Справа № 400/464/24
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/464/24

Категорія: 112010201Головуючий у суді І інстанції: Мельник О. М. час і місце ухвалення: письмове провадження, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаСеменюка Г.В.
суддів: Федусика А.Г.
Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року про відмову в задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року у справі №400/464/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі ГУ ПФУ в Миколаївській області) в якому просив:

- визнати протиправними дії щодо відмови в нарахуванні та виплаті з 01.10.2023 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі Постанова №713);

- зобов`язати здійснити перерахунок та виплату щомісячної доплати до пенсії з 01.10.2023 в сумі 2000 грн, передбаченої Постановою №713, з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року указаний позов ОСОБА_1 задоволено.

Дане рішення суду набрало законної сили 04 квітня 2024 року.

На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року, ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснило нарахування до пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2023 щомісячної доплати у розмірі 2000 грн, відповідно до Постанови №713. Виплату пенсії у визначеному розмірі забезпечено з травня 2024 року.

Далі, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року у справі №400/4625/24 зобов`язано пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2023, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% грошового забезпечення. Пенсію в розмірі, визначеному на виконання даного судового рішення забезпечено з серпня 2024 року.

Оскільки при проведенні перерахунку пенсії, на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року у справі №400/4625/24, її розмір збільшився на суму 666,45 грн, що не перевищує 2000 грн, у подальшому щомісячна доплата, передбачена Постановою №713, виплачується у розмірі 1333,55 грн.

13 травня 2025 року, через підсистему «Електронний суд», ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із заявою, в порядку статті 382 КАС України, в якій просить встановити судовий контроль шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Миколаївській області подати звіт про виконання судового рішення від 04.03.2024 у справі №400/464/24, встановити відповідний строк для цього (сім робочих днів).

Мотиви даної заяви полягають у тому, що з серпня 2024 року пенсійний орган безпідставно зменшив щомісячну доплату до пенсії, передбачену Постановою №713 на суму 666,45 грн і в подальшому став виплачувати її у розмірі 1333,55 грн.

Тому, на думку ОСОБА_1 , суб`єкт владних повноважень протиправно відмовився від виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року у справі №400/464/24.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року у справі №400/464/24 залишено без задоволення.

Не погодившись з даною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення про встановлення судового контролю за виконанням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року у справі №400/464/24.

Мотиви апеляційної скарги полягають у тому, що перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії. Тобто, ніяких перерахунків його пенсії не було, а відповідач фактично відмовився виконувати рішення суду у повному обсязі і мотивував це перекрученням змісту Постанови №713, вчиненням дій, що протирічать змісту рішення суду у справі №400/464/24.

ГУ ПФУ в Миколаївській області, скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, вважає вимоги апеляційної скарги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на необґрунтованість. На думку пенсійного органу, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм законодавства.

Мотиви відзиву полягають у тому, що обставини, якими ОСОБА_1 обґрунтовує заяву про встановлення судового контролю, є фактично новим спором, який виник вже після виконання рішення суду, а не під час.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Аналіз даної норми дає підстави дійти висновку, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року, контроль за виконанням якого просить встановити позивач, набрало законної сили 04 квітня 2024 року, оскільки не оскаржувалося.

Згідно статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях по справах «Іммобільяре Саффі проти Італії», «Горнсбі проти Греції», «Жовнер проти України», «Бурдов проти Росії», «Ясіун`єне проти Литви», «Руйану проти Румунії» наголошує на тому, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

У контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова «судового розгляду».

Отже, механізм ефективного судового захисту обумовлює у необхідних випадках застосування процедури виконання рішень суду.

Відповідно до частин 2, 4 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

У відповідності до положень частини 4 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Частини 1-3 статті 382-1 КАС України передбачають, що суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

З аналізу викладених норм вбачається, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 по справі №826/9960/15.

Як свідчать обставини даної справи, ГУ ПФУ в Миколаївській області, на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року по справі №400/464/24, здійснило нарахування до пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2023 щомісячної доплати у розмірі 2000 грн згідно Постанови №713, тобто, відповідно до покладених судом зобов`язань.

Виплату пенсії у перерахованому розмірі забезпечено з травня 2024 року.

Водночас, як у заяві про встановлення судового контролю так і в апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує про те, що, вже після виконання судового рішення, а саме з серпня 2024 року, відповідач зменшив щомісячну доплату, передбачену Постановою №713, на суму 666,45 грн і в подальшому виплачує її у розмірі 1333,55 грн, замість 2000 грн.

Досліджуючи підстави зменшення, передбаченої Постановою №713, доплати до пенсії, суд апеляційної інстанції установив, що воно відбулось у зв`язку з набранням законної сили рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.05.2024 в іншій справі №400/4625/24, яким зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2023, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% грошового забезпечення.

За таких обставин справи, колегія суддів вважає, що фактичною підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про встановлення судового контролю стала незгода з діями пенсійного органу при виконанні іншого судового рішення у справі №400/4625/24, що свідчить про виникнення між сторонами нового спору.

Указане виключає можливість застосування інституту судового контролю, який направлений на забезпечення належного виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків не спростовують та не свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо встановлення судового контролю, що є підставою, відповідно до статті 316 КАС України, для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

Частина 2 статті 328 КАС України передбачає, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскільки ухвала суду першої інстанції щодо судового контролю, постановлена судом відповідно до статті 382 КАС України у цьому переліку відсутня, дана постанова суду апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись статтями 294, 308, 311, 312, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року про відмову в задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року у справі №400/464/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Г.В. Семенюк
Судді О.І. Шляхтицький А.Г. Федусик