Справа № 511/2355/25
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 511/2355/25

Перша інстанція: суддя Теренчук Ж.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаШляхтицького О.І.,

суддів: Федусика А.Г., Семенюка Г. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 23.10.2025 у справі № 511/2355/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.07.2025 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП;

- закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.07.2025 його під особистий підпис ознайомили з постановою за справою про адміністративне правопорушення відносно нього за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Як вбачається з постанови він не перебував на військовому обліку, чим порушив вимоги абзацу другого пп.1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Кабінету Міністрів України №1487, п.п.3, 10 ст.1 Закону №2232-ХІІ. Вважає дану постанову незаконною, так як адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених ст.ст. 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. У зв`язку з прийняттям Постанови КМУ №1487 від 30.12.2022 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» строк для притягнення до адміністративної відповідальності почався саме з 30.12.2022, а постанову відносно нього винесли 09.07.2025 року, тобто з пропуском строку для накладення адміністративного стягнення за скоєне порушення. Також, позивач зазначає, що з метою взяття громадянина на військовий облік військовозобов`язаних ТЦК та СП повинен вручити йому повістку про виклик для взяття на військовий облік. При цьому, протокол та постанова не має доказів, про виклик його для взяття на військовий облік військовозобов`язаних.

Представник відповідача надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування відзиву зазначено, що згідно постанови ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №561 від 09.07.2025 встановлено, що 30.06.2025 військовозобов`язаний ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас згідно інформації з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів станом на 18.06.2025 ОСОБА_1 не став на облік в РТЦК та СН за місцем проживання. Згідно з абзацом 6 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Так, представник відповідача вказує, що призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу ЄБУ. відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних. Відповідач наголошує, що в період, передбачений законодавством, позивач не актуалізував інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів та мав особисто, не чекаючи повістки прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 для взяття на військовий облік.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Роздільнянський районний суд Одеської області рішенням від 23.10.2025 у справі № 511/2355/25 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 №560 від 09.07.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не врахував, що відповідач повинен був проінформувати позивача повісткою про необхідність з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_3 для взяття його на обліку;

- суд першої інстанції не врахував, що позивач, відповідно до роздруківки з застосунку «Резерв +» перебуває на військовому обліку з 14.01.2013;

- інші доводи відтворюють зміст позовної заяви.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 № 561 від 09.07.2025 встановлено, що 30.06.2025 військовозобов`язаний ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас згідно інформації з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів станом на 18.06.2025 ОСОБА_1 не став на облік в РТЦК та СП за місцем проживання.

Військовозобов`язаний ОСОБА_1 своїми діями в особливий період порушив вимоги:

- абзацу шостого частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», згідно якого громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувані правила військового обліку, встановлені законодавством;

- вимоги абзацу другого пп. 1. п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2) до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, згідно яких призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ). військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад.

Враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП постановою №561 від 09.07.2025 на нього накладено штраф у сумі 17000 грн.

Вважаючи вищевказану постанову протиправною позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, будучи громадянином призовного віку, свідомо проігнорував свій обов`язок щодо явки до призовної дільниці, тим самим своєю бездіяльністю створив умови, що в подальшому сприяло початку вчинення ним порушення правил військового обліку в частині не перебування на військовому обліку військовозобов`язаних за своїм зареєстрованим місцем проживання.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо обов`язку відповідача викликати позивача повісткою для взяття на військовий облік.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що згідно постанови ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №561 від 09.07.2025 встановлено, що 30.06.2025 військовозобов`язаний ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас згідно інформації з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів станом на 18.06.2025 ОСОБА_1 не став на облік в ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем проживання.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 своїми діями в особливий період порушив вимоги:

- абзацу шостого частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», згідно якого громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувані правила військового обліку, встановлені законодавством;

- вимоги абзацу другого пп. 1. п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2) до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, згідно яких призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ). військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад.

Враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП постановою №561 від 09.07.2025 на нього накладено штраф у сумі 17000 грн.

Спірні питання в контексті розгляду даної справи, в межах доводів апеляційної скарги, стосуються правомірності оскаржуваної постанови за умов:

- відсутності виклику позивача відповідачем повісткою для взяття на військовий облік;

- наявності у позивача відомостей у застосунку «Резерв +» про перебування на військовому обліку з 14.01.2013.

Вирішуючи спірні питання колегія суддів виходить з таких міркувань.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону № 2232-XII.

Відповідно до частини 3 статті 210 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, і продовжує свою дію на час розгляду справи.

Відповідно до ч.10 ст.1 Закону № 2232-XII, громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зокрема, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до пп.пп, 1, 4, 10 п.1 Правил військового обліку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:

- перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально - первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад; за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності;

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 37 Закону № 2232-XII взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних підлягають зокрема, громадяни України, які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що позивач будучи особою, яка підлягає взяттю на облік, свідомо проігнорував свій обов`язок щодо явки до призовної дільниці, тим самим своєю бездіяльністю створив умови, що в подальшому сприяли початку вчинення ним порушення правил військового обліку в частині не перебування на військовому обліку військовозобов`язаних за своїм зареєстрованим місцем проживання .

Апеляційний суд констатує, що з обсягу встановлених судом першої інстанції обставин випливає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

З наведеного, на думку колегії суддів є правильними висновки суду першої інстанції щодо законності оскаржуваної постанови відповідача.

Відтак, є правильними висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що позивач, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перебуває на військовому обліку з 14.01.2013.

Колегія суддів відхиляє наведені аргументи скаржника з огляду на таке.

Так, частинами 4, 5 статті 308 КАС України встановлено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що позивач надав до апеляційної скарги витяг з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів за змістом якого дата взяття на облік 14.01.2013, витяг сформовано 01.11.2025.

Проте, витяг з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивачем до суду першої інстанції не надавався.

Водночас, позивачем під час розгляду справи суді першої інстанції не надано й будь-яких інших доказів перебування на військовому обліку.

При цьому, матеріали справи, зокрема оскаржувані постанова та протокол про вчинення адміністративного правопорушення, не містять будь-яких заперечень позивача, зокрема й повідомлення позивачем про факт перебування на військовому обліку.

Ба більше, колегія суддів зауважує, що в позовній заяві позивач не визначає факт перебування на військовому обліку як підставу позову.

Відтак, враховуючи те, що наведені вище обставини щодо факту перебування позивача на військовому обліку не були заявлені позивачем як підстави позову, а відповідні докази не були подані до суду першої інстанції, колегія суддів вважає безпідставними вищевказані аргументи скаржника.

Викладені в цій постанові мотиви та аргументи дають відповідь на всі суттєві доводи апеляційної скарги.

Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п. п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994.

При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх ( див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001)

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 23.10.2025 у справі № 511/2355/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді Г.В. Семенюк А.Г. Федусик