Справа № 280/8124/25
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 грудня 2025 року Справа № 280/8124/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд 158-Б, м. Запоріжжя, 69005) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач (з урахуванням уточненого позову) просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, оформлене листом № 15533-14597/ш-02/8-0800/25 від 03 вересня 2025 року про автоматичне стягнення надміру виплачених сум державної соціальної допомоги у розмірі двадцяти відсотків щомісячної суми призначеної допомоги;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області: взяти до уваги довідку з Тернопільської області ВПО від 16 березня 2022 року № 81; припинити протиправне автоматичне утримання надміру виплачених сум державної соціальної допомоги у розмірі двадцяти відсотків щомісячної суми призначеної допомоги; повернути позивачу протиправне автоматичне стягнення надміру виплачених сум державної соціальної допомоги у розмірі двадцяти відсотків щомісячної суми призначеної допомоги.

В обґрунтування позову вказано, що позивач перебувала на обліку у Департаменті соціального захисту населення в Запорізькій області. На підставі її заяви вона отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, яка призначена їй з 01 січня 2024 року по 30 червня 2024 року. Однак, допомогу в повному обсязі їй виплачено лише за період з 01 січня 2024 року по 30 квітня 2024 року. Вказує, що пізніше їй стало відомо про переплату державної соціальної допомоги, яка на її думку виникла внаслідок протиправних дій з боку працівниці Департаменту соціального захисту населення в Запорізькій області, оскільки нею безпідставно не взято до уваги надану позивачем довідку Тернопільської області ВПО від 16 березня 2022 року № 81 на ім`я ОСОБА_2 , який згідно відмітки у паспорті є її чоловіком. Оскільки повноваження щодо виплати державної соціальної допомоги віднесені до повноважень відповідача, вважає що ним, наразі, безпідставно здійснюється автоматичне утримання надміру виплачених сум державної соціальної допомоги у розмірі двадцяти відсотків щомісячної суми призначеної допомоги, які на думку позивача мають бути повернуті їй. Позовну заяву просить задовольнити.

Ухвалою суду від 22 вересня 2025 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із її невідповідністю вимогам статті 160 КАС України.

02 жовтня 2025 року представником позивача усунуто недоліки позовної заяви шляхом подання уточненої позовної заяви, якою у якості відповідача визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, а також заявлено клопотання про залучення Департаменту соціального захисту населення в Запорізькій області у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Департамент соціального захисту населення в Запорізькій області (далі третя особа).

Також, вказаною ухвалою судді від відповідача та третьої особи витребувано докази по справі.

15 жовтня 2025 року від представника третьої особи на адресу суду через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» надійшли пояснення, у яких вказано, що з 01 липня 2025 року, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 червня 2025 року № 766 «Про реалізацію експериментального проекту щодо централізації механізму виплати деяких державних допомог» починаючи з 1 липня 2025 року призначення та виплата соціальної допомоги забезпечується органами Пенсійного фонду України. Листом Департаменту від 12 серпня 2025 року № 04.01-10/726 про це повідомлено ОСОБА_1 . Департаментом справу ОСОБА_1 передано до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області відповідно до реєстру № 1 від 27 серпня 2025 року. Станом на зазначену дату, сума переплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям складала 18 888,0 (вісімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят вісім гривень, 00 коп.) гривень. Причиною переплати стала недобросовісність зі сторони набувача виплати ОСОБА_1 , яка проявилась у не поданні та приховування відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання державної соціальної допомоги, а саме у зв`язку з наданням недостовірних даних про склад сім`ї. За наведених обставин та вказаного правового регулювання, є наявними ознаки публічного правонаступництва, оскільки одночасно із передачею пенсійним органам функцій щодо призначення та виплати видів державної допомоги, що надаються в межах експериментального проекту щодо централізації механізму виплати деяких державних допомог відбулось передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) та прийняття такої компетенції іншим органом.

21 жовтня 2025 року від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до суду через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» надійшов відзив на позов, який містить заперечення проти задоволення позову з огляду на те, що позивач у 2024 році звернулась до управління соціальної підтримки населення із заявою, в якій зазначила, що перебуває в шлюбі з ОСОБА_2 , але разом однією сім`єю вони не проживають. Однак, з урахуванням рішення Оріхівського районного суду від 03 березня 1998 року Оріхівського про районного суду позивач розлучена з ОСОБА_2 з березня 1998 року. Виходячи з вищезазначеного, ОСОБА_1 , на думку представника відповідача, при поданні заяви 23 січня 2024 року на призначення допомоги, надано управлінню недостовірні дані про склад сім`ї, що вплинуло на встановлення права на призначення на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого надміру останній виплачено кошти за період з 01 січня 2024 року по 30 квітня 2024 року в розмірі 18 888 гривень. В задоволенні позову просить відмовити.

27 жовтня 2025 року від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив у якій позивач зазначає, що відповідачем не спростовуються доводи позивача відносно того, що згідно відмітки у паспорті ОСОБА_1 ОСОБА_2 є її чоловіком, а також не спростовує доводи що нею повідомлялась інформація щодо окремого проживання із ОСОБА_2 . Окрім того, позивач звертає увагу, що відповідач не зазначає жодного слова стосовно надання разом із заявою про призначення державної соціальної допомоги довідки Тернопільської області ВПО від 16 березня 2022 року № 81 на ім`я ОСОБА_2 , яка є дійсною на всій території України та яка мала бути взята до уваги посадовими особами третьої особи та відповідач по справі.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, з огляду на наступне.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 23 січня 2024 року, подала заяву до Департаменту соціального захисту населення в Запорізькій області на призначення державної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

В заяві, як члена сім`ї на призначення допомоги позивач зазначила чоловіка ОСОБА_2 . Вказане підтверджується наявною в матеріалах справи копією Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів державної соціальної допомоги за період з 01 квітня 2023 року по 01 жовтня 2023 року.

З урахуванням пункту 11-2 Порядку призначення допомоги і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250, позивачу призначено допомогу з 01 січня 2024 року по 30 червня 2024 року в розмірі 4 723 гривні на місяць.

За призначенням допомоги внутрішньо переміщеним особам, ОСОБА_1 звернулась 04 жовтня 2023 року. Вказану допомогу призначено на період з 01 жовтня 2023 року по 31 березня 2024 року в сумі 2000 гривень та виплачено по 31 березня 2024 року в повному обсязі.

З урахуванням наявних в матеріалах справи письмових пояснень Департаменту соціального захисту населення в Запорізькій області, пізніше, третій особі (правонаступником якої надалі став відповідач) стало відомо про те, що 15 квітня 2024 року позивачем до відділу прийому громадян Олександрівського району надано копію рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 03 березня 1998 року про розлучення з чоловіком ОСОБА_2 . Рішення вступило в законну силу 14 березня 1998 року.

Вважаючи, що ОСОБА_1 , при поданні заяви 23 січня 2024 року на призначення допомоги, надано управлінню недостовірні дані про склад сім`ї, що вплинуло на встановлення права на призначення на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру, рішенням третьої особи від 02 травня 2024 року, копія якого міститься в матеріалах справи, позивачу припинено виплату допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01 січня 2024 року.

Згідно розрахунку від 03 травня 2024 року позивачу третьою особою (правонаступником якої надалі став відповідач), надміру виплачено кошти за період з 01 січня 2024 року по 30 квітня 2024 року в розмірі 18 888 гривень.

Згідно вказаного рішення у разі ненадходження від отримувача допомоги коштів протягом місяця з дня його повідомлення про прийняття цього рішення утримувати переплату у розмірі 20% щомісячно, починаючи з липня 2025 року до повного погашення.

30 червня 2025 року третьою особою (правонаступником якої надалі став відповідач) прийнято рішення про утримання надміру виплачених сум допомог № 52304_1209242_Р повідомлено про необхідність повернення переплати у розмірі 18 888,00 грн. у зв`язку із наданням позивачем недостовірних відомостей про склад сім`ї.

05 серпня 2025 року позивач за особистою заявою отримала копію вищезазначеного рішення третьої особи (правонаступником якої надалі став відповідач).

Позивач 16 липня 2025 року звернулась до відповідача із заявою, в якій просила взяти до уваги довідку з Тернопільської області ВПО від 16 березня 2022 року № 81 на ім`я ОСОБА_2 та повернути надміру сплачені суми матеріальної допомоги.

Однак, листом відповідача від 03 вересня 2025 року позивача повідомлено, що з 01 липня 2025 року повноваження щодо призначення та виплати державних соціальних допомог передано до органів пенсійного фонду, також вказано, що з 01 липня 2025 року у зв`язку із облікованою переплатою з її виплат здійснюється списання коштів в автоматичному порядку шляхом їх зменшення на 20 відсотків.

Згідно листа третьої особи від 01 вересня 2025 року № 04.1-06/5005 відповідача повідомлено про те, що позивач станом на 01 серпня 2025 року включена до реєстру отримувачів державних допомог, по яких прийнято рішення про утримання сум надміру виплачених коштів.

Листом відповідача від 10 вересня 2025 року позивача повторно повідомлено про необхідність повернення переплати сум допомог у розмірі 18 888,00 грн. у зв`язку із наданням позивачем недостовірних відомостей про склад сім`ї під час подання заяви від 23 січня 2024 року.

Позивач, вважаючи що відповідач, як правонаступник Департаменту соціального захисту населення в Запорізькій області, має відновити її порушенні права та припинити автоматичне стягнення з неї надміру виплачених сум, здійснити повернення раніше стягнутих коштів, а також взяти до уваги довідку з Тернопільської області ВПО від 16 березня 2022 року № 81 на ім`я ОСОБА_2 , звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Закон України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01 червня 2000 року № 1768-III (далі - Закон № 1768-III) спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист та забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям.

Відповідно до статті 1 Закону № 1768-III державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Сім`я це особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Малозабезпечена сім`я - це сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 протягом 2024 року перебувала на обліку в органах соціального захисту населення, як отримувач щомісячної допомоги малозабезпеченим сім`ям, яка передбачена та призначається згідно з Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям».

При зверненні до третьої особи, правонаступником надалі якої став відповідач, вказано членів сім`ї: чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не заперечується сторонами.

Статтею 3 Закону № 1768-ІІІ передбачено, що право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України.

Згідно із статтею 4 Закону № 1768-ІІІ призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання уповноваженого представника сім`ї.

На виконання вимог згаданої норми Закону № 1768-ІІІ Кабінет Міністрів України постановою від 24 лютого 2003 року № 250 затвердив Порядок, який визначає умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом № 1768-ІІІ (далі - Порядок № 250 в редакції, чинній станом на дату призначення позивачу державної соціальної допомоги).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 250 державна соціальна допомога призначається і виплачується малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України та з поважних або незалежних від них причин мають середньомісячний сукупний дохід менший від прожиткового мінімуму для сім`ї. Державна соціальна допомога призначається на шість місяців з місяця звернення за її призначенням.

Пунктом 3 Порядку № 250 визначено, що призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім' ї.

За правилами пункту 5 Порядку № 250 для призначення державної соціальної допомоги уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або іншим документом, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (для іноземця та особи без громадянства), подає такі документи: заяву, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики; декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація); довідку про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення. У разі неможливості підтвердження таких доходів довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; довідку встановленої форми про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (за наявності). Інформація про склад малозабезпеченої сім`ї заявника зазначається в декларації. Якщо заявник вже отримує будь-який із видів державної допомоги, які призначаються органами соціального захисту населення, відомості про розмір допомоги враховуються цим органом без необхідності її декларування.

Так, розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та середньомісячним сукупним доходом малозабезпеченої сім`ї.

Розмір прожиткового мінімуму для сім`ї залежить від її складу і визначається як сума прожиткових мінімумів, розрахованих і затверджених відповідно до Закону України Про прожитковий мінімум для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення.

До стабілізації економічного становища в Україні прожитковий мінімум для сім`ї та розмір державної соціальної допомоги визначається з урахуванням рівня забезпечення прожиткового мінімуму.

Рівень забезпечення прожиткового мінімуму встановлюється виходячи з можливостей державного бюджету і затверджується одночасно з прийняттям закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Максимальний розмір державної соціальної допомоги не може перевищувати розміру прожиткового мінімуму для малозабезпеченої сім`ї, крім випадків, передбачених абзацом п`ятим цього пункту.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 250 середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів малозабезпеченої сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців.

Шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (далі - період, за який враховуються доходи).

Пунктом 16 Порядку № 250 передбачено, що виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється, якщо малозабезпеченою сім`єю подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання державної соціальної допомоги та на визначення її розміру, або встановлено фактичну зайнятість особи, що приносить дохід (винагороду), без оформлення, реєстрації в установленому законодавством порядку, - з місяця, що настає за місяцем, у якому виявлено порушення. В такому разі на наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця, в якому виявлено порушення.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 250 рішення про призначення державної соціальної допомоги або про відмову в її призначенні приймається органом соціального захисту населення протягом 10 календарних днів з дня подання заяви і надсилається наступного дня після його прийняття уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї. У разі прийняття рішення про відмову в призначенні державної соціальної допомоги орган соціального захисту населення інформує про це уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї із зазначенням підстав для відмови та порядку оскарження рішення (з врученням відповідного повідомлення під особистий підпис).

Рішення органу соціального захисту населення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її призначенні може бути оскаржено заявником в органі виконавчої влади вищого рівня або в суді.

Контроль за правильністю призначення і виплати державної соціальної допомоги здійснює Нацсоцслужба та її територіальні органи.

Відповідно до пункту 24 Порядку № 250 перевірка достовірності відомостей, що надійшли від осіб, які звертаються за призначенням державної соціальної допомоги, проводиться на підставі даних, отриманих шляхом автоматизованого доступу, зокрема, з: Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - про право власності на земельну ділянку, квартиру (будинок); Державного реєстру актів цивільного стану громадян - про державну реєстрацію шлюбу, розірвання шлюбу, народження, смерть особи, якій призначено державну соціальну допомогу, або смерть члена сім`ї; Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців і громадських формувань - про зареєстрованих фізичних осіб - підприємців.

Для підтвердження таких даних використовуються відомості з Державного реєстру актів цивільного стану громадян і Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які передаються до Мінсоцполітики шляхом автоматизованого обміну електронними даними між інформаційними ресурсами Мін`юсту та Мінсоцполітики через систему електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів у порядку, передбаченому законодавством, після введення в експлуатацію відповідних технічних і програмних засобів.

Пунктом 25 Порядку № 250 передбачено, що якщо малозабезпеченою сім`єю приховано або подано недостовірні дані про доходи та майновий стан або органом соціального захисту населення отримано інформацію про обставини, що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого надміру виплачено кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану малозабезпеченої сім`ї; повідомляють уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення.

Суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги повертаються: отримувачем державної соціальної допомоги самостійно; за згодою отримувача державної соціальної допомоги у повному обсязі за рахунок її наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок суми наступних виплат державної соціальної допомоги у розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги.

У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру виплачених сум державної соціальної допомоги такі суми стягуються в судовому порядку.

Суд встановив, що 23 січня 2024 року позивач подала заяву до Департаменту соціального захисту населення в Запорізькій області на призначення державної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. В заяві, як члена сім`ї на призначення допомоги позивач зазначила чоловіка ОСОБА_2 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів державної соціальної допомоги за період з 01 квітня 2023 року по 01 жовтня 2023 року.

При цьому, з урахуванням відзиву на позов, пояснень третьої особи та повідомлення про повернення надміру виплачених сум від 10 вересня 2025 року, 15 квітня 2024 року ОСОБА_1 до Управління соціальної підтримки населення Олександрівського району надано копію рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 03 березня 1998 року, яке набрало законної сили 14 березня 1998 року, про розлучення з ОСОБА_2 .

Позивачем цих обставин щодо розірвання шлюбу в судовому порядку не спростовано.

Відповідно до статті 7 Закону №1768-ІІІ, якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом.

З вищевикладеного вбачається, що рішення про припинення позивачу виплати державної допомоги та стягнення надміру сплачених коштів грошової допомоги приймались третьою особою, а не відповідачем по справі.

При цьому, підставою для винесення третьою особою рішення про припинення позивачу виплати державної допомоги та стягнення надміру сплачених коштів грошової допомоги слугувала розбіжність в частині зазначення інформації стосовно складу сім`ї (інформація щодо зазначення ОСОБА_3 у якості чоловіка станом на 23 січня 2024 року), а не відсутність довідки ВПО від 16 березня 2022 року № 81 на ім`я ОСОБА_2 чи її недійсність.

Як вказано вище, пунктом 28 Порядку № 250, до повноважень третьої особи (в редакції, чинній станом на дату винесення рішень про припинення позивачу виплати державної допомоги та стягнення надміру сплачених коштів грошової допомоги ) віднесено визначення обсягу надміру (на його думку) виплачених сім`ї коштів та повідомлення уповноваженого представника сім`ї про таке визначення.

Так, судом встановлено, що у зв`язку із наявністю розбіжностей в даних стосовно сімейного стану позивача, відносно ОСОБА_1 третьою особою винесено рішення від 02 травня 2024 року, яким їй припинено виплату допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01 січня 2024 року та рішення від 30 червня 2025 року про утримання надміру виплачених сум допомог № 52304_1209242_Р з урахуванням рішення про припинення виплати малозабезпеченим сім`ям, яким ОСОБА_1 повідомлено про необхідність повернення переплати у розмірі 18 888,00 грн. у зв`язку із наданням позивачем недостовірних відомостей про склад сім`ї, які нею в судовому порядку не оскаржені та є обов`язковими до виконання відповідачем, як правонаступником третьої особи.

Доказів оскарження вищезазначеного рішення про припинення позивачу виплати державної допомоги та про стягнення надміру сплачених коштів грошової допомоги матеріали справи не містять. Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем безпідставно в автоматичному режимі здійснюється списання переплати з виплат позивача.

Також, суд зазначає, що позивачем в межах даної справи оскаржується лист Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 15533-14597/ш-02/8-0800/25 від 03 вересня 2025 року стосовно надання відповіді та повідомлення позивача про автоматичне стягнення надміру виплачених сум державної соціальної допомоги у розмірі двадцяти відсотків щомісячної суми призначеної допомоги, на підставі отриманих нею рішень.

Судом встановлено, що рішення про утримання надміру виплачених сум допомог відповідачем не приймалось. Як зазначено раніше, таке рішення прийнято третьою особою 30 червня 2025 року. Листом № 15533-14597/ш-02/8-0800/25 від 03 вересня 2025 року, яким на думку позивача відповідач почав автоматично списувати з неї кошти, відповідач у відповідь на звернення позивача у зв`язку із одержанням повноважень на призначення та виплату державних соціальних допомог малозабезпеченим сім`ям відповідно до Порядку № 250 повідомив її про здійснення списання щомісячних сум переплати у розмірі 20% за переплатою, яка утворилась в попередньому періоді.

На підставі викладеного суд встановив, що оскільки позивач не оскаржила рішення третьої особи від 02 травня 2024 року, яким позивачу припинено виплату допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01 січня 2024 року, а також рішення від 30 червня 2025 року про утримання надміру виплачених сум допомог № 52304_1209242_Р, яким ОСОБА_1 повідомлено про необхідність повернення переплати у розмірі 18 888,00 грн., а також враховуючи, що позивач не бажає добровільно погашати надміру виплачену суму допомоги малозабезпеченим сім`ям, то відповідач має право здійснювати автоматичне списання виплачених коштів за попередній період за рахунок сум наступних виплат у розмірі 20% щомісячної суми такої допомоги.

При цьому, позивачем не надано доказів того, що переплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям відповідач стягує з ОСОБА_1 в іншому розмірі ніж той, який зазначено у рішеннях третьої особи від 02 травня 2024 року та від 30 червня 2025 року.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно положень статті 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з урахуванням положень статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 08 грудня 2025 року.

Суддя Д.В. Татаринов