 07.05.2025, 26.05.2025, 18.06.2025, 07.08.2025 та 01.09.2025.

Про день та час розгляду справи 07.05.2025 о 11:30 хв. представник позивача повідомлений під час судового засідання 09.04.2025, що підтверджується протоколом судового засідання.

Про день та час розгляду справи 26.05.2025 о 11:30 хв. позивач належним чином повідомлений, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа («Повістка про виклик до суду в адміністративній справі» від 07.05.2025, яка надіслана одержувачам ОСОБА_1 в його електронний кабінет) 07.05.2025.

Про день та час розгляду справи 18.06.2025 о 13:30 хв. позивач належним чином повідомлений, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа («Повістка про виклик до суду в адміністративній справі» від 26.05.2025, яка надіслана одержувачам ОСОБА_1 в його електронний кабінет) 26.05.2025.

Про день та час розгляду справи 07.08.2025 о 10:30 хв. позивач належним чином повідомлений, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа («Повістка про виклик до суду в адміністративній справі» від 18.06.2025, яка надіслана одержувачам ОСОБА_1 в його електронний кабінет) 18.06.2025.

Про день та час розгляду справи 01.09.2025 о 14:00 хв. позивач належним чином повідомлений, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа («Повістка про виклик до суду в адміністративній справі» від 10.08.2025, яка надіслана одержувачам ОСОБА_1 в його електронний кабінет) 10.08.2025.

Відтак, доводи позивача, щодо неналежного повідомлення його чи його представника про розгляд справи спростовано наведеним вище.

Щодо доводів апелянта про те, що ним паралельно оскаржувалась ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 щодо закриття провадження в частині позовних вимог у справі № 380/23235/21 то суд зазначає, що таке оскарження не перешкоджає подальшому розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Крім цього, суд першої інстанції врахував, що 01.09.2025 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

Однак, згідно з даними КП «Діловодство спеціалізованого суду» подане клопотання зареєстровано 01.09.2025 о 15:00 год. Таким чином клопотання про відкладення судового засідання надійшло після проведення такого та вирішення судом клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

За встановлених фактичних обставин та враховуючи наведені вище правові норми у їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення позову без розгляду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 380/23235/21 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 08 грудня 2025 року