Справа № 182/647/25
Суддя: Рунчева О. В.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/647/25
Провадження № 2-а/0182/21/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.12.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

05.02.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом, посилаючись на наступні обставини.

Постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) № 1479 від 15.01.2025 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 17 000 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 статті 210 КУпАП. У постанові зазначається, що 09.01.2025 року по прибуттю громадянина ОСОБА_1 було встановлено факт порушення ним правил військового обліку. Громадянин ОСОБА_1 в порушення Закону України №10449 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», не оновив до 16.07.2024 року свої облікові дані, чим вчинив правопорушення відповідно до ст.210 КУпАП. Позивач вважає дану постанову протиправною, оскільки в ній відповідачем зазначено (дослівно): « ОСОБА_1 що підпадає під порушення зазначене вимоги в абз.7 п.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»» є незрозумілим і не знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з його діями або бездіяльністю, оскільки містить наступне: «У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитись у зазначені у ній місце та строк». Але будь-якої повістки позивач не отримував, таким чином відсутнє обґрунтування застосування штрафу. ОСОБА_1 звертає увагу суду на відсутність у постанові слова «всіх» перед висловом «персональних даних». А отже, відповідач мав можливість отримати необхідну інформацію шляхом взаємодії з публічним державними реєстрами. Позивач є адвокатом, інформація щодо нього наявна в органах реєстрації актів цивільного стану, в Пенсійному фонді України, Державній податковій службі, в Єдиному порталі державних послуг «Дія» та Державній системі електронної ідентифікації еСуд. Просить суд при ухваленні рішення застосувати вимоги ст. 77 КАС України. За таких умов вважає застосування штрафу відповідачем на підставі ч.3 ст. 210 КУпАП є незаконним, оскільки прямо порушує імперативну норму примітки до цієї статті.

Крім того, позивач стверджує, що спірну постанову отримав 27.01.2025 року у відділенні «Укрпошти», а тому просить поновити строк її оскарження, та на підставі зазначеного вище визнати її протиправною та скасувати, справу про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю складу злочину.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.02.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, зобов`язано відповідача надати суду належним чином завірені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , роз`яснено відповідачу його право на підготовку відзиву на позовну заяву (а.с.15-16).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.02.2025 року заяву позивача про забезпечення позову залишено без розгляду (а.с.17-18).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.03.2025 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено дію індивідуального акту - постанови №1479 від 15.01.2025 року до набрання рішенням по даній справі законної сили (а.с.32-34).

ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 на адресу суду не направив, отже суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до вимог ч.6 ст. 162 КАС України.

Однак, скориставшись своїм правом, 03.03.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 на електронну адресу суду був направлений відзив на позов, в якому зазначили, що позивач пропустив строк оскарження спірної постанови. Крім того зауважили, що відповідач є органом ведення Реєстру, забезпечуючи в межах повноважень ведення та актуалізацію його бази даних, і не є держателем Реєстру (ст.5 ЗУ «Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів»). Означене не звільняє позивача від відповідальності за ст.ст. 210,210-1 КУпАП. Розгляд справи щодо ОСОБА_1 відбувся за наявними в матеріалах доказами, було встановлено наявність події адміністративного правопорушення та вина позивача у його вчиненні. ОСОБА_1 є військовозобов`язаним громадянином України, з 18.08.2000 року перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . На підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-IX від 11.04.2024 року (далі Закон №3633-IX) до Законів «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XІІ; «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ (далі Закон №3543-ХІІ) внесені зміни. Доповнивши ст. 1 Закону №2232-ХІІ частиною 10, та виклавши в новій редакції статтю 22 Закону №3543-ХІІ (абзац 7 частина 3 статті). Відповідно за якими громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних сил України, у запасі Служби безпеки, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Отже, починаючи з 19.05.2024 року, ОСОБА_1 , перебуваючи у запасі Збройних сил України, мав обов`язок вчинити дії з уточнення своїх персональних даних, одним із визначених (йому доступних) способів. 09.01.2025 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 , але не з метою виконання свого конституційного обов`язку (уточнити свої персональні дані), а з іншої метою. Під час спілкування було встановлено порушення позивачем правил військового обліку, військовий документ позивач не надав, пославшись на його відсутність про собі. З цих підстав відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.25-29).

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та надані докази у їх сукупності, прийшов до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За приписами ч. 2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, чи прийнято оскаржуване рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII) .

Пунктом 2 ч.1 ст. 37 Закону №2232-XII передбачено, що взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних підлягають зокрема, громадяни України, які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників. Ця норма чинна з 04.04.2024 року.

У відповідності до положень ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести його в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є військовозобов`язаним громадянином України, з 18.08.2000 року перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Постановою ІНФОРМАЦІЯ_7 №1479 від 15.01.2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 17 000 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 статті 210 КУпАП.

У спірній постанові зазначається, що 09.01.2025 року по прибуттю громадянина ОСОБА_1 було встановлено факт порушення ним правил військового обліку. Громадянин ОСОБА_1 в порушення Закону України №10449 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», не оновив до 16.07.2024 року свої облікові дані, чим вчинив правопорушення відповідно до ст.210 КУпАП (а.с.8).

Спірну постанову винесено 15.01.2025 року, тобто під час дії особливого періоду.

Копію даної постанови отримано позивачем лише 27.01.2025 року, що підтверджується Накладною «Укрпошти» №478 (а.с.40), позов надійшов до суду 05.02.2025 року, а отже суд приходить до висновку, що існують підстави для поновлення пропущеного строку на оскарження.

18 травня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024 року. Цим Законом положення ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" викладено в новій редакції, згідно якої, зокрема встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

У відповідності до вимог абзацу 5 пункту 2 частини II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-ІХ від 11.04.2024 року громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу, проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані у період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності); у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

В абзаці 2 частини 1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зазначено, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду

Керуючись вимогами пункту 21 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560 Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації (далі - Порядок проведення призову), на особливий період за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Тобто у відповідності до частини 10 статті 1 Закону №2232-XII, громадяни України, які перебувають на військовому обліку також зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Отже, вищезазначені норми законодавства передбачають три шляхи, яким громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити свої персональні дані з 17 травня 2024 року по 16 липня 2024 року (включно), а саме: через центр надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі ст. 42 Закону №2232-XII та пункту 19 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не надано жодного доказу, що він виконав свій обов`язок та уточнив свої персональні дані до 16 липня 2024 року у будь-який визначений чинним законодавством спосіб. Як не надано й доказів, що він є заброньованим або має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Правові та організаційні засади функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та його взаємодії з іншими державними електронними реєстрами регулюється Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 № 1951-VIII. Держателем Реєстру є Міністерство оборони України (стаття 5 Закону) до складу якого входить відповідач.

Відповідно до ст. 7 цього Закону до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: 1) прізвище, відомості про зміну прізвища; 2) власне ім`я (усі власні імена), відомості про зміну власного імені; 3) по батькові (за наявності); 4) дата народження; 5) місце народження;6) стать; 7) місце проживання та місце перебування; 7-1) номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Статтею 14-1 Закону надано визначення Електронному кабінету - це персональний кабінет (захищений відокремлений веб-сервіс), за допомогою якого призовнику, військовозобов`язаному, резервісту, який пройшов електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації про його персональні та службові дані, а також до послуг. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу. Цей електронний Кабінет реалізовано у форматі застосунку «Резерв+», про що вказано на офіційному сайті Міністерства оборони України. (https://reserveplus.mod.gov.ua). Отже одночасно з самостійним оновленням даних військовозобов`язаним за допомогою застосунку «Резерв+» про це має бути відомо держателю Реєстру.

Суд критично оцінює посилання позивача на примітку до ст. 210 КУпАП, згідно якої положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

До персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема, місце проживання та місцеперебування, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (п.7,7-1 ч.1 ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів»). Вказані персональні дані є даними, які особа може змінити в будь-який час, не повідомивши про це відповідні органи державної влади, тому зміни не будуть відображатися в інших публічних реєстрах.

При цьому, суд критично ставиться до твердження позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки доводи позивача нічим об`єктивно не підтверджуються та фактично зводяться до намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Водночас, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову, що відповідає правій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 760/2846/17 та від 14 лютого 2018 року у справі № 536/583/17.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі № 640/11468/20, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 травня 2022 року у справі № 400/1510/19, від 5 липня 2022 року у справі № 522/3740/20, від 27 вересня 2022 року у справі № 320/1510/20, від 3 жовтня 2022 року у справі № 400/1510/19, від 1 листопада 2022 року у справі № 640/6452/19 та від 18 січня 2023 року у справі № 500/26/22.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 16.03.2023 по справі № 400/4409/21 зазначив, що визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, яке спрямоване на захист суспільних інтересів, внаслідок застосування судами надмірного формалізму може призвести до таких наслідків, як, зокрема нанесення суттєвої шкоди суспільним інтересам або уникнення правопорушником обов`язку виконувати або дотримуватися законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що притягаючи до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому у задоволенні вимог позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, у відповідності до ст. 139 КАС України, не підлягають розподілу.

Згідно п. 6 ст. 157 КАСУ у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Керуючись ст.ст.7,9,210,235,245, 251, КУпАП, ст.ст. 2,3,72,77,139,157,286,293,295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови № 1479 від 15 січня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення.

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. В. Рунчева