Справа № 240/13874/25
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Житомир справа № 240/13874/25

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`зання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії та скасувати рішення Міністерства оборони України від 21.03.2025 за №27/д, прийняте у формі Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (пункт 10), в частині відмови у призначенні та невиплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як члену сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 солдата ОСОБА_2 , який загинув в результаті ведення бойових дій в районі н.п. Синьківка Куп`янського району Харківської області під час захисту Батьківщини;

- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву з доданими документами ОСОБА_1 про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її годувальника - солдата ОСОБА_2 та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що цивільний чоловік позивачки, солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув в результаті ведення бойових дій в районі н.п. Синьківка Куп`янського району Харківської області.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області №289/960/24 від 04.10.2024, яке набрало законної сили 11.11.2024, встановлено факт проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 однією сім`єю як дружини і чоловіка без реєстрації шлюбу у період з березня 2004 року по 07.01.2024, а також визнано ОСОБА_2 батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач звернулася із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю цивільного чоловіка, проте, рішенням у формі протоколу засідання комісії Міноборони №27/д від 21.03.2025 вирішено повернути на доопрацювання документи з метою надання доказів, якими встановлено факт перебування її на утриманні загиблого.

Позивач вказує, що з урахуванням рішення Радомишльського районного суду Житомирської області №289/960/24 від 04.10.2024, підхід Міноборони щодо повернення документів на доопрацювання з метою надання документів, які підтверджують факт перебування на утриманні загиблого, є необґрунтованим, а вказане вище рішення Міноборони - протиправним.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 залучено до участі у справі ІНФОРМАЦІЯ_4 як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного рішення. Вказує, що на дату загибелі ОСОБА_2 позивачка не перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі, а право на отримання одноразової грошової допомоги для осіб, які проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не передбачено чинною на той час редакцією статті 16-1. Саме тому комісією МОУ не відмовлено остаточно, а повернуто документи на доопрацювання і вказано на альтернативну законну підставу для звернення - статус утриманця.

Представник позивача надіслав відповідь на відзив, у якому наполягає на навності у позивачки права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 , оскільки відповідачем не надано оцінки того факту, що позивач була членом сім`ї загиблого і на її утриманні перебуває малолітній син загиблого. Просить повністю задовольнити позовні вимоги.

Від третьої особи пояснень стосовно позову не надходило.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у письмовому провадженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

Судом встановлено, що солдат ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі н.п. Синьківка Куп`янського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 14.02.2024.

Позивач звернулася із заявою до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 , в якій просила вирішити питання про призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця ОСОБА_2 .

У квітні 2025 року позивачу стало відомо, що згідно протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №27/д від 21.03.2025, відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги та повернуто документи на доопрацювання. Підставою для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги та повернення документів на доопрацювання зазначено, що ОСОБА_1 не надано документів, які підтверджують, що вона перебувала на утриманні відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (копії документів, на підставі яких було призначено пенсію в разі втрати годувальника, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі), неможливо встановити право заявниці на отримання частки одноразової грошової допомоги.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернулась до суду.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно з ч. 5 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №2011-XII) відповідно до положень статті 1 якого соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною другою статті 16 Закону №2011-ХІІ встановлено перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, відповідно до пункту 1 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до частин шостої, восьмої статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону

Коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, визначене статтею 16-1 Закону №2011-ХІІ, згідно якої право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до пункту 2 Постанови №168 особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених упунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через три роки після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975).

Згідно із підпунктом 1 пункту 4 Порядку № 975 (тут і надалі в редакції, чинній на момент прийняття рішення про повернення документів на доопрацювання) одноразова грошова допомога призначається у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Пунктом 5 Порядку № 975 визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Спірним питанням у межах розгляду цієї справи є те, чи належить позивачка до членів сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, які відповідно до статті 16-1 Закону №2011-ХІІ мають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2024 у справі №560/17953/21, застосовуючи положення статей 1, 3 Сімейного кодексу України, зазначила, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки та відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі №287/167/18-ц (провадження №14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі №290/289/22-ц (провадження №61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належить встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Судом установлено, що факт спільного проживання позивачки із загиблим солдатом ОСОБА_2 встановлений за правилами ЦПК України рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області №289/960/24 від 04.10.2024, яке набрало законної сили 11.11.2024. Цим же рішенням визнано ОСОБА_2 батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, указаним судовим рішенням підтверджується факт того, що позивачка та ОСОБА_2 спільно проживали, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, а також мають спільного сина (утриманця померлого), тобто вони фактично були подружжям, що дає право позивачці на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до частини першої статті 16-1 Закону №2011-ХІІ.

Наведене узгоджується з правовими висновками, сформульованими Верховним Судом у постанові від 06.04.2022 у справі №826/9171/16.

При вирішенні спору суд враховує, що законодавець Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги» від 09.12.2023 №3515-IX (далі - Закон №3515-ІХ) виклав статтю 16-1 Закону №2011-ХІІ у редакції, в якій відповідно до пункту 4 цієї статті передбачив, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать:жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Ураховуючи, що рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області №289/960/24 від 04.10.2024, яке набрало законної сили 11.11.2024, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з березня 2004 року і до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також визнано померлого ОСОБА_2 батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд дійшов висновку, що підхід Міноборони щодо повернення документів, які містили вказане рішення суду, на доопрацювання з метою надання документів, які підтверджують факт перебування на утриманні загиблого, є необґрунтованим.

Вказані висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 05.05.2025 у справі № 120/17960/23, яку суд враховує при вирішенні цього спору та при обранні способу захисту порушеного права позивачки.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову у спосіб визнання протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України від 21.03.2025 за №27/д, прийняте у формі Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (пункт 10), в частині відмови у призначенні та невиплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як члену сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 солдата ОСОБА_2 , який загинув в результаті ведення бойових дій в районі н.п. Синьківка Куп`янського району Харківської області під час захисту Батьківщини та зобов`язання відповідача повторно розглянути документи позивача на призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови №168, прийнявши рішення з урахуванням правової оцінки суду.

Згідно з частинами 1-2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, у зв`язку із задоволенням позову, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 1937,92 грн., який сплачений із застосуванням коефіцієнту пониження 0,8.

Також представник позивача заявляє про витрати, які будуть та можуть бути понесені: витрати на правничу допомогу за підготовку цієї позовної заяви - 12000,00 гривень; витрати на правничу допомогу за підготовку відповіді на відзив 4000,00 гривень, проте жодних доказів на підтвердження цих витрат станом на день розгляду справи не подає, тому суд не вбачає підстав для їх стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03049, РНОКПП/), третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`зання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України від 21.03.2025 за №27/д, прийняте у формі Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (пункт 10), в частині відмови у призначенні та невиплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як члену сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 солдата ОСОБА_2 , який загинув в результаті ведення бойових дій в районі н.п. Синьківка Куп`янського району Харківської області під час захисту Батьківщини.

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву з доданими документами ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її годувальника - солдата ОСОБА_2 та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даній справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1937,92 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова

09.12.25