Справа № 420/6845/25
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6845/25
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду позовної заяви в частині

08 грудня 2025 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Хлімоненкова М.В., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якому позивач просить суд:

1.Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незастосування при призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії за віком показника середньої заробітної плати в Україні за останні три календарні роки, що передують призначенню пенсії по віку, а саме за 2020-2022,

2. Зобов`язати Головне управління фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити з 23 травня 2023 року пенсію за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із застосуванням при проведення такого перерахунку показника середньої заробітної плати в Україні за останні три календарні роки, що передують призначенню пенсії за віком, а саме за 2020-2022 (12236,71 грн).

Позовна заява підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства та підсудна Одеському окружному адміністративному суду.

Ухвалою суду від 12.03.2025 суд прийняв позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрив провадження у даній справі, вирішив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Під час розгляду справи суд встановив, що позивач пропустив встановлений законом строк для звернення до суду із цим позовом в частині позовних вимог, які стосуються періоду з 23.05.2023 по 04.09.2024 включно, у зв`язку із чим ухвалою суду від 02.09.2025 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, позивачу надано 5-денний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом з обґрунтуванням причин пропуску та доказів на підтвердження поважності причини пропуску такого строку.

Суд зазначає, що частиною 1 ст. 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд звертав увагу, що згідно ч.1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

При вирішенні даного спору суд, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19, щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

З огляду на викладене, заявлені у даному позові позивачем вимоги стосуються здійснення перерахунку та виплати пенсії за віком із застосуванням при проведення такого перерахунку показника середньої заробітної плати в Україні за останні три календарні роки, що передують призначенню пенсії за віком, а саме за 2020-2022 (12236,71 грн) - з 23 травня 2023 року.

При цьому, пенсію позивачу призначено саме з 23.05.2023.

Отже, про порушення своїх прав позивач дізнався саме з моменту отримання цієї пенсії, й обрахунок строку для оскарження дій відповідача, пов`язаних із незастосуванням при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком показника середньої заробітної плати в Україні за останні три календарні роки, що передують призначенню пенсії по віку, а саме за 2020-2022, розпочався саме з моменту отримання пенсійної виплати у неправильному як вважає позивач, розмірі.

Втім, до суду з даним позовом ОСОБА_1 звернувся лише 05.03.2025, тобто з пропуском встановлено законом строку, щодо вимог, заявлених за період з 23.05.2023 по 04.09.2024 включно (у межах шести місяців до дати подання позову).

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Питання ж поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Поважними причинами, в свою чергу, визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо об`єктивно йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив через можливі власні недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до свого права на звернення до суду.

Зазначена позиція суду також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права та свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, рішення "Девеер проти Бельгії", "Голдер проти Сполученого Королівства").

Крім того, кажучи про принцип рівності сторін, Європейський Суд з прав людини зазначає, що кожній стороні мають бути надані рівні можливості щодо представлення справи у такому вигляді, якій не ставить її у невигідне становище стосовно свого противника (рішення у справі "Бацаніна проти Росії" від 26.05.2009). Вказані принципи допомагають зрозуміти деякі важливі елементи справедливого суду. При цьому, й саме питання застосування строку звернення до суду тісно пов`язано з їх реалізацією.

Ухвалу суду від 02.09.2025 було надіслано позивачу на його зареєстровану адресу, однак поштове відправлення з кореспонденцією суду (ухвалою від 02.09.2025) повернулось до суду із довідкою Укрпошти із зазначенням причини повернення: за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до приписів КАС України, позивач вважається належним чином повідомлений про прийняття ухвали суду від 02.09.2025.

Втім, протягом встановленого судом строку та станом до теперішнього часу, позивач не усунув виявленого судом недоліку позову, заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом з обґрунтуванням причин пропуску та доказів на підтвердження поважності причини пропуску такого строку, на виконання ухвали суду від 02.09.2025 не надав.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані ст.123 КАС України.

За приписами п. 8 .ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частинами 3, 4 ст. 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, оскільки позивачем на виконання ухвали суду від 02.09.2025 про залишення позову без руху з підстав пропуску встановленого законом строку для подання цього позову, не надано заяви про його поновлення, із зазначенням обставин, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення позивача, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду із доказами на підтвердження таких обставин, суд вважає наявними підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_1 в частині вимог, заявлених за період з 23.05.2023 по 04.09.2024 включно (у межах шести місяців до дати подання позову) без розгляду.

Керуючись статтями 123, 240, 241, 243, 248, 256, 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку для звернення до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в частині вимог про зобов`язання Головне управління фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити з 23.05.2023 по 04.09.2024 пенсію за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із застосуванням при проведення такого перерахунку показника середньої заробітної плати в Україні за останні три календарні роки, що передують призначенню пенсії за віком, а саме за 2020-2022 (12236,71 грн).

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині вимог про зобов`язання Головне управління фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити з 23.05.2023 по 04.09.2024 пенсію за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із застосуванням при проведення такого перерахунку показника середньої заробітної плати в Україні за останні три календарні роки, що передують призначенню пенсії за віком, а саме за 2020-2022 (12236,71 грн) залишити без розгляду.

Копію ухвали надіслати позивачу не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 294-297 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА