Справа № 596/1502/25
Суддя: Лисюк І. О.
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2025 р. Справа № 596/1502/25

Провадження № 2-а/596/81/2025

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді Лисюк І.О.,

за участю секретаря судового засідання Туткалюк В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 та просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №3156 від 24.09.2025 року, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , якою її притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 34 000 гривень за порушення нею ч.3 ст.210-1 КУпАП правил ведення військового обліку, що передбачених абз. 8, п. 34 постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 року.

В обгрунтування позову посилається на те, що відповідно до Наказу N9 91-к/тр від 05.09.2025 року, ОСОБА_3 прийнятий на посаду завідувача навчальної лаболаторії програмної інженерії в машинобудуванні механічного відділення, циклової комісії автомобільний транспорт з 05 вересня 2025 року до 31 серпня 2026 року; негайно, тобто 09.09.2025 року, вказана інформація стосовно ОСОБА_3 за № 01/06-308 про зміну облікових даних була надіслана начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 , і отримана відповідачем 09.09.2025 року, про що є відповідна відмітка.

У вказаній інформації було зазначено:

- Прізвище, ім`я по батькові ОСОБА_3

- реєстраційний номер облікового запису Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів - РНОКПП НОМЕР_1 ;

- військово-обліковий документ: приписне, видане 01.02.2017 року;

-дата народження ОСОБА_3 ;

- зміна облікових даних - прийнятий на посаду завідувача навчальної лабораторії програмної інженерії в машинобудуванні;

- підстава для зміни облікових даних - Наказ № 91-к/тр від 05.09.2025 року;

- перебування на військовому обліку - ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-адреса місця проживання - АДРЕСА_1 .

Жодних заперечень чи зауважень на вказану інформацію стосовно ОСОБА_3 із сторони працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 у коледж не поступило.

Таким чином працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 визнали, що інформація стосовно ОСОБА_3 , яка була направлена відповідачеві

Аналогічна інформація стосовно завідувача лабораторії програмної інженерії в машинобудуванні ОСОБА_3 зберігалася у Гусятинському фаховому коледжі.

Причина, по якій працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 24.09.2025 року змінили свою думку, у оскаржуваній Постанові начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , не зазначена.

Крім того, про вказану Постанову вона дізналася, коли працівник пошти принесла лист, а саме 18 жовтня 2025 року. Будучи поінформованою про розгляд її справи 24 вересня 2025 року, в силу особистих обставин вона 23 вересня 2025 року подала на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_4 клопотання про перенесення розгляду справи стосовно мене з 24 вересня 2025 року на іншу дату, так як я бажала скористатися послугами юриста під час розгляду адміністративної справи, та хотіла надати письмові документи, які би свідчили про відсутність ув іі діях складу адмінправопорушення.

Вказане клопотання працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , було отримано 23.09.2025 року про що є відмітка працівника відповідача.

Вважає, що її притягнуто до відповідальності безпідставно, оскільки, вона забезпечила виконання вимог Постанови КМ України № 1487 від 30.12.2022 року. Звертала увагу на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містить жодних доказів вчинення нею вказаного правопорушення. Також вказувала на те, що її було позбавлено можливості брати участь у розгляді справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2025, справу передано судді Лисюк І.О..

Ухвалою судді від 29.10.2025 відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, поновлено строки звернення до суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідачу ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі. Встановлено строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву, зустрічної позовної заяви.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 у визначений судом строк відзив та клопотань не подавав в судове засідання не зявився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, дослідивши письмові докази, подані сторонами в справі, приходить до наступного.

За змістом ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Судом встановлено, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_5 винесено оспорювану постанову № 3156 від 24 вересня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КупАП у вигляді штрафу у розмірі 34 000 гривень.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, 17 вересня 2025 року о 17 годин 00 хвилин в приміщенні відокремленого структурного підрозділу «Гусятинський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» за адресою Тернопільська область Чортківський р-н. селище Гусятин, вул. Шевченка 3. Під час проведення комісією Державної служби якості освіти України із залученням представника ІНФОРМАЦІЯ_2 позапланової перевірки у період з 08.09.2025 по 15.09.2025 року відокремленого структурного підрозділу «Гусятинський фаховий коледж Тернопільського технічного університету імені Івана Пулюя» ( АДРЕСА_2 , 1 з питань стану організації та ведення військового обліку, прийому на навчання (поновлення) військовозобов`язаних здобувачів освіти денної форми навчання. забезпечення функціонування системи військового обліку на період мобілізації та на воєнний час. Встановлено що в супереч вимог абзацу восьмого пункту 34 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, не забезпечено повноту та достовірність облікових даних, що вносяться до списків персонального військового обліку у списках персонального військового обліку працівників ВПС « Гусятинський фаховий коледж ТНТУ ім. Івана Пулюя». А саме, до списків персонального військового обліку військовозобов`язаних рядового, сержантського та старшинського складу станом на 09.09.2025 внесено відомості щодо громадянина ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 в графі 2 «Категорія військового обов`язку» по ньому вказано «військовозобов`язаний» в графі 3 «Військове звання» вказано «рядовий», що не відповідає дійсності. Станом на 09.09.2025 згідно наявних військово-облікових документів та відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів категорія щодо військового обов`язку «рядовий» ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Абзацом третім частини другої статті 16 Закону України «Про оборону, України» визначено, що посадові особи підприємств, установ та організацій усіх форм власності забезпечують ведення персонального військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Пунктом 5 статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий облік призовників військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487.

Стаття 20 Закону України «Про оборону України» передбачає, що посадові особи і громадяни, винні у порушені законодавства та інших нормативно-правових актів у сфері оборони України, несуть визначену законом відповідальність.

Таким чином, 17 вересня 2025 року встановлено, що посадова особа ОСОБА_1 , інспектор з кадрів, відповідальна за організацію та ведення військового обліку працівників ВПС «Гусятинський фаховий коледж Тернопільського національного університету імені Івана Пулюя» (наказ про призначення відповідальних осіб за організацію та ведення військового обліку у коледжі від 01.03.2023№10-к/тр), всупереч вимог абзацу третього частини другої статі 16 Закону України «Про оборону України», не забезпечила виконання вимог абзацу восьмого ПУНКТУ 34 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 30 грудня 2022 РОКУ № 1487- забезпечення повноти та достовірності облікових даних, що вносяться до списків персонального військового обліку працівників ВПС «Гусятинський фаховий коледж ТНТУ імені Івана Пулюя», чим здійснила адміністративне правопорушення, яке вчинене в особливий періодіособливий період в Україні діє з моменту оприлюднення Указу Президента від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», який затверджений Законом України від 17.03.2014 року №1126-VІІ, шо набрав чинності з дня його опублікування в газеті «Голос України» від 18.04.2014 року №491 та порушила вимоги абзацу третього частини другої статі 16 Закону України «Про оборону України».

На підставі заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_3 прийнято на посаду завідувача навчальної лабораторії програмної інженерії в машинобудуванні механічного відділення, циклової комісії автомобільний транспорт з 05 вересня 2025 року до 31 серпня 2026 року на умовах строкового трудового договору, укладеного з ним 05 вересня 2025 року з оплатою праці у розмірі 0,75 посадового окладу відповідно до штатного розпису із загального фонду, згідно копії Наказу №91-к/ТР від 05.09.2025 року в.о. директора ОСОБА_6 .

09.09.2025 року за №01/06-308 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслано повідомлення про зміну облікових даних №312 від 09.09.2025 року в тому числі ОСОБА_3 , яке вручено уповноваженій особі 18.10.2025 року.

23.09.2025 року Інспектор з кадрів ВСП «Гусятинський фаховий коледж ТНТУ імені Івана Пулюя» ОСОБА_1 надала начальнику Чортківському РТЦК В.Тругуб письмові пояснення в яких вказала, що 17.09.2025 р. на відносно неї було складено протокол № 430. Вважає, що вказаний протокол складений незаконно і безпідставно.

Бажає, відповідно до ст. 268 КУпАП України, скористатися своїм правом і під час розгляду вказаного протоколу надати письмові документи, які би свідчили про її невинність у вчиненому адміністративному правопорушенні. Крім того, на час розгляду вказаного протоколу бажає скористатися послугами юриста.

Враховуючи що для підготовки документів, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення та для домовленості із юристом потрібний певний час, вона фізично не зможе бути присутньою у ІНФОРМАЦІЯ_4 24.09.2025 р. об 11 год. 00 хв., тому просила розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно неї за частиною 3 статті 210-1 КУпАП України (протокол № 430 про адміністративне правопорушення від 17.09.2025 року) перенести з 24 вересня 2025 р. на іншу дату.

Про задоволення клопотання або причини відмови просила повідомити за адресою: АДРЕСА_3 , тел. ( НОМЕР_2 , оскільки бажала особисто і у присутності юриста бути на розгляді вище вказаного протоколу у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зазначені обставини доводяться копіями повідомлення від 23.09.2025 наданих стороною позивача, яке ортимано оповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 23.09.2025 року, що стороною відповідача це не спростовано.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який діє на даний час.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022 оголошено про проведення загальної мобілізації, яка проводиться до теперішнього часу.

Згідно абз.2 ч.2 ст.16 Закону України «Про оборону України» посадові особи підприємств, установ та організацій усіх форм власності несуть відповідальність за підготовку підприємств, установ та організацій до виконання мобілізаційних завдань, збереження матеріальних цінностей мобілізаційного резерву.

Згідно ст.7 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Також згідно ч.5 ст.34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» персональний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місцем їх роботи або навчання та покладається на керівників центральних та місцевих органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій і закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності.

Відповідно до абзацу 8 пункту 34 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 № 1487, з метою ведення персонального військового обліку державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації здійснюють взаємодію з відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, органами СБУ, відповідними підрозділами розвідувальних органів щодо строків та способів звіряння даних списків персонального військового обліку, внесення відповідних змін до них, а також щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів

Згідно ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» керівники, інші посадові особи органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ, організацій та закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності та громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, допризовної підготовки, приписки до призовних дільниць, призову на строкову військову службу, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, у справі № 357/10134/17 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості. Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Згідно з частиною другою статті 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі N 524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі N 295/3099/17.

Згідно ч.3 ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як встановлено, в оспорюваній постанові відсутні посилання на докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за № 36/41381 (далі Інструкція).

Тобто, законодавцем імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності.

Вказані положення не є формальною вимогою, це важлива законодавча гарантія об`єктивного та справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, надана, зокрема, військовозобов`язаному для захисту своїх прав та інтересів від безпідставного притягнення до відповідальності.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами, з суворим дотриманням процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Недоведена вина прирівнюється до невинуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суд наголошує, що сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП не обґрунтовано належними доказами.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, за приписами частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

При цьому обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три днів до дати розгляду справи.

Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Надаючи оцінку доводам позивача суд зазначає, що в ході розгляду справи встановлено, що 24.09.2025 року, під час складання постанови №3156 відносно ОСОБА_1 позивачка не була ознайомлена зі своїми правами, які передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Також, її повідомлення про бажання скористатися правовою допомогою та перенесення розгляду справи про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП проігноровано.

Як встановлено, відповідачем не подано жодних доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного у постанові адміністративного правопорушення та не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, а також не доведено правомірності процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, як слідує із оспорюваної постанови, графа «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», не заповнена.

Таким чином суд вважає, що позивачем доведено той факт, що постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності було винесено без її присутності.

Суд вважає, що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 не була дотримана процедура притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, внаслідок чого остання була позбавлена прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутньою під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою. Недотримання процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення є ще однією підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення протиправною, наслідком чого є її скасування.

Встановлені обставини, на думку суду, свідчать про винесення оскаржуваної постанови без належного та повного з`ясування всіх обстави справи, з порушенням процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тому постанова є протиправною та підлягає скасуванню. Провадження у справі слід закрити на підставі ч. 3 ст. 286 КАС України.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог, а тому постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 24 вересня 2025 року слід скасувати, провадження у справі закрити.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Виходячи з вищезазначеної норми чинного законодавства, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , жительки: АДРЕСА_4 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_5 , ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_5 ) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі про адміністративне правопорушення №3156 від 24 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 (юридична адреса: Код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складено 09.12.2025.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК