Справа № 160/25946/25
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія»
до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлень-рішень,
11.09.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
16.09.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.
29.09.2025 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що відповідачем була проведена перевірка позивача в ході якої встановлені порушення вимог діючого законодавства. За наслідками встановлених порушень відповідачем складено акт перевірки та винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Відповідач вважає податкове повідомлення-рішення правомірним, та таким, що винесено відповідно до вимог діючого законодавства, у зв`язку з чим, підстави для його скасування відсутні.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що Головним управління ДПС у Дніпропетровській області було проведено камеральну перевірку щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних КП КМР «КАМ`ЯНСЬКА ТПК», за результатами якої складено акт перевірки №9176/04-36-04-14-06/32130551 від 20.02.2025 року (далі акт).
Відповідно до висновків акту перевірки зазначено, що дані камеральної перевірки свідчать про порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН:
Позивач вважає, що вищевказане податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що і стало підставою для звернення із цим адміністративним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначаються та регулюються Податковим кодексом України.
Згідно із підпунктом 14.1.157 пунктом 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи, визначені пп.41.1.1 п.41.1 ст.41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Згідно із пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки; завищення сум податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету, заявлених у податкових деклараціях, зокрема при використанні права на податкову знижку відповідно до розділу IV цього Кодексу; наявності помилок при визначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або відсутності реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
За приписами підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО, даних Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального та Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків); своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних; своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах; повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні.
Згідно із пунктом 76.1 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Відповідно до пункту 124.1 статті 124 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах, зокрема при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Щодо аргументів позивача з приводу протиправності спірного податкового повідомлення-рішення, суд зазначає наступне.
Згідно із спірним податковим повідомленням-рішенням періодом діяльності, при здійсненні якої вчинено правопорушення, є квітень, травень, червень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2024 року, січень 2025 року.
До податкового повідомлення-рішення наявний розрахунок, відповідно до якого:
- податкова накладна №29 складена 10.09.2024 року, дата подання 16.10.2024 року, кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 11, сума податку на додану вартість 5901,67 грн, розмір штрафу 2%, сума 118,03 грн;
- податкова накладна №2 складена 13.11.2024 року, дата подання 17.12.2024 року, кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 12, сума податку на додану вартість 189,33 грн, розмір штрафу 2%, сума 3,79 грн;
- податкова накладна №3 складена 04.12.2024 року, дата подання 17.01.2025 року, кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 12, сума податку на додану вартість 189,33 грн, розмір штрафу 2%, сума 3,79 грн;
- податкова накладна №54 складена 10.12.2024 року, дата подання 17.01.2025 року, кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 12, сума податку на додану вартість 5901,67 грн, розмір штрафу 2%, сума 118,03 грн;
- податкова накладна №5 складена 10.10.2024 року, дата подання 15.11.2024 року, кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 10, сума податку на додану вартість 189,33 грн, розмір штрафу 2%, сума 3,79 грн;
- податкова накладна №81 складена 04.12.2024 року, дата подання 17.01.2025 року, кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 12, сума податку на додану вартість 203,22 грн, розмір штрафу 2%, сума 4,06 грн;
- податкова накладна №64 складена 10.09.2024 року, дата подання 03.01.2025 року, кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 13, сума податку на додану вартість 203,22 грн, розмір штрафу 2%, сума 4,06 грн;
- податкова накладна №12 складена 11.12.2024 року, дата подання 17.01.2025 року, кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 12, сума податку на додану вартість 94,67 грн, розмір штрафу 2%, сума 1,89 грн;
- податкова накладна №42 складена 03.09.2024 року, дата подання 16.10.2024 року, кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 11, сума податку на додану вартість 203,22 грн, розмір штрафу 2%, сума 4,06 грн;
- податкова накладна №11 складена 03.10.2024 року, дата подання 15.11.2024 року, кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 10, сума податку на додану вартість 203,22 грн, розмір штрафу 2%, сума 4,06 грн;
- податкова накладна №9 складена 10.10.2024 року, дата подання 15.11.2024 року, кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 10, сума податку на додану вартість 5901,67 грн, розмір штрафу 2%, сума 118,03 грн;
- податкова накладна №3 складена 10.09.2024 року, дата подання 16.10.2024 року, кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 11, сума податку на додану вартість 189,33 грн, розмір штрафу 2%, сума 3,79 грн;
- податкова накладна №2 складена 07.10.2024 року, дата подання 15.11.2024 року, кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 10, сума податку на додану вартість 94,67 грн, розмір штрафу 2%, сума 1,89 грн;
- податкова накладна №13 складена 04.11.2024 року, дата подання 17.12.2024 року, кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 12, сума податку на додану вартість 203,23 грн, розмір штрафу 2%, сума 4,06 грн;
- податкова накладна №8 складена 08.11.2024 року, дата подання 17.12.2024 року, кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної 12, сума податку на додану вартість 5901,67 грн, розмір штрафу 2%, сума 118,03 грн;
Матеріали перевірки (акт перевірки, податкове повідомлення-рішення) за своєю формою та змістом відповідають вимогам ПК України та Порядку №1204 для оформлення результатів камеральної перевірки.
Однією з підстав скасування спірного податкового повідомлення-рішення позивач зазначає невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії, зазначаючи, що період фінансово-господарської діяльності при здійснені якої здійснені податкові правопорушення, які в акті перевірки за цей період не згадується.
Так, ППР та Акт перевірки за своєю формою та змістом відповідають вимогам ПК України та Порядку №1204 для оформлення результатів камеральної перевірки. Де у зазначених документах чітко й вмотивовано надано роз`яснення, чергу в Акті чітко зазначено «..проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати (перерахування) податку на додану вартість»
Таким чином, доводи позивача щодо недотримання відповідачем при проведенні перевірки підприємства порядку оформлення документальних перевірок, є необґрунтовані та спростовуються матеріалами справи.
В матеріалах перевірки (акт перевірки, додаток до податкового повідомлення-рішення) по факту виникнення та по кожному факту (даті) сплати (погашення) податкового боргу наведена детальна інформація, у тому числі період порушення (кількість днів прострочення сплати) та розрахунок застосованих штрафних санкцій.
Так, суд зазначає, що незалежно від викладу цієї графи поза розумним сумнівом є достатній рівень обґрунтованості та зрозумілості спірного податкового повідомлення-рішення з огляду на наявний розрахунок до нього, в зв`язку з чим позивач не міг не розуміти відповідних обставин. Навіть в разі дійсного існування стверджуваного недоліку оформлення податкового повідомлення-рішення такий недолік не міг би зумовлювати висновок про його протиправність з огляду на свою малозначущість та відсутність впливу на права позивача, а скасування податкового повідомлення-рішення з цієї підстави являло б собою надмірний формалізм та наданні переваги формі над змістом.
Позивач не навів заперечень по суті та не вказував, що сплатив податкові зобов`язання своєчасно або що період прострочення є іншим, не зазначав про існування підстав, які б звільняли його від відповідальності.
Суд підкреслює, що недоліки оформлення акта перевірки, податкового-повідомлення-рішення не є безумовною підставою для його скасування, оскільки не нівелюють порушень податкового законодавства, допущених платником податків, що не спростовано позивачем жодними наданими належними, достатніми та допустимими доказами.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30.07.2024 року у справі №320/8116/20.
Позивач у позовній заяві не заперечує проти несвоєчасної сплати узгоджених сум грошових зобов`язань, а зокрема посилається тільки на формальні помилки, які по своїй суті відсутні.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем було вчинене правопорушення щодо порушення строків сплати сум узгоджених грошових зобов`язань, які наведені у акті перевірки, тому позивача правомірно було притягнуто до фінансової відповідальності у вигляді нарахування штрафу у розмірі 2% та 15% за спірним податковим повідомленням-рішенням, у зв`язку із чим обґрунтованих підстав для його визнання протиправними та скасування у адміністративного суду відсутні.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог ст. 139 КАС України, не вирішується.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв