Справа № 300/2040/25
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2025-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/2040/25 пров. № А/857/34705/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.

розглянувши в електронній формі в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій,

суддя (судді) в суді першої інстанції Григорук О.Б.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23.01.2025 № 08 про відмову у перерахунку пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області здійснити з 01.02.2025 перерахунок пенсії по віку за Списком 2 з врахуванням заробітної плати, яку позивач отримував у ТОВ «Обнафторемонт» у період з 14.02.2008 по грудень 2014 р. (вкл.) та з січня 2015 р. по січень 2019 р. (вкл.) на підставі довідок виданих ТОВ «Обнафторемонт» від 01.06.2021 №№ 164, 165, а також дорахувати, виплатити недоплачені суми пенсії.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що Головне управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправно оскаржуваним рішенням відмовило йому у перерахунку пенсії з врахуванням заробітної плати, яку він отримував на території рф у період з 14.02.2008 по грудень 2014 р. (вкл.) та з січня 2015 р. по січень 2019 р. (вкл.) на підставі довідок виданих ТОВ «Обнафторемонт» від 01.06.2021 №№ 164, 165.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23.01.2025 № 08 про відмову у перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області здійснити ОСОБА_1 з 01.02.2025 перерахунок та виплату пенсії по віку за Списком 2 з врахуванням заробітної плати, яку позивач отримував у ТОВ «Обнафторемонт» у період з 14.02.2008 по грудень 2014 р. (вкл.) та з січня 2015 р. по січень 2019 р. (вкл.) на підставі довідок виданих ТОВ «Обнафторемонт» від 01.06.2021 №№ 164, 165, з врахуванням виплачених сум.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки у періоди роботи позивача на території рф згідно довідок, виданих ТОВ «Обнафторемонт» від 01.06.2021 №№ 164, 165, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 була чинною, а тому її положення підлягають застосуванню при розрахунку розміру пенсії позивача.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що відсутні підстави для врахування довідки про заробітну плату за період роботи на території рф, оскільки з 01.01.2023 рф припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Таким чином пенсії призначені громадянам, які проживали/працювали на території рф, призначаються на умовах визначених Законом № 1058. При цьому, до страхового стажу зараховується період роботи (служби) на території РРФСР по 31.12.1991. Надані довідки не підтверджено первинними документами та підлягають зустрічній перевірці законності їх видачі. Відповідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 62/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, на період якого з державою-агресором розірвано дипломатичні відносини (листування зупинено).

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2022 року у справі № 300/7004/21 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задоволено частково. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року у справі № 300/7004/21 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дії та бездіяльності протиправними задоволено частково. Постановлено: визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 07.09.2021 у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період проходження строкової служби в Радянській Армії з 28.04.1984 по 21.11.1985, періоди роботи з 04.04.1999 по 05.05.1999 в малому приватному підприємстві «Дружба», з 01.01.2004 по 09.02.2008 в «ООО «Содружество-Радужный-2», з 14.02.2008 по 14.12.2009, з 24.03.2010 по 31.12.2013 в «ООО «Обьнефтеремонт». Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового трудового стажу періоди роботи з 04.04.1999 по 05.05.1999 в малому приватному підприємстві «Дружба», з 01.01.2004 по 09.02.2008 в «ООО «Содружество-Радужный-2», з 14.02.2008 по 14.12.2009, з 24.03.2010 по 31.12.2013 в «ООО «Обьнефтеремонт». Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розгляну заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків апеляційного суду.

З 18.07.2022 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком по Списку № 2 згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (а.с. 14).

Позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок пенсії від 16.01.2025 № 412 зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000 та зміна страхового стажу, набутого до 01.01.2004, відповідно до Закону № 1058-ІV.

За результатами розгляду заяви та наданих до неї документів, за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято оскаржуване рішення від 23.01.2025 № 08 про відмову у перерахунку пенсії. Відповідно до вказаного рішення до заяви долучена довідка про заробітну плату для обчислення пенсії від 01.06.2021 № 165 за період роботи з 01.01.2015 по 31.12.2019. Відповідно до ст. 43 Закону № 1058-ІV для перерахунку пенсії враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 нього Закону, а саме, за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв. Відповідно до ст. 44 Закону № 1058-IV та порядку подання та оформлення документів, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 орган, що призначає пенсію, має право проводити перевірку достовірності даних, зазначених в документах, які надані для призначення (перерахунку) пенсії. З 01.01.2023 рф припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Таким чином, пенсії призначенні громадянам, які проживали працювали на території рф, призначаються на умовах, визначених Законом № 1058-IV. При цьому, до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31.12.1991. Надана заявником довідка про заробітну плату для обчислення пенсії не підтверджена первинними документами та підлягає зустрічній перевірці законності її видачі. Оскільки немає можливості здійснити перевірку довідки про заробітну плату, так як рф це країна-агресор, прийнято рішення відмовити позивачу в перерахунку пенсії - зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000 та зміна страхового стажу, набутого до 01.01.2004, відповідно до Закону № 1058-ІV.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок № 637).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії врегульований статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абзац п`ятий частини першої статті 40 Закону № 1058-IV).

Згідно частини 4 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Як передбачено частиною другою статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058-IV, якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі Угода від 13.03.1992) (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) закріплено принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

При цьому, метою Угоди від 13.03.1992 є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань «відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди». Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Статтею 5 Угоди від 13.03.1992 встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держав-учасниць угоди.

Згідно з частини 3 статті 6 Угоди від 13.03.1992 обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються у трудовий стаж.

Отже, наведені положення Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Постановою від 29.11.2022 № 1328 Кабінет Міністрів України постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. москві. Міністерству закордонних справ в установленому порядку повідомити депозитарію про вихід з Угоди, зазначеної в пункті 1 цієї постанови.

Листом Міністерства закордонних справ України від 29.12.2022 року № 72/14-612-108210 повідомлено Міністерство юстиції України, що відповідно до пункту 11 Порядку ведення Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та користування ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2001 року № 376 (зі змінами), після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав про рішення української сторони вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка вчинена 13.03.1992 року в м. москва, зазначений міжнародний договір України припинить свою дію для України 19.06.2023.

Міністерство юстиції України своїм повідомленням від 10.01.2023, яке було опубліковане у Офіційному віснику України 10.01.2023, підтвердило припинення Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 для України 19.06.2023.

У Рішенні від 09.02.1999 № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки у періоди роботи позивача на території рф згідно довідок, виданих ТОВ «Обнафторемонт» від 01.06.2021 №№ 164, 165 (а.с. 17, 18), Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 була чинною, а тому її положення підлягають застосуванню при розрахунку розміру пенсії позивача.

За таких обставин, відповідач протиправно відмовив позивачу в проведенні перерахунку пенсії в частині зарахування, з обґрунтувань що з 01.01.2023 рф припинила участь в Угоді від 13.03.1992, до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31.12.1991.

Щодо аргументів про те, що надані заявником довідки про заробітну плату для обчислення пенсії не підтверджені первинними документами та підлягають зустрічній перевірці законності їх видачі, оскільки немає можливості здійснити перевірку довідок про заробітну плату, так як рф це країна-агресор, прийнято рішення відмовити позивачу в перерахунку пенсії, колегія суддів зазначає наступне.

Зі змісту довідок, виданих ТОВ «Обнафторемонт» від 01.06.2021 № 164 (за період з 14.02.2008 по грудень 2014 р.) та від 01.06.2021 № 165 (за період з січня 2015 р. по січень 2019 р.) слідує, що вони видані на підставі особових рахунків. Крім того, зазначені довідки завірені печаткою, містять відомості про фактичну суму заробітної плати позивача, підтвердження про відрахування в пенсійний фонд рф повністю, крім періоду з 2008 по 2011 р., за який страхові внески в пенсійний фонд рф за іноземних громадян не нараховувались і не сплачувались (а.с. 17, 18).

У постанові Верховного Суду від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17 суд дійшов наступного висновку: «… посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні».

Крім того, у постанові від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що «перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії».

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що аргументи відповідача не містять належних та об`єктивно обумовлених обґрунтувань, які б спростовували відповідність вищевказаних довідок, а сумніви відповідача самі по собі не можуть бути підставою для відмови у врахуванні заробітної плати при нарахуванні позивачу пенсії, тому неврахування при нарахуванні пенсії довідок про заробітну плату від 01.06.2021 № 164 (за період з 14.02.2008 по грудень 2014 р.) та від 01.06.2021 № 165 (за період з січня 2015 р. по січень 2019 р.) не може бути підставою для неврахування заробітної плати, яку отримував позивач для обчислення його пенсії.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року у справі № 300/2040/25 без змін.

Постанову разом із паперовими матеріалами справи надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін