Справа № 120/4660/25
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

09 грудня 2025 р. Справа № 120/4660/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян Марини Бондівни, розглянувши у письмовому провадженні заяву про закриття провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу середнього заробітку за час затримки у проведені остаточного розрахунку при звільнені з військової служби.

Ухвалою відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

09.09.2025 від представника відповідача надійшла заява про закриття провадження у даній справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Обґрунтовуючи подану заяву, представник відповідача зазначив, що предмет позову у поточній справі уже був предметом розгляду у справі №120/2700/24, при цьому вказує, що відповідно до ст. 232 КЗпП України середній заробіток є санкцією для роботодавця за несвоєчасну виплату усіх сум, належних працівникові при звільненні. Військова частина НОМЕР_1 уже була притягнута до відповідальності рішенням суду від 08.07.2024 у справі №120/2700/24 і ухвалення рішення по даній справі щодо стягнення середнього заробітку вдруге є повторним притягненням до відповідальності.

Вирішуючи заявлене відповідачем клопотання, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Пунктом 4 частини 1 статті 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Умовами застосування такої підстави для закриття провадження у справі є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про закриття провадження); набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Верховий Суд в постанові від 22.01.2020 за результатом розгляду справи №826/19197/16 зазначив, що предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення, а підставою позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які складаються із фактів, що тягнуть за собою певні правові наслідки: зміну чи припинення правовідносин.

Тобто, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Так, судом встановлено, що дійсно рішенням Вінницького окружного адміністративного суду в справі № 120/2700/24 позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.10.2022 року по 01.04.2023 року включно. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.10.2022 року по 01.04.2023 року в сумі 137541, 04 (сто тридцять сім тисяч п`ятсот сорок одна гривня чотири копійки), з відрахуванням з такої суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

При цьому підставою позову в справі № 120/7399/22 була несвоєчасна виплата позивачу грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 30.09.2022 року, грошової допомоги для оздоровлення за 2020-2022 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за 2020-2022 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні відпустки як учаснику бойових дій, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року (у 2020 - 2022 роках) на відповідні тарифні коефіцієнти, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017 року.

Натомість, предметом спору у цій справі № 120/4660/25 є вимоги позивача про виплату середнього заробітку. Поряд із тим, підставою позову в справі є несвоєчасна виплата індексації за період з 01.01.2016 по 01.03.2018, враховуючи базовий місяць для обчислення індексації грошового забезпечення січень 2008 року, яка проведена на виконання судового рішення у справі №120/2699/24.

З огляду на викладене, порівняльний аналіз позовних заяв у справах №120/2700/24, та № 120/4660/25 вказує на те, що хоча справи і стосуються спору між одними й тим сторонами (за позовом позивача до військової частини НОМЕР_1 ), однак предмет та підстави звернення до суду у цих справах різні.

За таких обставин суд доходить до висновку про відсутність передбачених пунктом 4 частини першої статті 238 КАС України підстав для закриття провадження в адміністративній справі №120/6381/24.

Отже, у задоволенні клопотання відповідача належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 238, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про закриття провадження у справі, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Суддя Мультян Марина Бондівна