Справа № 160/24158/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/24158/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 р. (суддя Неклеса О.М.) в адміністративній справі №160/24158/24 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до суду з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету податковий борг в сумі 39 872, 69 грн., який виник у зв`язку із несплатою у встановлений термін сум грошових зобов`язань.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 р., ухваленим за результатом розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що суд першої інстанції зазначено про те, що згідно даних ДРФО адреса місця проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 На момент формування податкових повідомлень-рішень № 67- 1318 від 04.10.2017, № -0483 20.02.2020, № -0483 від 15.03.2021, № 26609-2410-0483 від 17.02.2022, № 26608-2410-0483 від 17.02.2022 та податкової вимоги 15.01.2018 № 2418-17/83 в автоматичному режимі, адреса платника податків була встановлена, згідно з відомостей ДРФО. Отже, вимога була направлена на останню відому податкову адресу. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення (ф.119) ППР від 04.10.2017 № 67-1318, від 20.03.2018 № 955147, від 18.04.2019 № 0028777- 5750-0483, від 20.02.2020 № -0483, від 15.03.2021 № - 0483, від 17.02.2022 № 26609-2410-0483, від 17.02.2022 № 26608-240-0483, та податкової вимоги від 15.01.2018 № 2418-17/83 поштових відправлень було отримане ОСОБА_1 особисто а також за довіреністю, що також підтверджується підписом працівника об`єкта поштового зв`язку. Також рекомендоване повідомлення про вручення містить печатку УКРПОШТИ, яка засвідчує правильність відомостей внесених до рекомендованого повідомлення про вручення. ГУ ДПС у Дніпропетровській області не здійснює, а отже не відповідальне за доставку та вручення поштою відповідного відправлення.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване, вказуючи на те, що позивач не довів наявність у відповідача податкового боргу, тобто узгодженого податкового зобов`язання у розмірі 39872, 69 грн., у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; податкова адреса: АДРЕСА_1 ) перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області як платник податків. Станом на 05.09.2024 р. в інтегрованих картках платника податків ОСОБА_1 обліковувався податковий борг на загальну суму 39 872, 69 грн., який виникла внаслідок несплати відповідачем грошових зобов`язань по транспортному податку з фізичних осіб та земельному податку з фізичних осіб, нарахованих контролюючим органом згідно з наступними податковими повідомленнями-рішеннями (далі ППР), а саме: 1) заборгованість по транспортному податку, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 39 583,33 грн., нарахованих згідно: ППР №671318 від 04.10.2017 р. на суму 12 500,00 грн; ППР №955147 від 20.03.2018 р. на суму 25 000,00 грн.; ППР №0-0483 від 18.04.2019 р. на суму 2083,33 грн.; 2) заборгованість по земельному податку, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 289,36 грн., нарахованих згідно: ППР №-0483 від 20.02.2020 р. на суму 4,63 грн. (залишок); ППР №-0483 від 15.03.2021 р. на суму 1,43 грн.; ППР №-0483 від 15.03.2021 р. на суму 89,17 грн; ППР №26608-2410-0483 від 17.02.2022 р. на суму 77,18 грн.; ППР №2660-2410-0483 від 17.02.2022 р. на суму 116,95 грн. У зв`язку із несплатою до бюджету сум податкового боргу ГУ ДФС у Дніпропетровській області в порядку ст. 59 Податкового кодексу України була сформована податкова вимога форми «Ф» за №2418-17/83 від 15.01.2018 р. на суму 12 500, 00 грн.

З огляду на наявність у відповідача непогашеного податкового боргу в загальному розмірі 39872, 69 грн., з метою стягнення заборгованості у примусовому порядку ГУ ДПС у Дніпропетровській області звернулося до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено у встановленому законодавством порядку факт направлення на податкову адресу ОСОБА_1 податкових повідомлень-рішень №671318 від 04.10.2017 р., №955147 від 20.03.2018 р., №0-0483 від 18.04.2019 р., №-0483 від 20.02.2020 р., №-0483 від 15.03.2021 р., №-0483 від 15.03.2021 р., №26608-2410-0483 від 17.02.2022 р., №2660-2410-0483 від 17.02.2022 р., у зв`язку з чим визначені контролюючим органом за цими податковими повідомленнями-рішенням грошові зобов`язання не є узгодженими.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Податковим кодексом України.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений Податковим кодексом України строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим же Кодексом (п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно з підпунктів 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Приписами пунктів 59.1,59.5 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України визначено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному п. 42.4 ст. 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України визначено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному п. 42.4 ст. 42 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що обізнаність фізичної особи - платника податків із визначеним контролюючим органом грошовим зобов`язанням податкове законодавство пов`язує, перш за все, із врученням податкового повідомлення-рішення такій особі особисто або її представникові (п. 58.3 ст. 58 ПК України).

За приписами частини 1 статті 45 Податкового кодексу України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси. Податковою адресою платника податків - електронного резидента (е-резидента) визнається електронна адреса, зазначена такою особою у заяві про набуття статусу електронного резидента (е-резидента).

У цій справі не є спірним питання податкової адреси відповідачки, якою є: АДРЕСА_1 .

Відповідачка заперечила проти обставини обізнаності із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, якими визначено грошове зобов`язання зі сплати податку.

Пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

В матеріалах справи наявний корінець податкової вимоги від 15 січня 2018 р. № 2418-17/83, відповідно до якого станом на 11 січня 2018 р. загальна сума податкового боргу ОСОБА_1 становила 12500 грн. (а.с.5). Ця податкова вимога була направлена за податковою адресою відповідачки рекомендованим листом з повідомленням про вручення, в якому наявна відмітка про особисте отримання 30.01.2018 (а.с. 5 звор. бік). Податковий борг виник на підставі податкового повідомлення-рішення № 67-1318 від 04.10.2017 (транспортний податок з фізичних осіб), яке було направлено за податковою адресою відповідачки рекомендованим листом з повідомленням про вручення, в якому наявна відмітка про особисте отримання 11.10.2017 (а.с. 6, 7).

Також, 20.03.2018 контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № 955147, яким відповідачці визначено грошове зобов`язання зі сплати транспортного податку з фізичних осіб за 2018 рік на суму 25000 грн. (а.с.8). Це податкове повідомлення-рішення було направлено за податковою адресою відповідачки рекомендованим листом з повідомленням про вручення, в якому наявна відмітка про особисте отримання 04.04.2018 (а.с. 8 звор. бік).

18 квітня 2019 р. позивачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № 0-0483, яким відповідачці визначено грошове зобов`язання зі сплати транспортного податку з фізичних осіб за 2019 рік на суму 2083 грн. (а.с.9). Це податкове повідомлення-рішення було направлено за податковою адресою відповідачки рекомендованим листом з повідомленням про вручення, в якому наявна відмітка про особисте отримання 07.05.2019 (а.с. 9 звор. бік).

20 лютого 2020 р. позивачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № -0483, яким відповідачці визначено грошове зобов`язання зі сплати земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік на суму 89,17 грн. (а.с.10). Це податкове повідомлення-рішення було направлено за податковою адресою відповідачки рекомендованим листом з повідомленням про вручення, в якому наявна відмітка про отримання за довіреністю. Дата вручення відсутня. Прізвище особи, яка отримала кореспонденцію - відсутня (а.с. 10 звор. бік).

15 березня 2021 р. позивачем були прийняті податкові повідомлення-рішення № -0483, № -0483, яким відповідачці визначено грошове зобов`язання зі сплати земельного податку з фізичних осіб за 2021 рік на суму 1,43 грн. та 89,17 (а.с.12,13). Докази вручення цих податкових повідомлень-рішень відповідачці відсутні. Докази повернення поштової кореспонденції без вручення - відсутні.

17 лютого 2022 р. позивачем були прийняті податкові повідомлення-рішення яким відповідачці визначено грошове зобов`язання зі сплати земельного податку з фізичних осіб за 2022 рік на суму 77,18 грн. та 116,95 (а.с.16,17 ). Докази вручення цих податкових повідомлень-рішень відповідачці відсутні. Докази повернення поштової кореспонденції без вручення - відсутні.

За приписами пункту 4 розділу Ш Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1204 від 28.12.2015 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за № 124/28254) якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Згідно ксерокопії поштового конверта, яка наявна в матеріалах справи, на адресу відповідачки 04.08.2022 здійснено направлення поштової кореспонденції (а.с.20). Однак, податкові повідомлення-рішення № 26608-2410-0483, № 26609-2410-2483 датовані 17.02.2022, тому необхідними є докази про їх направлення саме 04.08.2022. Такі докази відповідачем суду не надані.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що узгодженими є грошові зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями № 67-1318 від 04.10.2017 на суму 12500 грн., № 955147 від 20.03.2018 на суму 25000 грн., № 0-0483 від 18.04.2019 на суму 2083 грн. Всього на суму 39583 грн., яка вважається податковим боргом і підлягає стягненню.

Грошове зобов`язання на загальну суму 379,90 грн. є неузгодженим у зв`язку із відсутністю доказів вручення податкових повідомлень-рішень № -0483, № -0483, № -0483, № 26608-2410-0483, № 26609-2410-2483, відповідачці або уповноваженій особі, або повернуті без вручення.

Висновок суду про відсутність доказів узгодження грошового зобов`язання та ненадання позивачем доказів «належної якості» спростовується письмовими доказами, які надані позивачем суду першої інстанції та досліджені колегією суддів при розгляді апеляційної скарги. Сумніви у їх достовірності, належності, допустимості та достатньості у колегії суддів відсутні.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 22 серпня 2018 р. по справі 820/1878/16, у разі коли предмет позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у такій справі є обставини, які свідчать про наявність підстав з якими законодавець пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту.

Отже, перевірка правомірності визначення контролюючим органом податкового зобов`язання здійснюється у випадку ініціювання судового провадження при оскарженні відповідних податкових повідомлень-рішень.

Відповідачка правом на пред`явлення зустрічного позову з метою оскарження податкових повідомлень-рішень в порядку, передбаченому статтею 177 Кодексу адміністративного судочинства України, не скористалась.

Оскільки позивачем не наведений код класифікації, податковий борг стягується на користь Державного бюджету України із подальшим зарахуванням у відповідності до Бюджетного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів скасовує оскаржене рішення суду першої інстанції з підстав, визначених статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та ухвалює нове судове рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 р. в адміністративній справі №160/24158/24 - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету України 39583 (тридцять дев`ять тисяч п`ятьсот вісімдесят три) грн. в рахунок погашення податкового боргу.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 19 листопада 2025 р. і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник

суддя О.О. Круговий