Справа № 380/21279/21
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 рокусправа № 380/21279/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Максимус Плюс» до Головного управління ДПС у Львівській області, про визнання протиправною і скасування податкової вимоги.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Максимус Плюс» (далі позивач, ТОВ «Максимус Плюс») з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу 27.08.2021 №0-1333.

Ухвалою суду від 26.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 12.01.2022 зупинено провадження у справі до прийняття рішення Верховним Судом за результатами розгляду справи №9901/323/21.

Ухвалою суду від 06.01.2025 поновлено провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Указом Президента України від 21.04.2021 №169/2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 квітня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» введено в дію рішення РНБО про застосування обмежувальних заходів (санкцій) щодо позивача, які передбачають блокування активів - тимчасове (на три роки) обмеження права ТзОВ «Торгова компанія «Система» користуватися та розпоряджатися належним йому майном тощо, внаслідок чого банком заблоковано рахунки позивача і відмовлено у проведенні всіх операцій, в т.ч. по сплаті податків.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Вказав, що згідно з даними інтегрованої картки платника податків за платником податків станом на 26.08.2021 обліковується недоїмка з орендної плати з юридичних осіб відповдно до податкової декларації від 18.02.2021. Така недоїмка обліковується і станом на 30.11.2021 та збільшилась і складає 40115,77 грн. У зв`язку з наявністю боргу в розмірі 15598,25 грн, ГУ ДПС у Львівській області виставлено податкову вимогу від 27.08.2021 №0-1333. Зазначену податкову вимогу скеровано за належною адресою позивача. Платником податків спірна вимога оскаржена в адміністративному порядку, за результатами такого оскарження прийнято рішення від 27.10.2021 №24373/6/99-00-13-05-06, яким залишено без змін спірну податкову вимогу. Також, зазначає, що статтею 5 Податкового кодексу України «Співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами» зазначено, що якщо поняття терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. Отже, законодавством встановлений пріоритет податкового законодавства над іншими нормативно-правовими актами.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (частина 2 статті 262 КАС України).

Суд на підставі позовної заяви, відзиву, а також долучених письмових доказів,-

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Максимус Плюс» зареєстроване як юридична особа 10.03.2006, податковий номер платника податків: 34259527; основний вид економічної діяльності: 41.10 Організація будівництва будівель.

Відповідно до відомостей інтегрованої картки платника податків станом на серпень 2021 року у ТОВ «Максимус Плюс» обліковується заборгованість, яка виникла внаслідок несплати самостійно задекларованих сум податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб.

ГУ ДПС у Львівській області сформовано та надіслано на адресу позивача податкову вимогу форми «Ю» від 27.08.2021 №0-1333 про сплату боргу у сумі 15598,25 грн.

Позивач оскаржив вимогу в адміністративному порядку та подав до ДПС України скаргу, за результатами розгляду якої прийнято рішення №24373/699-00-13-05-06 від 27.10.2021, яким скаргу залишено без задоволення, а податкову вимогу без мін.

Вважаючи вимогу відповідача протиправною, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів врегульовано Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010 (далі ПК України, у редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин), яким визначено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 15.1 статті 15 ПК України встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 16.1.4 статті 16 ПУ України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПУ України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Статтею 31 ПУ України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися.

Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 36.1 статті 36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором (пункт 36.2 статті 36 ПК України).

Статтею 49 ПК України визначено порядок та строки подання податкової декларації до контролюючих органів.

Відповідно до пункту 49.1 статті 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є (пункт 49.2 статті 49 ПК України).

Згідно із пунктом 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 статті 56 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податку, оскарженню не підлягає.

Приписами статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до даних інтегрованої картки платника податків станом на 26.08.2021 сума заборгованості ТОВ «Максимус Плюс» складає 15598,25 грн.

Вказана заборгованість виникла внаслідок несплати ТОВ «Максимус Плюс» самостійно задекларованих сум податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб.

Відповідно до статті 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, визначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених Кодексом.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до вказаних приписів ГУ ДПС у Львівській області складено податкову вимогу від 27.08.2021 №0-1333 на суму 15598,25 грн, яку надіслано позивачу в передбаченому податковим законодавством порядку.

З огляду на викладені норми права та встановлені обставини справи суд висновує про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 27.08.2021 №0-1333.

Щодо покликань позивача про те, що податковий борг виник не з його вини, а внаслідок застосування санкцій, визначених рішенням РНБО України та дій Банку, у зв`язку із чим він позбавлений можливості сплатити борг, суд зазначає таке.

Статтею 1 Закону України «Про санкції» передбачено, що санкції можуть застосовуватися з боку України по відношенню до іноземної держави, іноземної юридичної особи, юридичної особи, яка знаходиться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність. Застосування санкцій не виключає застосування інших заходів захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, її економічної самостійності, прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави.

Рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо окремих іноземних юридичних осіб, юридичних осіб, які знаходяться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність (персональні санкції), передбачених пунктами 1-21, 23-25 частини 1 статті 4 цього Закону, приймається Радою національної безпеки та оборони України та вводиться в дію указом Президента України.

Відповідне рішення набирає чинності з моменту видання указу Президента України і є обов`язковим до виконання (частина 3 статті 5 Закону України «Про санкції»).

Стаття 4 Закону України «Про санкції» передбачає перелік санкцій, які можуть бути застосовані до осіб визначених в цьому Законі, зокрема, блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном.

Указом Президента України від 21.04.2021 №169/2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 квітня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» введено в дію рішення РНБО про застосування обмежувальних заходів (санкцій) щодо позивача, які передбачають блокування активів - тимчасове (на три роки) обмеження права ТОВ «Максимус Плюс» користуватися та розпоряджатися належним йому майном тощо, внаслідок чого банком заблоковано рахунки позивача і відмовлено у проведенні всіх операцій, в т.ч. по сплаті податків.

Доказів скасування вказаного рішення позивач до суду не надав.

При цьому, ухвалою Верховного Суду від 28.11.2024 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Максимус Плюс» про відмову від позову у справі №9901/323/21. Прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Максимус Плюс» від позову до Президента України, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Ради національної безпеки і оборони України, Служби безпеки України, про визнання протиправними та скасування Указ Президента України від 21.04.2021 №169/2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 квітня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», у частині введення в дію рішення Ради національної безпеки і оброни України від 15 квітня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», а саме пункту 52 додатку №2, відповідно до якого застосовано обмежувальні заходи до позивача - ТОВ «Максимус Плюс», а провадження у справі №9901/323/21 закрито.

Також, суд дослідив зміст листа АТ «Ощадбанк» від 28.04.2021 №42, відповідно до якого АТ «Ощадбанк» повідомило ТОВ «Максимус Плюс» про застосування обмежувальних заходів (санкцій), відповідно до Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.04.2021, що введено в дію Указом Президента України від 21.04.2021 №169/2021.

Однак до суду не надано доказів того, що АТ «Ощадбанк» зупинив (відхилив) виконання платіжних доручень ТОВ «Максимус Плюс». Як і не надано доказів подання таких платіжних доручень позивачем або будь-яких намагання виконати обов`язок із сплати самостійно задекларованих зобов`язань.

Крім цього, суд зазначає те, що платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов`язання.

Отже, враховуючи перебування ТОВ «Максимус Плюс» у переліку юридичних осіб, до яких згідно рішення Ради національної безпеки і оборони України застосовуються обмежувальні заходи (санкції), у вигляді, зокрема, блокування активів, та наявність у позивача заборгованості із сплати самостійно задекларованих сум грошових зобов`язань, ГУ ДПС у Львівській області правомірно виставлено позивачу спірну податкову вимогу.

Згідно з статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладена суд дійшов висновку, про необґрунтованість позовних вимог. Тому, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

За правилами статті 139 КАС України стягнення судових витрат на користь позивача, якому у задоволенні позову відмовлено повністю не передбачено.

Керуючись статтями 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 293 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судовий збір покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кравців Олег Романович