Справа № 140/4780/25
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року ЛуцькСправа № 140/4780/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправними дій щодо відмови у відновленні страхових виплат з 01.03.2021, та зобов`язання здійснити нарахування та виплату страхових виплат з 01.03.2021 по 15.10.2024.

Позовні вимоги, з урахуванням нової редакції позовної заяви (а. с. 28-29), обґрунтовані тим, що з 01.03.2021 позивачу були припинені страхові виплати, які він отримував з 1987 року, та які були призначені за травму, яку позивач отримав 13.04.1987 на шахті № 4 м. Нововолинська.

Позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про відновлення страхових виплат, проте виплати були відновлені лише з 16.10.2024, а на усні звернення посадові особи ГУ ПФУ у Волинській області повідомили про відсутність підстав для проведення виплат за попередній період.

Позивач вважає неправомірною відмову відповідача у відновленні виплат з 01.03.2021 та вказує, що оскільки звернення за відновленням виплат відбулося 10.04.2024, тому має право на виплати за попередній період.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 32).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 36-42) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні.

Вказує, що 03.06.2024 ОСОБА_1 звернувся за призначенням щомісячної страхової виплати внаслідок нещасного випадку на виробництві, який трапився з позивачем 13.04.1987 на шахті № 4 «Нововолинська». Постановою ГУ ПФУ у Волинській області від 12.06.2024 було відмовлено у зв`язку із невиконанням підпункту 1 частини другої статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-ХІV (далі Закон № 1105-ХІV), а саме відсутність оригіналу акту розслідування нещасного випадку або акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, та відсутністю даних про реєстрацію місця проживання в даних Єдиного державного демографічного реєстру, що визначено підпунктом 5 частини другої статті 37 Закону № 1105-ХІV.

27.11.2024 позивач звернувся із заявою з питання припинення регресних виплат. Листом від 06.12.2024 № 0300-0312-8/72938 відповідач направив відповідь, у якій надано роз`яснення щодо порядку призначення щомісячної страхової виплати внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що Нововолинське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області направило ОСОБА_1 лист від 23.07.2021 за № 16-01-13/851, у якому повідомило, що за підсумками проведеної верифікації страхових виплат відповідно до даних Державної податкової служби України у позивача відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків в Україні (далі РНОКПП). Тому на підставі рекомендацій Міністерства фінансів України за наслідками проведеної верифікації страхових виплат буде припинено страхові виплати. Для відновлення нарахування страхових виплат рекомендовано звернутися до Головного управління ДПС у Волинській області для отримання документа, що засвідчує реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі. Після надання до відділення копії ідентифікаційного коду страхова виплата буде відновлена з моменту припинення (а. с. 12-13).

03.06.2024 позивач звернувся до відповідача за призначенням щомісячної страхової виплати внаслідок нещасного випадку на виробництві, який трапився 13.04.1987 на шахті № 4 «Нововолинська», у призначенні страхової виплати було відмовлено відповідно до постанови від 12.06.2025, що підтверджується листом ГУ ПФУ у Волинській області від 31.12.2024 (а. с. 10). Постановою ГУ ПФУ у Волинській області про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг від 12.06.2024 № 3001-64441959/3001-24-1/1 було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні щомісячної страхової виплати у зв`язку із невиконанням підпункту 1 частини другої статті 37 Закону № 1105-ХІV, а саме відсутність оригіналу акта розслідування нещасного випадку або акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, та невиконання підпункту 5 частини другої статті 37 Закону № 1105-ХІV, оскільки відсутні дані про реєстрацію місця проживання в даних Єдиного державного демографічного реєстру (а. с. 11).

16.10.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення страхової виплати, додавши документи за переліком додатку до заяви (а. с. 14-15).

Листом від 06.12.2024 відповідач повідомив позивача про те, що позивачу були припинені страхові виплати з 01.03.2021. Згідно із зверненням № 23223 від 16.10.2024 позивачу було призначено щомісячні страхові виплати з 16.10.2024, оскільки з дня припинення страхових виплат минуло більше трьох років (а. с. 8-9).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 46 Закону № 1105-ХІV (в редакції, чинній станом на 01.03.2021) страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: в інших випадках, передбачених законодавством.

Преамбулою Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» від 03.12.2019 № 324-IX (далі Закон № 324-IX) визначено, що цей Закон визначає правові та організаційні засади здійснення верифікації та моніторингу державних виплат в Україні. Метою цього Закону є підвищення адресності державних виплат, сприяння розбудові системи соціального забезпечення, а також забезпечення ефективного використання бюджетних коштів.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 16 Закону № 324-IX за результатами опрацювання наданих рекомендацій орган, що здійснює державні виплати, приймає рішення щодо: припинення нарахування та/або здійснення державної виплати.

Судом встановлено, що за підсумками проведеної верифікації страхових виплат (встановлено відсутність у позивача РНОКПП) та на підставі пункту 6 частини першої статті 46 Закону № 1105-ХІV, пункту 3 частини третьої статті 16 Закону № 324-IX позивачу було припинено щомісячні страхові виплати з 01.03.2021, про що позивача було повідомлено листом Нововолинського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області від 23.07.2021 № 16-01-13/851 (а. с. 12-13).

Суд звертає увагу, що позивач не оскаржував у судовому порядку рішення/дії Нововолинського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області щодо припинення йому страхових виплат з 01.03.2021, та не є зазначені рішення/дії предметом спору у цій справі.

Спірним у цій справі є питання, чи підлягає відновленню виплата позивачу страхових виплат з моменту їх припинення (01.03.2021).

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 21.09.2022 № 2620-IX було викладено у новій редакції Закон № 1105-ХІV.

Строки здійснення страхових виплат визначені статтею 41 Закону № 1105-ХІV (у чинній редакції).

Так, згідно із пунктом 1 частини першої статті 41 Закону № 1105-ХІV страхові виплати здійснюються щомісяця у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку або за рішенням суду: потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Відповідно до частини третьої статті 41 Закону № 1105-ХІV якщо справа про страхові виплати розглядається вперше після спливу трьох років з дня втрати потерпілим працездатності внаслідок нещасного випадку або з дня смерті годувальника, страхові виплати здійснюються з дня звернення.

Частиною шостою статті 41 Закону № 1105-ХІV передбачено, що страхові виплати здійснюються протягом строку, встановленого медико-соціальною експертною комісією або експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи для повнолітнього потерпілого та ЛКК для неповнолітнього потерпілого. Строк здійснення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого під час наступного оцінювання для повнолітнього потерпілого та огляду ЛКК для неповнолітнього потерпілого, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до уповноваженого органу управління. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується, за умови підтвердження втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.

Згідно із частинами сьомою, десятою статті 41 Закону № 1105-ХІV якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхових виплат, з вини уповноваженого органу управління або його територіальних органів своєчасно не призначено або не виплачено суму страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку з підвищенням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці». Належні суми страхових виплат, що з вини уповноваженого органу управління або його територіальних органів не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті таких осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності включаються до складу спадщини.

За приписами частини першої статті 37 Закону № 1105-ХІV для призначення страхових виплат потерпілий або особи, які мають право на такі виплати у разі смерті потерпілого, подають до уповноваженого органу управління заяву (у паперовій або електронній формі) про призначення виплати (особисто або через уповноваженого представника) за формою, затвердженою правлінням Пенсійного фонду України. Заява в електронній формі подається через Єдиний державний вебпортал електронних послуг або веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України.

Територіальні органи уповноваженого органу управління розглядають справу про страхові виплати на підставі поданої в електронній або паперовій формі заяви потерпілого або заінтересованої особи і приймають відповідні рішення протягом 10 календарних днів, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформлюється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та строки їх здійснення або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів (частини перша, друга статті 38 Закону № 1105-ХІV).

Підпунктом 1 пункту 2 Порядку здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1467 (далі Порядок № 1467), визначено, що страхові виплати здійснюються щомісяця: потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Згідно із пунктом 7 Порядку № 1467 Порядок призначення та перерахування страхових виплат визначає правління Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку призначення, перерахування та здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 26.01.2024 № 4-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.03.2024 за № 353/41698 (далі Порядок № 4-1), заява про призначення, перерахування, продовження та здійснення страхових виплат (крім виплат, які призначаються страхувальником) подається потерпілим або особою, яка має право на страхові виплати у разі смерті потерпілого, особисто або через уповноваженого представника до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає страхову виплату) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку № 4-1 визначено, що заява разом з документами, необхідними для призначення, перерахування, продовження та здійснення страхових виплат подається: для призначення, перерахування, продовження та здійснення страхових виплат за формою згідно з додатками 1, 2 до цього Порядку.

Згідно із пунктом 5 розділу ІІ Порядку № 4-1 днем звернення за призначенням, перерахуванням, продовженням та здійсненням страхових виплат вважається день прийняття органом, що призначає страхову виплату, відповідної заяви з усіма необхідними документами.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 4-1 рішення про призначення, перерахування, продовження та здійснення страхових виплат приймається протягом 10 календарних днів, не враховуючи дня надходження заяви з усіма необхідними документами з урахуванням отриманої органом, що призначає страхову виплату, інформації із відповідних державних електронних інформаційних реєстрів та баз даних.

За приписами пункту 7 розділу ІІІ Порядку № 4-1 після призначення страхової виплати чи продовження виплати раніше призначеної страхової виплати електронна справа про страхові виплати засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає страхову виплату, за адресою фактичного проживання незалежно від задекларованого / зареєстрованого місця проживання (перебування) особи для здійснення її виплати.

Пунктами 1, 2 розділу V Порядку № 4-1 визначено, що щомісячна страхова виплата втраченої заробітної плати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати потерпілого перед настанням страхового випадку. Для призначення щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати потерпілий подає в електронній формі засобами Порталу Дія (за наявності технічної можливості) або вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України до органу, що призначає страхову виплату, заяву за формою відповідно до додатка 1 до цього Порядку. Заява може бути подана у формі паперового документа. Потерпілий має право надати додаткові документи, необхідні для призначення страхової виплати. Органом, що призначає страхову виплату, до електронної справи про страхові виплати додаються: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за формою, встановленою Кабінетом Міністрів України; виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) про ступінь втрати професійної працездатності; довідка про розмір середньої заробітної плати перед настанням страхового випадку.

Згідно із пунктом 8 розділу V Порядку № 4-1 якщо справа про страхові виплати розглядається вперше після спливу трьох років з дня втрати потерпілим працездатності внаслідок нещасного випадку, страхові виплати призначаються з дня звернення. При цьому середньомісячний заробіток для обчислення щомісячної страхової виплати потерпілому визначається з урахуванням пункту 14 Порядку № 1266.

Відповідно до пункту 1 розділу ХVІ Порядку № 4-1 щомісячні страхові виплати за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, здійснюються: потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

На думку суду, аналіз положень Закону № 1105-ХІV, Порядку № 4-1 дає підстави дійти висновку про те, що після припинення здійснення страхових виплат, їх подальше призначення потерпілому здійснюється за його заявою та за результатами розгляду справи про страхові виплати на загальних підставах, з урахуванням строків, визначених частиною третьою статті 41 Закону № 1105-ХІV, пунктом 8 розділу V Порядку № 4-1. При цьому, законодавство не містить поняття «відновлення страхових виплат», а частиною шостою статті 41 Закону № 1105-ХІV визначено умови «продовження строку здійснення страхових виплат з дня їх припинення», проте приписи частини шостої статті 41 Закону № 1105-ХІV на спірні правовідносини не поширюються.

Судом встановлено, що страхові виплати позивачу були припинені з 01.03.2021, а за заявою позивача від 16.10.2024 страхові виплати були призначені з 16.10.2024.

Суд погоджується із доводами відповідача про те, що оскільки з дня припинення здійснення позивачу страхових виплат (01.03.2021) минуло більше трьох років, тому з урахуванням частини третьої статті 41 Закону № 1105-ХІV, пункту 8 розділу V Порядку № 4-1, страхові виплати призначаються позивачу з дня звернення, тобто з 16.10.2024.

Суд наголошує на тому, що позивач не оскаржував у судовому порядку рішення/дії Нововолинського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області щодо припинення йому страхових виплат з 01.03.2021. Як видно із тексту позовної заяви, позивачу стало відомо про припинення страхових виплат в червні 2021 року, позивач на той час проживав у м. Москва, тобто у позивача було достатньо часу (навіть до початку введення воєнного стану в Україні) прибути в Україну для подання заяви щодо призначення страхових виплат з моменту припинення їх виплати. Реалізація позивачем права на своєчасне звернення за призначенням страхових виплат залежало виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача, судом не встановлено, що позивачу як потерпілому не було призначено суму страхової виплати з дати припинення з вини уповноваженого органу управління або його територіальних органів.

Крім того, суд відхиляє доводи позивача про те, що звернення за відновленням страхових виплат відбулося 10.04.2024 у межах трирічного строку з моменту їх припинення, оскільки на підтвердження таких обставин позивач не надав відповідних доказів. Суд також звертає увагу, що у матеріалах справи є заява від 16.10.2024 про призначення страхових виплат (а. с. 13-14), з якою позивач звернувся після припинення страхових виплат, а постанову про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг від 12.06.2024 № 3001-64441959/3001-24-1/1 за заявою від 03.06.2024 позивач не оскаржив.

При застосуванні у цій справі приписів Закону № 1105-ХІV суд також врахував правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 16.09.2025 у справі № 560/4417/24.

Водночас, суд відхиляє доводи відповідача про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом, оскільки предметом спору у цій справі є відмова ГУ ПФУ у Волинській області про призначення виплати страхових внесків з 01.03.2021, викладена у листі від 06.12.2024, тому звернувшись до суду з цим позовом 07.05.2025, позивач дотримав строк звернення до суду.

Відтак, враховуючи встановлені обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, оскільки суд дійшов висновку про те, що позивачу страхові виплати з 16.10.2024 призначені з урахуванням частини третьої статті 41 Закону № 1105-ХІV, пункту 8 розділу V Порядку № 4-1, оскаржувані дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу виплати страхових внесків з 01.03.2021 є правомірними, такими, що вчинені відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, тому у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх