Справа № 420/18470/25
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

08 грудня 2025 року м. Одеса
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 18.02.2025 року № 10;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 02 січня 2025 року, з урахуванням висновків суду.

27.11.2025 позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою в порядку ст. 382 КАС України, в якій просить суд встановити судовий контроль за виконанням судового рішення по даній справі.

В обґрунтування заяви зазначено, що 12 листопада 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області на виконання рішення суду повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 та знову відмовило у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку. Як вбачається з тексту рішення про відмову в призначенні пенсії, ГУ ПФУ у Миколаївській області ніби й зазначив про висновок суду Враховуючи наявність у позивачки посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджує факт проживання позивачки на території зони гарантованого добровільного відселення не менше трьох років, суд дійшов висновку про наявність у позивачки права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, однак фактично цього висновку суду не врахував та відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії. Фактично, відповідач/боржник не виконав рішення суду, оскільки не врахував висновок суду, а саме про підтвердження факту проживання позивачки на території зони гарантованого добровільного відселення не менше трьох років.

Згідно доданого до заяви рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 12.11.2025 № 1400-0303-8/94894, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XII у зв`язку недосягненням пенсійного віку.

В мотивуванні цього рішення зазначено: «В мотивувальній частині Рішення від 30.09.2025, зокрема, зазначено: «З 26.04.1986 позивачка проживала в зоні гарантованого добровільного відселення до 17.08.1988 (2 роки 3 місяці 22 дні), що і було враховано пенсійним управлінням під час розгляду наданих позивачкою документів»; «документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом № 796-XII є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи»; «питання проживання позивачкою не менше трьох років у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 вирішувалось при наданні їй статусу потерпілої особи»; «дані довідки селищної ради не можуть спростувати факту постійного проживання позивачки у зоні гарантованого добровільного відселення, що підтверджено посвідченням потерпілої від Чорнобильської катастрофи»; «враховуючи наявність у позивачки посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджує факт проживання позивачки на території зони гарантованого добровільного відселення не менше трьох років, суд дійшов висновку про наявність у позивачки права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ». На виконання Рішення від 30.09.2025 повторно розглянуто заяву від 11.02.2025 та період проживання в зоні гарантованого добровільного відселення. Враховуючи висновки суду щодо підтвердження факту постійного проживання в зоні гарантованого добровільного відселення та дані довідки від 31.01.2025 № 1546 про проживання в періоди з 26.04.1986 по 17.08.1988, 3 19.03.1999 по 10.08.1999 заявниця має право на зниження пенсійного віку на 4 роки (початкова величина зниження пенсійного віку 3 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання)».

Заява розглянута в порядку письмового провадження в тому ж провадженні, в якому винесено основне рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України Суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому суд враховує, що з огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду по справі № 800/592/17 встановлення судового контролю може здійснюватися також і після завершення розгляду справи.

Відповідно ч.2 ст.119 КАС України строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

Відтак, суд вважає за необхідне встановити місячний строк для суб`єкта владних повноважень на виконання судового рішення та подання відповідного звіту до суду з дати отримання копії даної ухвали.

На підставі викладеного, беручи до уваги невиконання відповідачем рішення Одеського окружного адміністративного суду по даній справі, яке набрало законної сили, керуючись ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 по справі № 420/18470/25 за її позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подати протягом одного місяця з дати отримання копії даної ухвали подати звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 по справі № 420/18470/25.

Копію цієї ухвали надіслати заявнику для відома та Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області - для виконання.

Попередити Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Завальнюк