Справа № 140/352/24
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань встановлення судового контролю за виконанням судового рішення

08 грудня 2025 року ЛуцькСправа № 140/352/24
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Димарчук Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження звіт Військової частини НОМЕР_1 про виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2024 року, позов у цій справі задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не здійснення обчислення та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, на підставі судового рішення у справі №140/10851/21 за період з 11 січня 2014 року по день фактичного виконання судових рішень у справі №140/10851/21; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановлю Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, на підставі судового рішення у справі №140/10851/21 за період з 11 січня 2014 року по день фактичного виконання судового рішення у справі №140/10851/21; визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди за період з 01 квітня 2013 року по 11 січня 2014 року з урахуванням в складі грошового забезпеченні, з якого вона обраховується, індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди за період з 01 квітня 2013 року по 11 січня 2014 з урахуванням в складі грошового забезпечення, з якого вона обраховується, індексації року грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою суду від 13 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в цій справі задоволено та зобов`язано відповідача (боржника) - Військову частину НОМЕР_1 подати у строк тридцять днів з дня отримання ухвали звіт про виконання рішення суду.

Ухвалами суду від 06 березня 2025 року, від 26 травня 2025 року відмовлено у прийнятті звіту Військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року у справі №140/352/24.

Ухвалою суду від 15 вересня 2025 року встановлено Військовій частині НОМЕР_1 новий строк - два місяці з дня вручення цієї ухвали для подання звіту про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року у справі №140/352/24, який має відповідати вимогам, встановленим частинами другою, третьою статті 382-2 КАС України, а у разі невиконання рішення суду - надання повних відомостей про керівника Військової частини НОМЕР_1 , відповідального за виконання рішення суду (прізвище, ім`я, по батькові, посада, РНОКПП).

14 листопада 2025 року до суду надійшов звіт Військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення суду, у якому зазначено, що боржник, визнає наявність судового рішення у справі №140/352/24, яке набрало законної сили, та не ухиляється від його виконання.

Зокрема, після отримання рішення суду у справі №140/352/24 та отримання дозволу Повітряного командування Збройних Сил України від 04.02.2025, боржник неодноразово вчиняв ряд заходів для виконання судового рішення шляхом скеровування основних заявок- розрахунків до безпосередньо до розпорядника бюджетними коштами на фінансування на отримання грошових коштів необхідних для виконання рішення:

1. Основна заявка-розрахунок на лютий від 07.02.2025 №669/488/57/1393/пс.

2. Основна заявка-розрахунок на березень від 07.03.2025 №669/488/57/327/пс.

3. Основна заявка-розрахунок на квітень від 07.04.2025 №669/488/57/1306/пс.

4. Основна заявка-розрахунок на травень від 07.05.2025 №669/488/57/2234/пс.

5. Основна заявка-розрахунок на червень від 06.06.2025 №669/488/57/3304/пс.

6. Основна заявка-розрахунок на липень від 03.07.2025 №669/488/57/4188/пс.

7. Основна заявка-розрахунок на серпень від 06.08.2025 №669/488/57/5388/пс.

8. Основна заявка-розрахунок на вересень від 09.09.2025 №669/488/57/6591/пс.

9. Основна заявка-розрахунок на жовтень від 06.10.2025 №669/488/57/7652/пс.

10. Основна заявка-розрахунок на листопад від 08.11.2025 №669/488/57/8883/пс.

Боржник вказує, що у межах своїх повноважень вчинив усі заходи для виконання рішення суду у справі №140/352/24. Натомість через відсутність своєчасного фінансування, станом на день подання звіту про виконання судового рішення, кошти на рахунки боржника не надійшли.

З огляду на викладене, виконання зазначеного рішення є тимчасово неможливим з об`єктивних причин, а саме: 1) недостатність бюджетних асигнувань, передбачених Міністерством оборони України на відповідні виплати; 2) в умовах воєнного стану та обмеженого фінансування потреб оборони першочергово забезпечуються витрати, пов`язані з бойовими діями, забезпеченням особового складу, матеріально-технічними та медичними потребами; 3) заявки-розрахунки на виділення коштів для виконання судового рішення у справі №140/352/24 були сформовані та неодноразово (кожного місяця) направлені до вищого органу військового управління для врахування у подальших бюджетних призначеннях.

У заявах від 19 листопада 2025 року та від 20 листопада 2025 року ОСОБА_1 просить відмовити у прийнятті звіту Військовій частині НОМЕР_1 про виконання рішення суду від 20.03.2024 у справі №140/352/24, встановити військовій частині НОМЕР_1 новий строк 2 місяці з дня отримання ухвали для подання до суду звіту про виконання рішення суду, а також з ініціативи суду змінити спосіб і порядок виконання рішення суду від 20.03.2024 у справі №140/352/24 шляхом стягнення з військової частини НОМЕР_1 нарахованої суми грошового забезпечення, що становить 69030, 00 грн.

У заяві від 01 грудня 2025 року представник військової частини НОМЕР_1 просить відмовити у задоволенні клопотання стягувача про зміну способу і порядку виконання рішення суду, оскільки у відповідності до п.2.6 п.п.9 Наказу МФУ № 333 від 12 березня 2012 року «Про затвердження Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету та Інструкції щодо застосування класифікації кредитування бюджету» виконання судових рішень (як у безспірному, так і добровільному порядку незалежно від економічної суті платежу) здійснюється виключно з Коду 2800 «Інші поточні видатки».

Також у відповідності до статті 20 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», для всіх категорій працівників, установ, закладів та організацій бюджетної сфери, державних органів розмір заробітної плати (грошового забезпечення) може змінюватись виключно в межах бюджетних призначень на оплату праці, передбачених у державному бюджеті.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для встановлення нового строку для подання звіту з огляду на таке.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною другою статті 381-1 КАС України передбачено, що суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Як установлено частиною першою статті 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Відповідно до частини другої статті 382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

За приписами частин третьої, четвертої статті 382-3 КАС України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення. Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

Частиною п`ятою статті 382-3 КАС України передбачено, що суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними. Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Відповідно до частини десятої статті 382-3 КАС України у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Отже, з вказаних законодавчих положень вбачається, що судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

Поряд з тим, суд зауважує, що такі заходи судового контролю підлягають до застосування у разі не подання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду або якщо в поданому звіті причини невиконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.

Під час розгляду заяви судом встановлено, що вчинені Військовою частиною НОМЕР_1 дії були спрямовані на фактичне виконання судового рішення у справі №140/352/24, однак не призвели до його виконання.

Суд вважає, що відповідачем наведено достатні та допустимі докази на підтвердження вжиття ним можливих заходів з метою виконання рішення суду в частині виплати позивачу заборгованості з грошового забезпечення.

Разом з тим, недостатнє фінансування відповідача розпорядником бюджетних коштів вищого рівня не може бути підставою для накладення на керівника ВЧ НОМЕР_1 штрафу за невиконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 382-1 КАС України, встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність встановлення Військовій частині НОМЕР_1 нового строку для надання звіту про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі №140/4223/24 строком на два місяці з дня отримання цієї ухвали суду.

Окрім того, заява ОСОБА_1 щодо зміни способу і порядку виконання судового рішення задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Під зміною способу і порядку виконання рішення необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленому раніше порядку і способом. При цьому, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 18.02.2025 у справі №640/7827/22 вказав, що процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення виникає за наявності виняткових обставин, які б ускладнювали його виконання або робили його виконання неможливим, адже в такий спосіб змінюються висновки вже прийнятого судового рішення. Разом із тим, зміна способу чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення повинна узгоджуватися з тими обґрунтуваннями судового рішення, на які спираються висновки суду, що містяться в резолютивній частині судового рішення. Здійснюючи зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права. Висновки судового рішення щодо способу і порядку його виконання чітко визначені та не можуть бути змінені іншим судовим рішенням без відповідного обґрунтування виняткової необхідності застосування такої зміни рішення.

Верховний Суд, зокрема у постановах від 07.03.2018 у справі №456/953/15-а, від 16.07.2020 у справі №130/2176/17, від 11.11.2020 у справі №817/628/15 та від 17.02.2021 у справі №295/16238/14-а, від 18.02.2025 у справі №640/7827/22 дотримується підходу за якого зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Стягувач просить змінити спосіб і порядок виконання рішення суду у даній справі шляхом стягнення з Військової частини НОМЕР_1 нарахованої суми грошового забезпечення, що становить 69030, 00 грн.

На думку суду, зміна у такий спосіб виконання рішення суду в адміністративній справі призведе до зміни способу захисту порушеного права позивача та змінить резолютивну частину рішення, що є недопустимим.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 248, 382-2, 382-3 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Встановити Військовій частині НОМЕР_1 новий строк два місяці з дня вручення цієї ухвали для подання звіту про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року у справі №140/352/24, який має відповідати вимогам, встановленим частинами другою, третьою статті 382-2 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.М. Димарчук