Справа № 240/26350/25
Суддя: Приходько Оксана Григорівна
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

08 грудня 2025 року м. Житомир справа № 240/26350/25

категорія 105000000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Приходько О.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (надалі - Закон № 2050-ІІІ) компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати з 01 грудня 2019 року по 31 січня 2023 року, з 01 лютого 2023 року по 28 лютого 2023 року, з 01 липня 2023 року по 31 березня 2024 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити відповідно до Закону № 2050-ІІІ компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати частини основного розміру пенсії у період з 01 грудня 2019 року по 31 січня 2023 року за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року у справі № 240/22768/22, з 01 лютого 2023 року по 28 лютого 2023 року за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року у справі № 2407102/23, з 01 липня 2023 року по 31 березня 2024 року за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року у справі № 240/26286/23.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу десятиденного строку для подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду, із зазначенням поважних підстав для поновлення цього строку, підтверджених належними доказами.

03 грудня 2025 року до суду через підсистему "Електронний суд" надійшла заява про поновлення процесуального строку, у якій представницею позивача обставинами на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду із заявленими у позові вимогами вказано: стаціонарні лікування позивача, проходження медичних обстежень, формування правової позиції у спірних правовідносинах, триваюче правопорушення та воєнний стан.

Дослідивши матеріали позовної заяви та проаналізувавши доводи представниці позивача суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною першою статті 118 КАС України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Установлення законом строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Тому звернення до суду з пропуском цього строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту в судовому порядку.

Суд зазначає, що розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно із частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами. Іншими словами, суд перевіряє обставини пропуску строку на підставі клопотання особи, в якому наведено поважність причин пропуску строку, та поданих нею доказів, яким буде надано відповідну правову оцінку.

Частиною другою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Тобто поняття "поважні причини пропуску процесуальних строків" є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

З огляду на предмет спору, суд враховує правові висновки Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 02 квітня 2024 року у справі № 560/8194/20 про застосування у спорах цієї категорії шестимісячного строку звернення до суду, визначеного частиною першою статті 122 КАС України, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як зазначалось судом в ухвалі від 24 листопада 2025 року, враховуючи висновки Верховного Суду у постанові від 24 липня 2024 року у справі № 600/1941/22-а щодо права позивача на спірну компенсацію "по день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії", строк звернення до суду із заявленими вимогами, відповідно, бере відлік від дня виплати перерахованої на виконання судового рішення пенсії.

У постанові від 26 червня 2024 року у справі № 520/29247/23 Верховний Суд вказав на те, що пенсію позивач отримує щомісяця, тому про порушення свого права позивач мав бути обізнаний на кожне 01 число місяця, що настає за місяцем, у якому повинна була здійснюватись така виплата (з першого до першого числа).

А отже, оскільки на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року у справі № 240/22768/22 перерахована пенсія виплачується позивачу з 01 лютого 2023 року, відповідно, шестимісячний строк звернення до суду із заявленими вимогами у цій частині сплинув 01 серпня 2023 року; на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року у справі № 2407102/23 перерахована пенсія виплачується з 01 березня 2023 року - шестимісячний строк звернення до суду із заявленими вимогами у цій частині сплинув 01 вересня 2023 року; на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року у справі № 240/26286/23 перерахована пенсія виплачується з 01 квітня 2024 року - шестимісячний строк звернення до суду з вимогами у цій частині сплинув 01 жовтня 2024 року.

Суд бере до уваги перебування позивача на стаціонарному лікуванні, зокрема у періоди: з 10 по 23 травня 2023 року у КНП "ОМЦВіР" (16 календарних днів); з 01 по 15 грудня 2023 року в ДУ "ТМО МВС України" (15 календарних днів); з 08 по 24 квітня 2024 року в ДУ "ТМО МВС України" (17 календарних днів); з 26 квітня по 09 травня 2024 року у КНП "ОМЦР" (14 календарних днів); з 05 по 22 листопада 2024 року в ДУ "ТМО МВС України" (18 календарних днів); з 05 по 14 березня 2025 року в КП "Лікарня № 2 ім. В.П.Павлусенка" (10 календарних днів); з 08 по 22 квітня 2025 року в ДУ "ТМО МВС України" (15 календарних днів) та з 28 травня по 03 червня 2025 року в КНП "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського" (стаціонарне лікування 12 січня 2023 року по 01 лютого 2023 року в ДУ "ТМО МВС України" мало місце до початку відліку строку звернення з позовом у цій справі, тому не враховується судом).

Проте, на переконання суду, періодичне перебування на лікуванні не унеможливлювало звернення до суду із заявленими вимогами, строк звернення за якими щонайпізніше сплинув 01 жовтня 2024 року, як і звернення за консультаціями лікарів та поодинокі проведення медичних обстежень/досліджень суд не визнає тими обставинами, які об`єктивно створювали труднощі та стали на заваді своєчасного звернення до суду, до того ж враховуючи подання позову, а відтак формулювання змісту заявлених вимог, через представника. Слід додати, що лікування позивача за доданими медичними документами (епікризами) складало нетривалі періоди, також суд урахував вказаний у виписних епікризах стан позивача по закінченню лікування, який не дозволяє зробити висновок про неможливість реалізації повною мірою звернення до суду.

Аналіз судової практики свідчить, що правозастосовна доктрина у визначенні строків звернення до суду орієнтується на принцип юридичної визначеності та передбачуваності, який передбачає наявність чітко визначеного моменту, коли особа набуває обізнаності про факт порушення її прав. Тобто ключовим аспектом є визначення моменту, з якого слід обчислювати строк звернення до суду. Відповідно до принципу правової визначеності, реалізація права на судовий захист в цьому випадку має ґрунтуватися на моменті, коли особа отримала об`єктивну можливість усвідомити порушення своїх прав.

Враховуючи вимоги позивача щодо спірної компенсації "по день, з якого розпочалась виплата перерахованої пенсії", саме з отриманням такої перерахованої пенсії на виконання судового рішення позивач мав змогу дізнатися про порушення свого права, на захист якого спрямовано позов у цій справі.

При цьому формування судової практики, яка власне є тлумаченням, на перебіг строків звернення до суду не впливає, оскільки не є правовою підставою заявленого позову. Норми права, які регламентують спірне питання, були і залишаються незмінними, а тому зміна уявлень позивача під впливом судової практики та переоцінка невиплати компенсації як протиправної, не є об`єктивною обставиною, яка може бути оцінена як поважна (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2024 року у справі № 990/226/24; постанова Верховного Суду від 07 квітня 2025 року у справі № 260/651/24, пункт 21).

Так само безпідставними є твердження представниці в аспекті поновлення строку звернення до суду щодо певності та очікуванні нарахування та виплати спірної компенсації, позаяк помилкове уявлення про відсутність порушення прав протягом тривалого періоду не може виправдовувати пасивної поведінки позивача та його процесуальної бездіяльності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2025 року у справі № 990/20/25, пункт 63).

Що ж до посилань позивача на введення на території України воєнного стану, як на поважну причину пропуску строку звернення до суду, слід зауважити на тому, що саме по собі посилання на введення воєнного стану не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку, така обставина може бути врахована судом, якщо вона знаходиться в прямому причинному зв`язку з пропуском процесуального строку (подібні висновки у постанові Верховного Суду від 28 серпня 2024 року у справі № 580/9690/23, пункт 47).

Натомість представницею позивача не обґрунтовано та не доведено наявності такого причинного зв`язку. При цьому загрози ракетного обстрілу, про що зазначає представниця, не можуть бути основною причиною для поновлення строку на подання позову, оскільки повітряні тривоги не мають постійного та довготривалого характеру, як і "перепади та відключення світла" не доводять "ускладненої комунікації між селом, де проживає позивач, та містом Житомир", про що також йдеться у поданій заяві.

Отже, звернувшись до суду із заявленими у позові вимогами 17 листопада 2025 року, позивачем пропущено встановлений шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом й суд, надавши обґрунтовану та вичерпну оцінку вагомим доводам заяви про поновлення процесуального строку, не знаходить поважних підстав, підтверджених належними та достатніми доказами, для поновлення пропущеного строку.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС України, якщо заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки позивачем не подано жодних належних доказів на підтвердження обставин, які б утворювали об`єктивні поважні причини пропуску встановленого законом строку звернення до суду у розумінні процесуального закону, позовну заяву, застосовуючи процесуальні наслідки згідно з пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС України у взаємозв`язку з положеннями частини другої статті 123 КАС України, слід повернути позивачу без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 171, 243, 248, 256 КАС України, суд,

ухвалив:

Визнати неповажними підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду та позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.Г. Приходько