Справа № 580/6620/25
Суддя: Валентина ОРЛЕНКО
Дата ухвалення: 2025-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року справа № 580/6620/25
м. Черкаси
15 годин 33 хвилин

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Орленко В.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Рибак Є.К.,

позивач: ОСОБА_1 - особисто ,

представника відповідача: (Довженко О. В. згідно довіреності),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта,

ВСТАНОВИВ:

11.06.2025 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 , в якому позивач просить: визнати незаконним та скасувати рішення Державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України від 27.11.2024 №5 про невизнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю ІІ групи безтерміново.

В обґрунтування вимог позивач, зокрема, зазначив, що Державною установою Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України було прийнято рішення від 27.11.2024 про невизнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16.01.2018 за рішенням міжрайонної МСЕК №2 "Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи" було встановлено ІІ групу інвалідності без терміну переогляду, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ №876647. На підставі листа Черкаського обласної прокуратури від 22.11.2024, прибула 25.11.2025 до ДУ Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України, де пройшла обстеження на предмет перевірки та підтвердження законних підстав встановлення групи інвалідності. 27.11.2024 відповідачем прийнято рішення, яким скасовано рішення міжрайонної МСЕК №2 м. Черкаси від 16.01.2018 із довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААА №876647 від 16.01.2018. Позивач вважає рішення від 27.11.2024 протиправним, необґрунтованим, та таким, що належить скасуванню. Вказує, що повторний огляд позивача відповідачем проведено без наявності жодної із підстав передбачених пунктом 22 Положення №1317, а посилання відповідача на лист Служби безпеки України від 04.11.2024 №14/1-6971 та Державного бюро розслідувань від 06.11.2024 №10-2-02-01-27449 Міністерством охорони здоров`я України за кримінальним провадженням №0001036, не є підставою для проведення експертного дослідження згідно з Положенням №1317. Крім того, експертне рішення, в порушення вимог пункту 1.10 Інструкції №561, щодо позивача була проведене заочно, без опитування і об`єктивного обстеження та оцінки стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 відкрите провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).

Ухвалою суду від 02.09.2025 постановлено подальший розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання на 17.09.2025 протокольною ухвалою суду оголошено перерву до 01.10.2025 - протокольною ухвалою суду закрите підготовче провадження, призначене судове засідання для розгляду справи по суті на 08.10.2025 протокольною ухвалою суду оголошено перерву на 15.10.2025-протокольною ухвалою суду оголошено переву на 30.10.2025, 06.11.2025 протокольною ухвалою суду постановлено розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Відповідач, надав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ маючи достатні правові підстави та в межах наданих їй повноважень визначених чинним законодавством здійснила ретельний аналіз документів медико-експертної справи Позивача на підтвердження законних підстав експертного рішення МСЕК щодо встановлення їй II групи інвалідності, безстроково, у 2018 році, а також, мала повне законодавчо обґрунтоване право для скасування рішення МСЕК щодо встановлення Позивачу II групи інвалідності, безстроково.

Під час проведення перевірки медико-експертної справи Позивача та скасування попереднього рішення МСЕК про призначення їй інвалідності Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ у своїй роботі керувалася: наказом МОЗ України від 26.10.2024 № 1809 «Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ»; постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. №9 1317 «Питання медико - соціальної експертизи»; наказом МОЗ України від 05.09.2011 № 561 «Про затвердження Інструкції про встановлення груп інвалідності»; постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, станів та захворювань, за яких відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду» від 21.01.2015 № 10.

У відзиві передставник відповідача зазначає, що 27.11.2024 ЦМСЕК МОЗ було встановлено, що II група інвалідності, загальне захворювання, встановлена необґрунтовано та не відповідає чинному законодавству (в т.ч. постанові Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, станів та захворювань, за яких відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду» від 21.01.2015 року №10). При медичній експертизі було встановлено, що у Позивача мали місце незначні патологічні зміни, які не дають підстав визнати їі особою з інвалідністю.

Щодо прийняття рішення про невизнання позивача особою з інвалідністю без її участі (заочно 27.11.2024), відповідач з покликанням на абзац 10 пункту 13 Положення про медико-соц експертизу (чинного на момент виникнення правовідносин), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 р. № 1317, у відзиві стверджує, що участь такої особи необхідна лише у разі, якщо у ЦМСЕК МОЗ буде недостатньо тих медичних документів, що наявні в матеріалах медико-експертної справи або, якщо у ЦМСЕК МОЗ є сумніви щодо визначення групи інвалідності.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.

Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).

Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №876647 від 16.01.2019, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено другу групу інвалідності (причина інвалідності: загальне захворювання) без терміну переогляду.

Листом Черкаської обласної прокуратури від 22.11.2024 повідомлено позивача про необхідність прибуття до державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України, з метою повного медичного обстеження для перевірки та підтвердження законних підстав встановлення групи інвалідності.

Відповідно до акту огляду МСЕК від 27.11.2024 №5 позивач 27.11.2024 пройшла медичне обстеження на базі державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України.

Так, 27.11.2024 експертною комісією за результатами перевірки обґрунтованості рішення попередньої МСЕК, при оцінюванні функціонального стану позивача, встановлено: ступені функціональних порушень та обмеження життєдіяльності не відповідають критеріям встановлення групи інвалідності.

12.12.2024 року в приміщенні Комунального закладу Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради Позивач отримала довідку ЦМСЕК МОЗ України форми № 167/о, згідно змісту якої 27.11.2024 оглядалась заочно після дообстеження ЦМСЕК, за результатами не визнана особою з інвалідністю.

У позовній заяві позивач стверджує, що не всі необхідні обстеження були проведені, у відповідності до наявного захворювання, що були підставою для встановлення II групи інвалідності 16.01.2018, а проведено лише забір крові, сечі та здійснено візуальний огляд лікарем.

Крім того позивач у позовній заяві та у судових засіданнях зазначила, що 27.11.2024 не була присутня на засіданні комісії Державна установа «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» Центральна МСЕК МОЗ України», а цього дня перебувала на своєму робочому місці. Про дату, час та місце засідання комісії Державна установа «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» Центральна МСЕК МОЗ України», на якому розглядалося питання про невизнання її особою з інвалідністю, належним чином повідомлено не було, що на думку позивача позбавило законного права бути присутній на засіданні комісії, надавати свої пояснення.

Вважаючи вказане рішення протиправними, в зв`язку з тим, що останнє було прийнято за відсутні будь-яких правових на те підстав, Позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Відповідач у своїх письмових поясненнях від 04.11.2025 зазначив, що за дорученням Міністерства охорони здоров`я України (лист № 25/42780/2-24 від 12.11.2024) Центральна медико-соціальна експертна комісія (Ц МСЕК) проводила перевірку достатності підстав для встановлення груп інвалідності посадовим особам відповідних державних органів і місцевого самоврядування. До листа був переданий перелік осіб, відповідно яких необхідно здійснити перевірку обґрунтованості експертних рішень щодо встановлення груп інвалідності (копія листа додається). Серед зазначених осіб було прізвище ОСОБА_1 , яка визнана особою з інвалідністю II (другої) групи, загальне захворювання, безтерміново медико-соціальною експертною комісією МСЕК Черкаської області.

Відповідно до вищезазначеного переліку до Черкаського обласного центру медико-соціальної експертизи Інститутом був направлений запит щодо отримання медико-експертних справ зазначених осіб. Проте медико-експертної справи ОСОБА_1 надіслано не було. Пояснення МСЕК щодо втрати зазначеної справи отримано не було. Надіслано лише копію з Журналу протоколів засідання МСЕК КЗ «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи ЧОР», Протокол засідання № 14 від 16.01.2018, де під номером 560/34 значиться ОСОБА_1 1980 року народження. Відповідно запису ОСОБА_1 встановлена II (друга) група інвалідності, загальне захворювання безтермінова.

Копія Журналу засідання МСЕК з даними щодо огляду ОСОБА_1 розглянута на проаналізована на засіданні ЦМСЕК 15 листопада 2024 року (Акт заочного огляду ЦМСЕК № 73 від 15.11.2024).

У зв`язку з повною відсутністю у ЦМСЕК будь-яких медичних документів, що підтверджують наявність діагнозів та станів, що прописані у Журналі засідання МСЕК, які стали підставою для встановлення ОСОБА_1 , 1980 року народження, II (другої) групи інвалідності, загальне захворювання, ще й безтерміново, було винесене рішення про необхідність очного обстеження її у клініці ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ України», про що було сповіщено ОСОБА_1 .

У письмових пояснення відповідач зазначає, що не інформування ОСОБА_1 про передачу результатів її очного огляду у клініці на ЦМСЕК та відповідно до яких буде винесено експертне рішення не відповідає дійсності.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317 затверджено Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Відповідно до п. 3 Положення про медико-соціальну експертизу, медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (п. 4 Положення про медико-соціальну експертизу).

Комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами відповідних державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини у зазначеній сфері, та цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань медико-соціальної експертизи (п. 5 Положення про медико-соціальну експертизу).

Відповідно до п. 20 Положення про медико-соціальну експертизу наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 вересня 2011 №561 затверджена Інструкція про встановлення груп інвалідності (далі - Інструкція). Пунктом 1.4 Інструкції визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, здійснення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. При огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії (п. 1.10 Інструкції).

Відповідно до п. 24 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ. МОЗ за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає ДЗ "ЦМСЕК МОЗ України" або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико-соціальної експертизи. Згідно з п. 13 Положення №1317 ДЗ "ЦМСЕК МОЗ України" проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, Київською та Севастопольською центральними міськими комісіями, і в разі необхідності скасовує їх.

Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. (п. 17 Положення про медико-соціальну експертизу).

Відповідно до вимог п. 22 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності повторний огляд осіб з інвалідністю з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров`я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки. Повторний огляд осіб з інвалідністю, а також осіб, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такої особи з інвалідністю, інших заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності або за рішенням суду.

Наказом МОЗ України від 26.10.2024 №1809 було покладено права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії на державну установу "Український державний науково - дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" з дати підписання цього наказу.

Судом встановлено, що повторний огляд позивачки відповідною комісією Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" 15.11.2024 здійснювався не на підставі, визначеній п. 22 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Заяву про проведення повторного огляду позивач не подавала, відсутні відомості стосовно суттєвих змін стану її здоров`я, відсутнє рішення суду, яким зобов`язано провести щодо неї медико - соціальну експертизу. Крім того, відсутні направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, згідно п. 3 Положення про медико-соціальну експертизу.

Окремо суд вважає за необхідне звернути увагу, що Закон України «Про адміністративну процедуру» від 17 лютого 2022 року № 2073-IX (далі - Закон № 2073-IX) регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів.

В розумінні п. 1, 3, 4, 11 ч. 1 ст. 2 Закону № 2073-IX адміністративний орган - орган виконавчої влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадова особа, інший суб`єкт, який відповідно до закону уповноважений здійснювати функції публічної адміністрації.

Адміністративний акт - рішення або юридично значуща дія індивідуального характеру, прийняте (вчинена) адміністративним органом для вирішення конкретної справи та спрямоване (спрямована) на набуття, зміну, припинення чи реалізацію прав та/або обов`язків окремої особи (осіб).

Адміністративне провадження - сукупність процедурних дій, що вчиняються адміністративним органом, і прийнятих процедурних рішень з розгляду та вирішення справи, що завершується прийняттям і, в необхідних випадках, виконанням адміністративного акта.

Функції публічної адміністрації - надання адміністративних послуг, здійснення інспекційної (контрольної, наглядової) діяльності, вирішення інших справ за заявою особи або за власною ініціативою адміністративного органу.

Експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за порядком формування та наданими повноваженнями щодо прийняття рішень відповідають критеріям органу публічної адміністрації, тому на них при виконанні повноважень поширюються вимоги Закону № 2073-IX.

Наділення експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи владними повноваженнями також підтверджується тією обставиною, що відповідно до п. 9 ч. . ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.

У відповідності до ст. 17 Закону № 2073-IX особа має право бути заслуханою адміністративним органом, надавши пояснення та/або заперечення у визначеній законом формі до прийняття адміністративного акта, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи.

Адміністративний орган зобов`язаний здійснювати інформування та консультування учасників адміністративного провадження з питань, що стосуються адміністративного провадження, а також щодо змісту їхніх прав та обов`язків.

Особа має право у передбаченому законом порядку витребовувати та/або надавати документи, а також інші докази, що стосуються обставин адміністративної справи.

В силу положень ст. 63 Закону № 2073-IX учасник адміністративного провадження має право бути заслуханим адміністративним органом до прийняття рішення у справі, якщо таке рішення може негативно вплинути на його право, свободу чи законний інтерес, крім випадків, передбачених цим Законом.

Право учасника адміністративного провадження бути заслуханим реалізується ним шляхом подання до адміністративного органу своїх пояснень та/або заперечень у спосіб, передбачений цим Законом для подання заяви.

Адміністративний орган інформує учасника адміністративного провадження про можливі негативні наслідки його неучасті у провадженні та ненадання пояснень та/або заперечень у справі, у тому числі у разі оскарження адміністративного акта.

Заслуховування не проводиться, якщо: 1) необхідно вжити негайних заходів для запобігання заподіянню шкоди; 2) відповідно до законодавства вимагається негайне прийняття рішення; 3) адміністративний орган приймає відповідний адміністративний акт в автоматичному режимі; 4) прохання заявника є очевидно безпідставним.

З наведеного нормативно-правового регулювання адміністративної процедури вбачається, що орган публічної адміністрації повинен проінформувати особу, звернення якої розглядається, про права та обов`язки, в тому числі право брати участь у процедурі адміністративного провадження, а у випадку негативних для особи наслідків, які тягне за собою адміністративний акт - заслуховування особи проводиться в обов`язковому порядку.

Відповідач не надав доказів повідомлення ОСОБА_1 про необхідність прибуття до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" (яка здійснювала функції Центральної МСЕК) або будь-якого іншого профільного закладу охорони здоров`я для повного медичного обстеження або проведення усіх необхідних досліджень в межах процедури медико - соціальної експертизи. Відповідач не надав докази виклику/повідомлення позивачки на/про засідання комісії ЦМСЕК -27.11.2024, на якому прийняте рішення про невизнання її особою з інвалідністю.

Суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17 березня 2020 у справі №240/7133/19, від 25 вересня 2018 у справі № 804/800/16 та від 26 вересня 2018 у справі № 817/820/16, відповідно до яких суд не здійснює самостійно оцінку підставності прийняття певного висновку МСЕК з медичних критеріїв, адже суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері. Суд вправі перевірити законність висновків МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку/рішення на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Оскільки відповідач не спростував доводи позивачки належними доказами і не довів суду протилежне, рішення про скасування останній групи інвалідності було прийняте відповідачем не у порядку та не у спосіб, що визначені законодавством України, а тому є протиправним. З огляду на вказане вище, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-16, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293-295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України'' від 27.11.2024 №5 про невизнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю ІІ групи безтерміново.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення складене та підписане 08.12.2025.

Суддя Валентина ОРЛЕНКО