Справа № 160/7367/25
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/7367/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу 46 комендатури охорони та обслуговування на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 р. (суддя Неклеса О.М) в адміністративній справі №160/7367/25 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до 46 комендатури охорони та обслуговування про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025р. роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 у справі №160/6972/25 та виділено в самостійне провадження позовні вимоги про:

- визнання протиправними дій НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29 січня 2020 р. по 20 травня 2023 р., грошової допомоги для оздоровлення за 2020-2023 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за 2020- 2023 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки як учаснику бойових дій за період з 2017 по 2023 роки, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2020-2023 роки, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2020-2023 роки, без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01 січня 2020 р., Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01 січня 2021 р., Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 р., Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023 р.

- зобов`язання 46 комендатури охорони та обслуговування обчислити та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 29 січня 2020 р. по 20 травня 2023 р., грошову допомогу для оздоровлення за 2020-2023 роки, матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань за 2020-2023 роки, одноразову грошову допомогу при звільненні, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки як учаснику бойових дій за період з 2020 по 2023 роки, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2020 - 2023 роки, із урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом 01 січня 2020 р., Законом України "Про

Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01 січня 2021 р., Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 р., Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023 р.

В обгрунтування позовних вимог вказав, що проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , яка перебуває на грошовому забезпеченні у 46 комендатурі охорони та обслуговуванні, яка неправомірно з 29 січня 2020 р. розраховувала йому грошове забезпечення із застосуванням розміру прожиткового мінімуму, встановленого станом на 01 січня 2018 р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Судом:

- визнано протиправними дії НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29 січня 2020 р. по 19 травня 2023 р., грошової допомоги для оздоровлення за 2020-2023 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за 2020- 2023 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки як учаснику бойових дій за період з 2020 по 2023 роки, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2020-2023 роки, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2020-2023 роки, без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01 січня 2020 р., Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01 січня 2021 р., Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 р., Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023 р.

- зобов`язано НОМЕР_1 комендатуру охорони та обслуговування обчислити та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 29 січня 2020 р. по 19 травня 2023 р., грошову допомогу для оздоровлення за 2020-2023 роки, матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань за 2020-2023 роки, одноразову грошову допомогу при звільненні, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки як учаснику бойових дій за період з 2020 по 2023 роки, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2020- 2023 роки, із урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом 01 січня 2020 р., Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01 січня 2021 р., Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 р., Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023 р., із урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі 46 комендатура охорони та обслуговування посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що всім військовослужбовцям Збройних Сил України встановлені розміри посадових окладів у відповідності до пункту 4 Постанови КМУ № 704 в редакції Постанови КМУ № 481 від 12 травня 2023 р., а саме 1762 грн.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.

ОСОБА_1 проходив військову службу та був звільнений зі служби, про що свідчить копія витягу з наказу від 06 лютого 2025 р. №38. Нарахування відповідачем грошового забезпечення з 29 січня 2020 р. по 20 травня 2023 р. та інших виплат здійснювалося позивачу, без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Вважаючи такі дії протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з 29 січня 2020 р. - дня набрання чинності постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6453/18 діє редакція п. 4 Постанови №704, яка передбачає обрахунок розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт. Даний розрахунок застосовується до 20 травня 2023 р., а після застосовується вже редакція пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704, в частині визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, виходячи з розміру 1762,00 грн.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

01 березня 2018 р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 4 якої в редакції, чинній на момент прийняття (30 серпня 2017 р.) визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

24 лютого 2018 р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, якою пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Верховний Суд у постанові від 02 серпня 2022 р. у справі № 440/6017/21 дійшов таких висновків:

- з 01 січня 2020 р. положення пункту 4 Постанови КМУ № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з цією постановою, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова величина для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;

- встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704, жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

У подальшому аналогічні висновки були також викладені Верховним Судом ще у ряді у постанов, зокрема від 31 серпня 2022 р. у справі № 120/8603/21-а, від 12 вересня 2022 р. у справі № 500/1813/21, від 22 вересня 2022 р. у справі № 500/3840/21, від 16 листопада 2022 р. у справі № 120/648/22-а, від 22 березня 2023 р. у справі № 340/10333/21, від 06 лютого 2023р. у справі № 160/2775/22, від 19 вересня 2023 р. у справі № 160/15756/21.

Верховний Суд в постанові від 08 жовтня 2024 р. у справі №580/8908/23 зазначив, що не може бути застосовано до даних правовідносин розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів. Військовослужбовці, враховуючи особливий вид їх службової діяльності та спеціальний статус, не відносяться до працівників інших державних органів.

Починаючи з 20 травня 2023 р. до даних правовідносин застосовується вже редакція пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704, згідно внесених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 р. №481 змін, в частині визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, виходячи з розміру 1762,00 грн.

Отже, судом першої інстанції зроблено вірний висновок стосовно наявності у позивача права на нарахування та виплату йому відповідачем грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 р. по 19 травня 2023 р., виходячи із розміру посадового окладу та окладу за військове звання, визначеного шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2020 р., 01 січня 2021 р., 01 січня 2022р., 01 січня 2023 р. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 р.

В зв`язку із чим, відсутні підстави, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу 46 комендатури охорони та обслуговування - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 р. в адміністративній справі №160/7367/25 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 19 листопада 2025 р. та оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.І. Малиш

суддя О.О. Круговий