Справа № 420/13271/25
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/13271/25

Перша інстанція: суддя Бжассо Н.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.07.2025 у справі № 420/13271/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2025 року ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» звернулось до суду з адміністративним позовом у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визначення митної вартості товарів № UA500370/2025/000010/1 від 28.03.2025;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500370/2025/000023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що надані позивачем для митного оформлення товару документи відповідають вимогам ч. 2 ст. 53 МК України, у повній мірі ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначені саме митної вартості товару, та підтверджують митну вартість товару, задекларовану ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» у митних деклараціях ЕМД. Таким чином, документи, подані позивачем, є достатніми та такими, що у своїй сукупності не викликають сумнів у достовірності наданої інформації, відповідності обраного методу визначення митної вартості товарів. З огляду на що, оскаржувані рішення та картки відмови є протиправними та підлягають скасуванню.

Представник відповідача надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову. В обґрунтування відзиву зазначено, що оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Одеська митниця діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача.

Позивач надав відповідь на відзиву, в якій заперечує щодо наведених відповідачем доводів та зазначає, що наведене відповідачем у відзиві не спростовує фактичного порушення відповідачем прав позивача та обставин протиправності дій відповідача наведених у позові.

Представником відповідача надано заперечення на відповідь на відзив, в яких останній наполягає на відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 30.07.2025 у справі № 420/13271/25 задовольнив адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови.

Визнав протиправним та скасував рішення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визначення митної вартості товарів № UA500370/2025/000010/1 від 28.03.2025.

Визнав протиправною та скасував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500370/2025/000023.

Стягнув з Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» судові витрати в розмірі 7394,69 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду представник Одеської митниці подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не врахував, що оскільки в документах, які надані позивачем до митниці, містились розбіжності та були відсутні всі відомості що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ, то зазначені обставини, у відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митного органу у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Представник позивача надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти її задоволення. Вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.07.2022 між позивачем ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» (покупець) та компанією METINVEST INTERNATIONAL SA. (Швейцарія) (продавець) укладено контракт №МКЗ-1728221/07/22, відповідно до п.п.1.1 продавець зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (товар). Опис товару, сортамент, якість, технічні вимоги, походження, пакування, маркування, кількість, ціна, умови оплати, умови поставки та додаткові умови транспортування зазначаються в додатках (кожен окремо «додаток») і специфікаціях (кожна окремо «специфікація»), що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Ціна товару встановлюється в доларах США, Євро або фунтах стерлінгів, як зазначено у відповідній специфікації (п.6.1 контракту).

07.02.2025 між сторонами укладено Специфікацію №205 до Контракту купівлі-продажу №МК3-1728221/07/22 від 26.07.2022, якою сторони погодили поставку холоднокатаного рулону визначених розмірів, та холоднокатаного листу визначених розмірів. Країна походження Туреччина (п.2.2 специфікації). Умови постачання DAP Ізмаїл/Рені/ Одеса, Україна відповідно до Інкотермс 2020 та відповідно до Додатків (п.6.1 специфікації). Ціна вказана у USD за 1 т ваги нетто. Оплата має бути здійснена протягом 30 (тридцяти) днів з дати комерційного інвойсу. Інвойс виставляється Продавцем англійською мовою (або українською та англійською мовою) у дату поставки товари на підставі кількості, вказаної у товаросупровідних документах. Часткові платежі допускаються (п.8.1, 8.3 специфікації). Загальна сума 862 385,00 (+10,0%/-10,0%) USD (п.10.1 специфікації). Період постачання до 20.04.2025 (п.11.1 специфікації).

З метою здійснення митного оформлення товару поставленого компанією METINVEST INTERNATIONAL SA. (Швейцарія) позивачем до Одеської митниці надано митну декларацію № 25UA92U3 від 25.03.2025.

Разом з митною декларацією та під час подальших консультацій ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» надало митному органу пояснення та документи, що підтверджують митну вартість товарів: рахунок-фактура (інвойс) № 95462843 від 20.03.2025, коносамент № 1 від 16.03.2025, сертифікат про походження товару № С 1558310 від 14.03.2025, митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів № 25UA92U3 від Документ сформований в системі «Електронний суд» 28.04.2025 3 25.03.2025, висновок про вартісні характеристики, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 135-7/249 від 25.03.2025, зовнішньоекономічний Контракт купівлі-продажу товарів № МКЗ-1728221/07/22 від 26.07.2022, разом із додатковими угодами № 1, 2, 6, специфікація № 205 від 07.02.2025, договір про надання послуг митного брокера, сертифікати Продавця, митна декларація країни відправлення та ін.

Позивач вважав, що надані документи у повній мірі підтверджували митну вартість товару, базувались на об`єктивних, достовірних, документально підтверджених даних, які підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар.

За результатами митного оформлення відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA500370/2025/000010/1 від 28.03.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500370/2025/000010/1 від 28.03.2025.

В обставинах прийняття Рішення зазначено, що митним органом було проведено аналіз бази даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів є більшим, ніж заявлено декларантом.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості за митною декларацією № 25UA92U3 від 25.03.2025 митним органом встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) експертний висновок від 25.03.2025 № 135-7/249 містить дані аналізу ринку, інформаційних видань та мережі інтернет, що не може бути взято до уваги митним органом, оскільки відповідно до п.56 ПКМУ від 10.09.2003 № 1440 «Про затвердження Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. Таким чином у зазначеному висновку відсутнє документальне підтвердження числових значень;

2) декларантом подано зовнішньоекономічний договір (контракт) купівліпродажу товарів від 26.07.2022 № МКЗ-1728221/07/22, окремі ділянки якого містять сліди неодноразового сканування та повторного друку. Крім того сторінки з 1 по 15 арк. зовнішньоекономічного договору (контракт) купівлі-продажу товарів 26.07.2022 № МКЗ-1728221/07/22 не підписані сторонами договору, що ставить під сумнів автентичність даного правочину. Ці ж ознаки присутні і у додатковій угоді №1, додатковій угоді №6, специфікації №205, також не підписані всі аркуші сторонами угод, сторінки містять сліди неодноразового сканування та повторного друку;

3) згідно п.8.3 поданої до митного оформлення специфікації від 07.02.2025 № 205 інвойс на товар виставляється у дату поставки товару, проте, наданий до митного оформлення рахунок-фактура (інвойс) від 20.03.2025 № 95462843 не відповідає даті коносаменту від 16.03.2025 №1. Окрім того, зазначений вище інвойс має печатку та підпис, створені за допомогою комп`ютерного редагування та які відрізняються розміром і підписом із поданим контрактом та доповненнями до нього, до того ж інвойс не містить відмітку штампу «ПМК»;

4) продавець і покупець пов`язані між собою, а саме за наявною інформацію та із мережі інтернет ТОВ "МЕТІНВЕСТ-СМЦ" та METINVEST INTERNATIONAL S.A. входять до групи компаній "МЕТІНВЕСТ", з єдиними бенефіціарними власниками, що могло вплинути та ціну товару;

5) копія декларації країни відправлення від 14.03.2025 № 25411600EX00000234 містить посилання на комерційні документи, які не надані до митного оформлення.

Вважаючи рішення відповідача про коригування митної вартості товару протиправним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, з приводу яких виник даний спір, регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до статей 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з частиною 1 статті 51, частиною першою статті 52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено частиною 2 статті 52 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частинами 1, 2 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина 5 статті 53 Митного кодексу України).

З аналізу наведених норм вбачається, що положення статті 53 Митного кодексу України містять вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

За правилами частини 6 статті 54 Митного Кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування (пункти 2, 5 частини 2 статті 55 Митного Кодексу України).

Зазначені положення зобов`язують митницю у рішенні про коригування митної вартості зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частинами 2, 3 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частин 4, 5 статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що 26.07.2022 між позивачем ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» (покупець) та компанією METINVEST INTERNATIONAL SA. (Швейцарія) (продавець) укладено контракт №МКЗ-1728221/07/22, відповідно до п.п.1.1 продавець зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (товар). Опис товару, сортамент, якість, технічні вимоги, походження, пакування, маркування, кількість, ціна, умови оплати, умови поставки та додаткові умови транспортування зазначаються в додатках (кожен окремо «додаток») і специфікаціях (кожна окремо «специфікація»), що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Ціна товару встановлюється в доларах США, Євро або фунтах стерлінгів, як зазначено у відповідній специфікації (п.6.1 контракту).

07.02.2025 між сторонами укладено Специфікацію №205 до Контракту купівлі-продажу №МК3-1728221/07/22 від 26.07.2022, якою сторони погодили поставку холоднокатаного рулону визначених розмірів, та холоднокатаного листу визначених розмірів. Країна походження Туреччина (п.2.2 специфікації). Умови постачання DAP Ізмаїл/Рені/ Одеса, Україна відповідно до Інкотермс 2020 та відповідно до Додатків (п.6.1 специфікації). Ціна вказана у USD за 1 т ваги нетто. Оплата має бути здійснена протягом 30 (тридцяти) днів з дати комерційного інвойсу. Інвойс виставляється Продавцем англійською мовою (або українською та англійською мовою) у дату поставки товари на підставі кількості, вказаної у товаросупровідних документах. Часткові платежі допускаються (п.8.1, 8.3 специфікації). Загальна сума 862 385,00 (+10,0%/-10,0%) USD (п.10.1 специфікації). Період постачання до 20.04.2025 (п.11.1 специфікації).

З метою здійснення митного оформлення товару поставленого компанією METINVEST INTERNATIONAL SA. (Швейцарія) позивачем до Одеської митниці надано митну декларацію № 25UA92U3 від 25.03.2025.

Разом з митною декларацією та під час подальших консультацій ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» надало митному органу пояснення та документи, що підтверджують митну вартість товарів: рахунок-фактура (інвойс) № 95462843 від 20.03.2025, коносамент № 1 від 16.03.2025, сертифікат про походження товару № С 1558310 від 14.03.2025, митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів № 25UA92U3 від Документ сформований в системі «Електронний суд» 28.04.2025 3 25.03.2025, висновок про вартісні характеристики, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 135-7/249 від 25.03.2025, зовнішньоекономічний Контракт купівлі-продажу товарів № МКЗ-1728221/07/22 від 26.07.2022, разом із додатковими угодами № 1, 2, 6, специфікація № 205 від 07.02.2025, договір про надання послуг митного брокера, сертифікати Продавця, митна декларація країни відправлення та ін.

Позивач вважав, що надані документи у повній мірі підтверджували митну вартість товару, базувались на об`єктивних, достовірних, документально підтверджених даних, які підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар.

За результатами митного оформлення відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA500370/2025/000010/1 від 28.03.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500370/2025/000010/1 від 28.03.2025.

В обставинах прийняття Рішення зазначено, що митним органом було проведено аналіз бази даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів є більшим, ніж заявлено декларантом.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості за митною декларацією № 25UA92U3 від 25.03.2025 митним органом встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) експертний висновок від 25.03.2025 № 135-7/249 містить дані аналізу ринку, інформаційних видань та мережі інтернет, що не може бути взято до уваги митним органом, оскільки відповідно до п.56 ПКМУ від 10.09.2003 № 1440 «Про затвердження Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. Таким чином у зазначеному висновку відсутнє документальне підтвердження числових значень;

2) декларантом подано зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 26.07.2022 № МКЗ-1728221/07/22, окремі ділянки якого містять сліди неодноразового сканування та повторного друку. Крім того сторінки з 1 по 15 арк. зовнішньоекономічного договору (контракт) купівлі-продажу товарів 26.07.2022 № МКЗ-1728221/07/22 не підписані сторонами договору, що ставить під сумнів автентичність даного правочину. Ці ж ознаки присутні і у додатковій угоді №1, додатковій угоді №6, специфікації №205, також не підписані всі аркуші сторонами угод, сторінки містять сліди неодноразового сканування та повторного друку;

3) згідно п.8.3 поданої до митного оформлення специфікації від 07.02.2025 № 205 інвойс на товар виставляється у дату поставки товару, проте, наданий до митного оформлення рахунок-фактура (інвойс) від 20.03.2025 № 95462843 не відповідає даті коносаменту від 16.03.2025 №1. Окрім того, зазначений вище інвойс має печатку та підпис, створені за допомогою комп`ютерного редагування та які відрізняються розміром і підписом із поданим контрактом та доповненнями до нього, до того ж інвойс не містить відмітку штампу «ПМК»;

4) продавець і покупець пов`язані між собою, а саме за наявною інформацію та із мережі інтернет ТОВ "МЕТІНВЕСТ-СМЦ" та METINVEST INTERNATIONAL S.A. входять до групи компаній "МЕТІНВЕСТ", з єдиними бенефіціарними власниками, що могло вплинути та ціну товару;

5) копія декларації країни відправлення від 14.03.2025 № 25411600EX00000234 містить посилання на комерційні документи, які не надані до митного оформлення.

Надаючи оцінку вказаним зауваженням митного органу, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, колегія суддів виходить з таких міркувань.

Щодо зауважень митного органу до висновку експерта, суд зазначає, що згідно ч. 2 статті 53 Митного кодексу України висновок експерта не є документом, який обов`язково подається для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини є додатковими документами, що подаються декларантом на вимогу митного органу у випадку виникнення сумнівів у правильності задекларованої митної вартості товарів, однак сама по собі наявність або відсутність таких висновків чи інформації не може бути підставою для сумнівів у задекларованій митній вартості товарів за умови подання декларантом усіх наявних та підтверджуючих заявлену митну вартість документів, визначених частиною другою статті 53 МК України.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 25.08.2023 у справі № 826/3098/16.

Окрім того, експертний висновок про вартісні характеристики товару, передбачений пунктом 8 частини 3 статті 53 Митного кодексу України не повинен відповідати вимогам постанови Кабінету Міністрів України №1440 («Стандарт оцінки)», як вважає митний орган.

Стандарт оцінки затверджений на виконання частини 1 статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

За змістом частини 6 статті 9 вищевказаного Закону - стандарти є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Пункт 56 Стандарту оцінки, на який посилається митний орган, визначає вимоги до змісту Звіту про оцінку майна.

Разом із тим, декларант подав митному органу не Звіт про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності, а експертний висновок, який за своїм змістом є документом, зазначеним у пункті 8 частини 3 статті 53 Митного кодексу України: «висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини».

Принагідно, колегія суддів зазначає про неспроможність зауважень митниці до оформлення митної декларації країни відправлення, оскільки вона не є документом, який обов`язково подається для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення та позивач не може нести відповідальність за її оформлення контрагентом.

Аналогічна правова позиція щодо безпідставності витребування та посилань на інформацію митної декларації країни відправлення, як на підставу коригування митної вартості, викладена Верховним Судом у постановах від 15.02.2024 у справі № 815/5838/17, від 11.09.2023 у справі № 815/5414/16.

Щодо зауважень митного органу з приводу не підписання сторонами всіх аркушів зовнішньоекономічного договору та додатків, специфікації, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що не підписання сторонами контракту усіх його сторінок не може бути обґрунтованим сумнівом для витребування додаткових документів.

Як правильно встановлено судом першої інстанції , згідно з копією контракту №МК3-1728221/07/22 від 26.07.2022, наданої декларантом митниці для митного оформлення товару, сторонами підписана лише остання сторінка зовнішньоекономічного договору (контракту) та скріплена печатками підприємств.

Відповідно до абз.13 ст.1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій або в електронній формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.2 ст.207 ЦК України).

Законодавство України не містить перелік вимог до зовнішньоекономічного договору щодо завірення печатками підприємств кожної сторінки контракту.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 18.05.2022 у справі № 613/1436/17, за допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть регулювати застосування, зокрема: парафування (підписання кожної із сторінок договору) з метою забезпечення ідентичності примірників договору; визначення того, який із примірників договору має пріоритет при різних редакціях примірників договору. У разі наявності таких правил в договорі, то саме за їх допомогою має вирішуватися «конкуренція» примірників договору стосовно тих чи інших умов. У випадку, коли сторони не урегулювали в договорі парафування (підписання кожної із сторінок договору) та визначення того, який із примірників договору має пріоритет при різних редакціях примірників договору, то найбільш розумним та прийнятним є висновок, що сторони не домовилися щодо тих умов, які відрізняються і в цьому разі відносини сторін мають регулюватися нормами актів цивільного законодавства. Вимог для необхідності парафіювання кожної сторінки договірних документів немає в жодному нормативному документі, що регулюють форму зовнішньоекономічної угоди, а тому в разі відсутності домовленостей сторін про парафіювання договору такі вимоги будь якої Сторони договору або будь якої третьої сторони є протиправними.

За наведеного, вищевказані аргументи скаржника є безпідставними та такими, що не впливають на митну вартість товару.

Щодо зауважень митниці до дати оформлення та підпису інвойсу.

Апеляційний суд враховує, що, як зазначено позивачем, дата 20.03.2025 інвойсу № 95462843 відповідає даті NOR (NOTICE OF READINESS) 20.03.2025, що є датою прибуття судна MV PARESA у порт Ізмаїл.

Згідно Додаткової угоди №1 від 24.05.2024 до Додатку 2 DAP до Контракту купівліпродажу № МКЗ-1728221/07/22 датою поставки Товару є: при постачанні водним транспортом - датою постачання Товару є дата NOR підтвердження про готовність вантажу в порту розвантаження («Дата постачання Товару»).

Разом з тим, оцінюючи твердження про те, що інвойс № 95462843 має печатку та підпис, створені за допомогою комп`ютерного редагування, що може містити ознаки підробки та які відрізняються розміром і підписом із поданим контрактом та доповненнями до нього, колегія суддів, як і суд першої інстанції, бере до уваги, що позивачем надано копію інвойсу № 95462843 більш високої якості в підтвердження належного його оформлення.

При цьому, інвойс не містить розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості.

Щодо доводів митного органу про те, що продавець і покупець пов`язані між собою, оскільки за наявною інформацію та із мережі інтернет ТОВ "МЕТІНВЕСТ-СМЦ" та METINVEST INTERNATIONAL S.A. входять до групи компаній "МЕТІНВЕСТ", з єдиними бенефіціарними власниками, що могло вплинути та ціну товару.

Апеляційний суд вважає такі аргументи скаржника безпідставними, позаяк такі ґрунтуються на припущеннях митного органу.

Відповідачем не надано обґрунтувань того, яким чином наведені обставини могли вплинути, або вплинули, на числові показники митної вартості задекларованих товарів, а також не надано відповідних доказів.

Водночас, як правильно встановив суд першої інстанції , інформація про те, що продавець і покупець пов`язані між собою і це не вплинуло на формування ціни була відображена декларантом в декларації митної вартості (у відповідних графах 9(а) і 9 (б)), яка була подана разом з митною декларацією.

Відтак, вищевказані аргументи скаржника є необґрунтованими.

Відтак, наведені вище твердження митниці є необґрунтованими.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що документи, подані позивачем до митного органу з метою підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, відповідають переліку документів, встановлених ч. 2 ст. 53 МК України та не містять розбіжностей.

Як вбачається з матеріалів справи, декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.

За таких обставин, у силу положень частини 2 статті 53 Митного кодексу України, у митного органу не було законних підстав для витребування додаткових документів, зокрема і перелічених вище.

Водночас, неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 19.12.2019 у справі № 810/5295/15, від 06.02.2020 у справі № 540/2219/18.

Апеляційний суд відхиляє доводи відповідача про наявність сумніву у заявленій позивачем митній вартості імпортованого товару з підстав, наведених у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, оскільки надані позивачем до митного органу в документи, підтверджують ціну імпортованого товару та жодних розбіжностей не містять.

Також, підставою для коригування відповідачем митної вартості товарів слугувала інформація з цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби щодо митного оформлення ідентичних товарів з вищим рівнем митної вартості.

Однак, колегія суддів зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

Окрім того, відповідно до частини 2 статті 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів №UA500370/2025/000010/1 від 28.03.2025 відповідачем використано для коригування митної вартості товару митні декларації від 18.03.2025 № 25UA30U9, № 25UA30U9.

Проте, спірне рішення містить лише посилання на такі митні декларації, однак не містить пояснень про те, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості.

Також відповідачем не зазначено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем положень частини 2 статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 12.03.2020 у справі № 804/6243/14.

Враховуючи викладене, позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Водночас, відповідачем не підтверджено належними доводами та відповідними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар. Правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, а наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

За наведених обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваного рішення митниці про коригування митної вартості та картки відмови.

Доводи апеляційної скарги.

Викладені в цій постанові мотиви та аргументи дають відповідь на всі суттєві доводи апеляційної скарги.

Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п. п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994.

При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх ( див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001)

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.07.2025 у справі № 420/13271/25 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді Г.В. Семенюк А.Г. Федусик