Справа № 140/8561/25
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року ЛуцькСправа № 140/8561/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Київській області) про визнання протиправним та скасування рішення від 05.02.2025 щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії з врахуванням заробітної плати за періоди роботи в російській федерації з 1987 по 2001 роки;

зобов`язання провести перерахунок та виплачувати пенсію по віку з 29.01.2025 з урахуванням при обчисленні розміру пенсії заробітку за періоди роботи в російській федерації з 1987 по 2001 роки з урахуванням вимог статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 29.12.2023 перебуває на обліку як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV. Позивач зазначає, що 29.01.2025 звернувся із заявою щодо перерахунку пенсії з більшого заробітку. Однак відповідач відмовив у проведенні перерахунку пенсії з зв`язку з тим, що заробітна плата набута за періоди роботи в російській федерації, з якою Україна розірвала міжнародні договори.

Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що не відповідають діючому законодавству, порушують його конституційне право на належне пенсійне забезпечення

При цьому вказує, що має право на спірний перерахунок, оскільки не зарахування стажу роботи чи розмірів заробітної плати в період чинності міжнародної угоди громадянам України, які працювали за межами України, у зв`язку з денонсацією угоди щодо пенсійного забезпечення з державами є порушенням правої визначеності як складового аспекту принципу верховенства права. Так, працюючи за межами України, за умови чинності в період роботи міжнародних договорів між Україною та російською федерацією, особа мала легітимні очікування щодо визнання Україною її трудового стажу та заробітку, здобутого на території російської федерації, для пенсійного забезпечення. В контексті зазначеного, Україна вжила заходів щодо денонсації Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав (далі Угода) у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 лише в листопаді 2022 року, і вказана угода припинила свою дію для України 19.06.2023. Тобто в періоди роботи з 1988 по 2001 роки на території російської федерації Україна не вводила заборон на працевлаштування її громадян на території російської федерації, а також визнавала для пенсійного забезпечення в Україні трудовий стаж та заробіток за вказані періоди роботи, здобуті на території російської федерації.

Надані довідки про заробітну плату за вищевказані періоди не викликають обґрунтованого сумніву та повністю узгоджуються з відомостями трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.07.1978 відповідно підтверджують обставину працевлаштування позивача та отримання заробітної плати в дані періоди. Отже, на думку позивача, неврахування відповідачем вказаних довідок про заробітну плату є порушенням конституційних прав позивача на отримання належного пенсійного забезпечення.

Також позивач зазначає, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі №140/1368/25 спірні періоди роботи зараховані до стажу роботи.

З наведених підстав просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.19).

У відзиві на позов представник ГУ ПФУ у Київській області позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала (а.с.23-28). В обґрунтування своїх заперечень вказала, що з 01.01.2023 російська федерація в односторонньому порядку припинила участь в Угоді. Тому, на осіб, які працювали в росії після 01.01.1992, не поширюються норми Угоди щодо врахування при призначенні пенсії російського стажу та заробітку.

До прийняття відповідного нормативно-правового акту про призначенні пенсії громадян, які проживали та працювали на території росії, заробітна плата та страховий стаж для обчислення розміру пенсії враховується наступним чином: - заробітна плата за період роботи на території України згідно статті 40 Закону №1058-ІV (за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 та за період по 31.12.1991 на підставі довідки про нарахування заробітної плати (доходу), за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами); - стаж набутий на території російської федерації, враховується по 31.12.1991 при підтвердженні документами; - страховий стаж набутий на території України, враховується згідно до статті 24 Закону.

Також зазначила, що до заяви позивача від 29.01.2025 №220 додані копії довідок про заробітну плату за періоди з 1987 по 2001, що видані різними установами російської федерації. А відтак, підсумовуючи вищевикладені фактичні обставини справи, можливо дійти висновку, що вимоги позивача щодо здійнення перерахунку з урахуванням статті 40 Закону №1058-ІV є безпідставними та необґрунтованими.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 10.11.2023 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі №140/1368/25, яке набрало законної сили 14.08.2025, зокрема зобов`язано ГУ ПФУ в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи на території російської федерації з 19.02.1979 по 30.06.1980, з 19.06.1990 по 27.10.1993, з 16.06.1994 по 08.09.1994, з 12.09.1995 по 01.12.1996, з 02.12.1996 по 20.01.1999, з 11.05.2000 по 01.06.2000, з 22.01.2001 по 03.09.2001, з 30.12.2001 по 16.04.2003, з 01.02.2007 по 09.11.2012, з 12.11.2012 по 19.12.2012, з 17.06.2013 по 04.04.2016 та з 05.04.2016 по 26.03.2018 та здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV, з урахуванням вказаного страхового стажу, з 10.11.2023.

29.01.2025 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини четвертої статті 40 Закону №1058-ІV з врахуванням довідок про заробітну плату за період з 198 по 2001 роки, що видані установами російської федерації.

За принципом екстериторіальності ГУ ПФУ у Київській області розглянуло заяву позивача та 05.02.2025 прийняло рішення №6018/03-16 про відмову у перерахунку пенсії. Вказане рішення мотивоване серед іншого тим, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді (а.с.7).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії регламентований статтею 40 Закону №1058-IV.

Так, згідно з частиною першою статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення, періоди страхового стажу під час воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з місяця введення воєнного стану та протягом трьох календарних місяців після його припинення або скасування. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу, заробітна плата (дохід) обчислюється на підставі довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Частиною другою статті 40 Закону №1058-IV встановлено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

Особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установам.

Згідно зі статтею 41 Закону №1058-ІV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум; 3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону; 4) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із сплачених страхових внесків за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку з неврахуванням пенсійним органом при обчисленні розміру пенсійної виплати позивача його заробітної плати в рублях, зазначеної у архівних довідках Адміністрації Курганського району Краснодарського краю від 28.12.2024 №196 - за періоди роботи з вересня 1987 року по серпень 1987 року; від 28.12.2024 №197 - з вересня 1988 року по грудень 1990 року; від 28.12.2024 №198 - з червня 1990 року по жовтень 1993 року; від 26.09.2024 №13.23 - з грудня 1996 року по грудень 1997 року та Муніципальної казенної установи Централізованої бухгалтерії Управління освіти Адміністрації Муніципальної освіти Курганського району від 30.09.2024 №425 - за січень 1999 року та від 30.09.2024 №426 - з січня 2001 року по серпень 2001 року (а.с.11-16), які були додані позивачем до заяви від 29.01.2025 про перерахунок пенсії за віком.

При вирішенні вказаного спору судом взято до уваги, що законодавство про пенсійне забезпечення в силу вимог частини першої статті 4 Закону №1058-IV базується на Конституції України та складається, серед іншого, з міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (надалі по тексту також закони про пенсійне забезпечення).

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору (ч.2 ст.4 Закону №1058-IV).

Відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13.03.1992, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають. Вказана Угода підписана Україною та російською федерацією та відповідно, була обов`язкова для застосування в спірний період державними органами вказаних держав.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно з абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14.01.1993, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних міжнародних договорів передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Відповідно до статті 13 Угоди від 13.03.1992 кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення. Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Частиною другою статті 24 Закону України «Про міжнародні договори України» передбачено, що припинення та зупинення дії міжнародного договору України здійснюються, зокрема, щодо міжнародних договорів, які укладено від імені Уряду України та які не потребували надання згоди на їх обов`язковість Верховною Радою України або затвердження Президентом України, а також щодо міжвідомчих договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України, - у формі постанови Кабінету Міністрів України.

Згідно з частиною першою статті 25 Закону України «Про міжнародні договори України» припинення дії міжнародного договору України звільняє Україну від будь-якого зобов`язання щодо виконання договору і не впливає на права, зобов`язання чи правове становище України, що виникли в результаті виконання договору до припинення його дії.

Крім того, частиною другою статті 4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15 квітня 1994 року, ратифікованої Законом України від 11 липня 1995 року №290/95-ВР, визначено, що трудовий стаж, стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховується при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

29.11.2022 Кабінет Міністрів України ухвалив постанову №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» (далі - Постанова №1328), яка набрала чинності 02.12.2022 та якою постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м.Москві.

Листом Міністерства закордонних справ України від 29.12.2022 №72/14-612-108210 повідомлено Міністерство юстиції України, що відповідно до пункту 11 Порядку ведення Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та користування ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2001 №376 (із змінами), після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав про рішення української сторони вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року в місті Москва, зазначений міжнародний договір України припинить свою дію для України 19.06.2023.

Міністерство юстиції України у повідомленні від 10.01.2023, яке опубліковано у Офіційному віснику України від 10.01.2023, підтвердило припинення Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 для України 19.06.2023.

З огляду на визначені наслідки припинення дії міжнародного договору України необхідно дійти висновку, що денонсація Угоди від 13.03.1992 означає, що вказана Угода припинила породження зобов`язань для сторін у майбутньому, але не впливає на права, зобов`язання або юридичне становище учасників цієї Угоди, які виникли в результаті її виконання, - вони зберігаються і після припинення вказаної Угоди.

Суд наголошує на тому, що закон не має зворотної дії в часі. До того ж не зарахування стажу роботи чи розмірів заробітної плати в період чинності міжнародної угоди громадянам України, які працювали за межами України, у зв`язку з денонсацією угоди щодо пенсійного забезпечення з державами, - є неприпустимим, оскільки є порушенням правої визначеності як складового аспекту принципу верховенства права. Так, працюючи за межами України, за умови чинності в період роботи міжнародних договорів між Україною та російською федерацією, особа мала легітимні очікування щодо визнання Україною її трудового стажу та заробітку, здобутого на території російської федерації, для пенсійного забезпечення.

В контексті вказаного судом враховано, що Україна вжила заходів щодо денонсації Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 лише в листопаді 2022 року, і вказана угода припинила свою дію для України 19.06.2023. Тобто в періоди роботи позивача з 1987 по 2001 роки на території російської федерації Україна не вводила заборон на працевлаштування (в спірному випадку за сферою роботи позивача) її громадян на території російської федерації, а також визнавала для пенсійного забезпечення в Україні трудовий стаж та заробіток за вказані періоди роботи, здобуті на території російської федерації.

В даному випадку надані позивачем довідки про заробітну плату Адміністрації Курганського району Краснодарського краю від 28.12.2024 №196 - за періоди роботи з вересня 1987 року по серпень 1987 року, від 28.12.2024 №197 - з вересня 1988 року по грудень 1990 року, від 28.12.2024 №198 - з червня 1990 року по жовтень 1993 року, від 26.09.2024 №13.23 - з грудня 1996 року по грудень 1997 року та Муніципальної казенної установи Централізованої бухгалтерії Управління освіти Адміністрації Муніципальної освіти Курганського району від 30.09.2024 №425 - за січень 1999 року та від 30.09.2024 №426 - з січня 2001 року по серпень 2001 року (а.с.11-16), які подавались останнім із заявою про перерахунок пенсії за віком, не викликають обґрунтованого сумніву та повністю узгоджуються з відомостями трудової книжки про роботу ОСОБА_1 у зазначених установах, отже підтверджують обставину працевлаштування позивача та отримання заробітної плати в дані періоди.

При цьому відповідач жодним чином не спростував відомості, вказані у даних довідках, та не надав суду доказів на підтвердження/засвідчення обставини не перерахування/не сплати страхових внесків за спірні періоди роботи позивача у Пенсійний фонд російської федерації. Лише зазначив, що вказані довідки видані різними установами російської федерації, що не є підставою для не взяття їх до уваги при перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Також суд звертає увагу на те, що періоди з 19.02.1979 по 30.06.1980, з 19.06.1990 по 27.10.1993, з 16.06.1994 по 08.09.1994, з 12.09.1995 по 01.12.1996, з 02.12.1996 по 20.01.1999, з 11.05.2000 по 01.06.2000, з 22.01.2001 по 03.09.2001, з 30.12.2001 по 16.04.2003, з 01.02.2007 по 09.11.2012, з 12.11.2012 по 19.12.2012, з 17.06.2013 по 04.04.2016 та з 05.04.2016 по 26.03.2018 зараховані до страхового стажу позивача рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі №140/1368/25, яке набрало законної сили 14.08.2025.

У зв`язку із наведеним, суд погоджується з позивачем, що неврахування відповідачем вказаних довідок про заробітну плату є порушенням конституційних прав на отримання належного пенсійного забезпечення.

Таке неврахування спірних документів є непропорційним втручанням держави в особі ГУ ПФУ у Київській області у гарантовані конституційні права на пенсійне забезпечення громадянина України.

Вказані обставини свідчать про протиправне рішення відповідача від 05.02.2025 №6018/03-16 про відмову у перерахунку пенсії у зв`язку із неврахуванням довідок про заробітну плату Адміністрації Курганського району Краснодарського краю від 28.12.2024 №196, №197, №198, від 26.09.2024 №13.23 та Муніципальної казенної установи Централізованої бухгалтерії Управління освіти Адміністрації Муніципальної освіти Курганського району від 30.09.2024 №425 та №426 (а.с.11-16) при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 .

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірність оскаржуваного рішення щодо не взяття до уваги спірних довідок, факт порушення прав позивача знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи.

За вказаних обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що з врахуванням вимог статті 245 КАС України належать до задоволення шляхом визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Київській області від 05.02.2025 №6018/03-16 про відмову у перерахунку пенсії; зобов`язання відповідача здійснити з 29.01.2025 перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV з урахуванням довідок, виданих архівним відділом Адміністрації Курганського району Краснодарського краю від 28.12.2024 №196, №197, №198, від 26.09.2024 №13.23, Муніципальної казенної установи Централізованої бухгалтерії Управління освіти Адміністрації Муніципальної освіти Курганського району від 30.09.2024 №425 та №426.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 1211,20 грн, який сплачений відповідно до квитанції.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 05.02.2025 №6018/03-16 про відмову у перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 з 29 січня 2025 року перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (з урахуванням виплачених сум) з урахуванням довідок, виданих архівним відділом Адміністрації Курганського району Краснодарського краю від 28.12.2024 №196, №197, №198, від 26.09.2024 №13.23, Муніципальної казенної установи Централізованої бухгалтерії Управління освіти Адміністрації Муніципальної освіти Курганського району від 30.09.2024 №425 та №426.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять) гривні 20 копійок.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська обл., м.Фастів, вул.Саєнка Андрія, 10, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій