Справа № 760/33495/24
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Букіної О.М.,

при секретарі -Черчукан В.О.

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 4 роти 3 батальйону полк-1 управління патрульної поліції в м. Києві старшого лейтенанта поліції Масюк Олександра Федоровича, Управління патрульної поліції у м. Києві, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 07.12.2024 серії ЕНА №3622721 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з вказаним вище позовом та просить скасувати постанову серії ЕНА № 3622721 від 07.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 07.12.2024 відносно нього інспектором 1 взводу 4 роти 3 батальйону полк-1 управління патрульної поліції в м. Києві старшим лейтенантом поліції Масюком Олександраом Федоровичем винесено постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, за те, що водій ОСОБА_1 , 07.12.2024 о 21 год 08 хв керуючи транспортним засобом BMW X5 д.н.з. НОМЕР_1 , керував ТЗ з червоними показчиками поворотів, чим порушив п.6.1.5 ДСТУ 3649 від 2010, чим порушив п. 31.4 ПДР- керування водієм ТЗ, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки транспортний засіб BMW X5, державний номер НОМЕР_2 , був ввезений та сертифікований відповідно до вимог законодавства України, зареєстрований ТСЦ МВС та допущений до участі в дорожньому русі, а позивач не вносив жодних переобладнань чи конструктивних змін до приладів зовнішнього освітлення та покажчиків повороту, які повністю відповідають сертифікованій конструкції автомобіля. Отже, постанова винесена без урахування цих обставин є незаконною та порушує права та законні інтереси позивача.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить позов задовольнити.

06.01.2025 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 08.01.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк який не може перевищувати десяти днів для усунення недоліків.

27.01.2025 на вимогу ухвали суду від 08.01.2025 надійшло клопотання про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 28.01.2025 судом відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 взводу 4 роти 3 батальйону полк-1 управління патрульної поліції в м. Києві старшого лейтенанта поліції Масюк Олександра Федоровича Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 07.12.2024 серії ЕНА №3622721 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі.

Позивачу судом було надіслано копію ухвали суду від 28.01.2025. Відповідачу судом було надіслано копію ухвали суду від 28.01.2025 та копію позовної заяви із додатками.

04.04.2025 від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, посилаючись на те, що оскаржувана постанова серії ЕНА №3622721 від 07.12.2024 була вручена позивачу того ж дня, а строк для звернення до суду із позовом про її скасування, відповідно до частини 1 статті 242 КУпАП та частини 6 статті 161 КАС України, становить десять днів з дня вручення, тобто останній день подання позову припадав на 16.01.2025, що не було дотримано. Позивачем не подано заяву про поновлення пропущеного строку та не наведено поважних причин його пропуску.

На підставі викладеного, позовну заяву ОСОБА_1 просив залишити без розгляду.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

З матеріалів справи вбачається, що 07.12.2024 відносно ОСОБА_1 інспектором 1 взводу 4 роти 3 батальйону полк-1 управління патрульної поліції в м. Києві старшим лейтенантом поліції Масюком Олександраом Федоровичем винесено постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, за те, що водій ОСОБА_1 , 07.12.2024 о 21 год 08 хв, керуючи транспортним засобом BMW X5 д.н.з. НОМЕР_1 , керував ТЗ червоними показчиками поворотів, чим порушив п.6.1.5 ДСТУ 3649 від 2010, чим порушив п. 31.4 ПДР- керування водієм ТЗ, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Дослідивши складену постанову серії ЕНА № 3622721 від 07.12.2024 та матеріали справи, суд не знайшов підтверджень вини позивача, а саме: в матеріалах справи відсутні пояснення свідків порушення ОСОБА_1 ПДР, відсутня також фото чи відео фіксація, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України, зокрема того, що 07.12.2024 року він керував ТЗ з червоними показчиками поворотів, чим порушив п.6.1.5 ДСТУ 3649 від 2010, чим порушив п. 31.4 ПДР- керування водієм ТЗ, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, при її винесені не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок працівників патрульної поліції про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КпАП України.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Доказів того, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, відповідачем до суду надано не було.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.

У відповідності до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду належних доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст.286 КАС України.

Так, відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3622721 від 07.12.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині пред`явлення вимог до інспектора 1 взводу 4 роти 3 батальйону полк-1 управління патрульної поліції в м. Києві старшого лейтенанта поліції Масюка Олександра Федоровича та Управління патрульної поліції у м. Києві.

Приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно із ч.1 ст.13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції. Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч. 1 ст.15 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 цього Закону, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Так, відповідно до ч.1, ч.2 ст. 46 КАС сторона в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації, суб`єкти владних повноважень.

Відповідно до ч.3 та ч. 4 ст. 48 КАС якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. В той же час. якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Зі змісту наведених положень процесуального законодавства вбачається, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального право відношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13..02.2018 року у справі №826/1460/16 позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про зміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть на ініціативою суду.

Згідно із ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ч. 3 ст. 288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 121 КУпАП, інспектори відповідного органу поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу.

Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача - інспектора 1 взводу 4 роти 3 батальйону полк-1 управління патрульної поліції в м. Києві старшого лейтенанта поліції Масюка Олександра Федоровича.

Також управління патрульної поліції у м. Києві не є належним відповідачем, оскільки згідно ЗУ «Про національну поліцію» належним відповідачем у даній справі є саме Департамент патрульної поліції.

Враховуючи наведе вище, позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку на оскарження та відсутністю наведених поважних причин його пропуску, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно п. 9 ст. 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Оскаржувана постанова серії ЕНА № 3622721 від 07.12.2024 була винесена 07.12.2024, тому десятиденний строк на її оскарження закінчувався 17.12.2024.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач направив позовну заяву до суду засобами поштового зв`язку «Укрпошта» 17.12.2024, що підтверджується відповідним штампом на конверті.

Враховуючи викладене та наявні матеріали справи, позивач не пропустив строк на оскарження, а доводи відповідача не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи наведе вище, позов останнього підлягає задоволенню частково.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з Відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає відшкодуванню сплачений Позивачем при подачі даного позову до суду судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.121 ч.5, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора 1 взводу 4 роти 3 батальйону полк -1 управління патрульної поліції в м. Києві старшого лейтенанта поліції Масюк Олександра Федоровича, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 07.12.2024 серії ЕНА №3622721 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3622721 від 07.12.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень,скасувати.

В іншій частині позову, відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 08.12.2025.

Суддя О.М. Букіна