Справа № 520/1660/25
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 грудня 2025 року № 520/1660/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 гривень за місяць за періоди з 10.02.2023 року по 24.07.2023 року та з 01.02.2024 року по 01.05.2024 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної Гвардії України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 гривень за місяць за періоди з 10.02.2023 року по 24.07.2023 року та з 01.02.2024 року по 01.05.2024 року з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо нарахування та виплати грошового забезпечення у вигляді додаткової винагороди в розмірі 100000 грн., передбаченої п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період перебування його на стаціонарному лікуванні, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 17.02.2025 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Визнано поважними причини пропущення ОСОБА_1 строку на звернення до суду з позовом у цій справі.

Представником Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, оскільки зазначає, що ним вже були здійсненні всі належні розрахунки з позивачем, відтак підстави для задоволення позовних вимог відповідач не вбачає.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , 24.02.2022 року призваний до лав Національної гвардії України за призовом під час мобілізації на підставі Указу Президента України № 69/2022, перебував на військовій службі у військовій НОМЕР_2 НГУ.

Згідно акту розслідування нещасного випадку від 12.07.2023, що стався 10.02.2023, складеного за формою Н-5 Військовою частиною НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведення евакуації на околиці м. Бахмут Бахмутського району Донецької області, ОСОБА_1 потрапив під ворожий обстріл протитанковою керованою ракетою, внаслідок чого отримав поранення. Після поранення ОСОБА_1 евакуйований до лікарського ценрту "Калинівка" Донецької області, де йому було надано медичну допомогу. За підсумком розгляду матеріалів, Комісія дійшла висновку, що нещасний випадок стався в період проходження позивачем служби при виконанні службових обов`язків.

Згідно з акту про нещасний випадок №471/23 від 12.07.2023 травма отримана під час виконання бойових завдань по виявленню та знищенню противника на околицях м. Бахмут Бахмутського району Донецької області. Діагноз: «закритий крайовий перелом заднього краю лівої таранної кістки зі зміщенням уламків від 10.02.2023 з тимчасовим порушенням функцій лівої нижньої кінцівки». Загальний висновок: нещасний випадок (поранення) стався в період проходження при виконанні службових обов`язків.

Позивач звернувся 17.06.2024 до Військової частини НОМЕР_1 з рапортом про виплату йому додаткової грошової винагороди за період з 10.02.2023 року по 24.07.2023 року та з 01.02.2024 року по 01.05.2024 року.

Військовою частиною НОМЕР_1 позивачу надано відповідь від 16.07.2024 №40/17/13-7668, де зазначено, що за період з 11.02.2023 до 13.02.2023 додаткова винагорода нарахована та виплачена в повному обсязі; за період амбулаторного лікування з 16.03.2023 до 13.04.2023 виплати не надаються; за період лікування в ДУ «Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Ситенко Національної Академії медичних наук України». - діагноз не пов`язаний із захистом Батьківщини, виплати не надаються; за період лікування з 05.05.2023 по 13.05.2023 та з 17.05.2023 по 23.05.2023 у КНП «Мереф`янська центральна районна лікарня» - виплати здійсненні та отримані; за період медичної реабілітації в МРЦ МВС України «Перлина Прикарпаття» - за реабілітаційне лікування виплати не передбачені; за період лікування з 07.07.2023 по 24.07.2023 в ДУ «Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Ситенко Національної Академії медичних наук України» - виплати отримані; у період з 01.02.2024 по 01.05.2024 - перебування на лікуванні у зв`язку з захворюванням - виплати не передбачені.

На підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.07.2024 №187 позивача було виключено зі списків особового складу 17.07.2024 року.

Оскільки при звільненні відповідні виплати відповідачем позивачу здійснено не було, позивачу звернувся до суду з позовом.

Суд розглядаючи праву по суті заявлених позовних вимог виходив з такого.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, загальні засади проходження в Україні військової служби, а також матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів, визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992р. (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон № 2232-XII), Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991 (з наступними змінами та доповненнями, далі Закон № 2011-ХІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. (ч. 1 ст. 3 Закону № 2232-XII).

В силу ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991р. (з наступними змінами та доповненнями, далі Закон № 2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Положеннями п. 1 ст. 9 Закону № 2011-XII визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до п. 2,3 цієї ж статті Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята Постанова "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168" (далі - Постанова № 168).

Відповідно до положень пункту 1 постанови КМУ №168 від 28 лютого 2022 року, на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

У зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Як вбачається з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.07.2024 №187, підтверджено безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України відповідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та наказів Головнокомандувача збройних сил України від 13.03.2022 №84, від 01.04.2022 №102, від 30.04.2022 №125, від 02.06.2022 №157, від 01.07.2022 №184, від 01.08.2022 №212, від 01.09.2022 №237, від 01.10.2022 №262, від 01.11.2022 №282, від 02.12.2022 №311, від 02.01.2023 №1, від 01.02.2023 №47, від 01.03.2023 №52: з 24.02.2022 по 31.12.2022, з 03.01.2023 по 10.02.2023.

Під час виконання службових обов`язків, на околицях м. Бахмут Бахмутського району Донецької області 10.02.2023 позивачем отримано поранення протитанковою керованою ракетою, що підтверджено актом розслідування нещасного випадку та актом про нещасний випадок від 12.07.2023 №471/23.

Відповідно до класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.07.2007 №370, ВЛК №54 ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» від 25.03.2024, травму отриману позивачем 10.02.2023 класифіковано як тяжку.

Травма отримана 10.02.2023 на території активних бойових дій (м. Бахмут), під час проходження військової служби та пов`язана з захистом Батьківщини.

За таких обставин, позивач мав право на отримання додаткової грошової винагороди у розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення.

Суд зазначає, що спірними в межах даної справи є не обставини травми чи право позивача на додаткову грошову винагороду, а саме періоди за які, така винагорода мала бути позивачу нарахована.

Як вбачається з матеріалів справи, у ПХГ м. Павлоград Позивач перебував на стаціонарному лікуванні в період з 11.02.2023 по 13.02.2023 відповідно до довідки ВЛК №196 від 13.02.2023 в/ч НОМЕР_3 позивачу надано відпустку за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Тобто за період з 14.02.2023 15.03.2023 позивачу також мала бути нарахована та виплачена ДГВ.

У період з 21.02.2023 до 02.03.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Мереф`янська центральна районна лікарня» відповідно до виписки № 1646 від 02.03.2023.

За період амбулаторного лікування з 16.03.2023 до 13.04.2023 та з 02.06.2023 по 07.06.2023 виплати не надаються, оскільки постанова №168 КМУ (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачає виплату додаткової грошової винагороди у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини лише за час перебування на стаціонарному лікуванні або за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Згідно з відомостей виписки із медичної карти стаціонарного хворого №101773 ДУ «Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Ситенко Національної Академії медичних наук України» за період з 14.04.2023 - 28.04.2023 - позивач перебував на стаціонарному лікуванні, включно з оперативним лікуванням (18.04.2023) у зв`язку з тимчасовим порушенням функції лівої нижньої лівої нижньої кінцівки, внаслідок травми отриманої 10.02.2023. Хворому надана за рішенням ВЛК № 65 від 27.04.2023 відпустка строком на 30 календарних днів (з 28.04.2023 до 27.05.2023).

Надалі з 05.05.2023 по 15.05.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Мереф`янська центральна районна лікарня» Мереф`янської міської ради, що підтверджується випискою № 771 із медичної карти стаціонарного хворого від 15.05.2023.

З 17.05.2023 по 23.05.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Мереф`янська центральна районна лікарня», що підтверджується випискою № 4146 із медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення від 23.05.2023.

Позивач перебував на медичній реабілітації в МРЦ МВС України «Перлина Прикарпаття» з 12.06.2023 до 02.07.2023 на підставі рішення медично-вибіркової комісії №1369 від 05.06.2023 у зв`язку з оперативним лікуванням (пластикою) здійсненим 18.04.2023.

Як вбачається з довідки ВЛК ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» №549 від 22.08.2023 та постанови ВЛК №54 від 25.03.2024 здійснені 10.02.2023 та 18.04.2023 операції є наслідками мінно-вибухової травми отриманої 10.02.2023, пов`язаної з захистом Батьківщини.

Отже, за періоди з 14.04.2023 до 28.05.2023 та з 12.06.2023 до 02.07.2023 (стаціонарна реабілітація) позивачу також мала бути нарахована та виплачена додаткова грошова винагорода у порядку передбаченому Постановою №168 КМУ (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

З 07.07.2023 по 24.07.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в ДУ «Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Ситенка Національної Академії медичних наук України», що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 101773 від 24.07.2023.

З 01.02.2024 до 29.02.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у ДУ «Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Ситенка Національної Академії медичних наук України» з діагнозом: «Остеохондроз, спондилоартроз попереково - крижового відділу хребта. Ілеосакральний артроз. Інтра - екстра форамінальна кила диску L5 - S1, праворуч. Форамінальний стеноз L5 - S1, праворуч. Компресійно - ішемічна радикулопатія L5 праворуч з парезом згиначів стопи. Порушення опорно - кінематичної функції поперекового відділу хребта та функції ходи. Больовий синдром. Стан після артроскопічної парціальної резекції заднього рогу медіального меніска, шейверної обробки, абляції, дебридменту, пластики ПХЗ за STG технологією (від 18.04.2023), з приводу застарілого розриву заднього рогу медіального меніска та передньої хрестоподібної зв?язки лівого колінного суглобу. Стан після артроскопічної ревізії лівого колінного суглоба, дебрідменту, високочастотної абляції трансплантату ПХЗ та 3Х3 (від 21.02.2024) з приводу, часткової неспроможності трансплантату ПХЗ та часткового пошкодження 3Х3, больового синдрому. Тимчасове порушення функції лівої нижньої кінцівки. Стан після мінно-вибухової травми, акубаротравми (від 10.02.2023). Двобічне ураження звукосприйняття».

Відповідно до постанови ВЛК №54 ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» від 25.03.2024, травму класифіковано як тяжку. та підтверджено, що вищезазначені захворювання пов?язані з проходженням військової служби.

На підставі рішення №168 від 08.04.2024 медико-вибіркової комісії позивач з 11.04.2024 до 01.05.2024 перебував на медичній реабілітації у МРЦ «Пуща-Водиця» МВС.

На підставі вище викладеного, ОСОБА_1 мав право на отримання ДГВ у розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення за періоди: з 11.02.2023 по 15.03.2023; з 14.04.2023 до 28.05.2023; з 12.06.2023 до 02.07.2023; з 07.07.2023 по 24.07.2023; з 01.02.2024 до 29.02.2024; та з 11.04.2024 до 01.05.2024.

Як зазначено відповідачем у відзиві, згідно довідки фінансового відділення Військової частини НОМЕР_1 за період з 14 по 28 лютого 2023 та з 01 по 15 березня 2023 додаткова винагорода у розмірі до 100 000 грн. нарахована та виплачена. У даному випадку більшість періодів перебування позивача на стаціонарному лікуванні не пов`язані із пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, отриманим 10.02.2023 року, а тому підстав для нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн. не настало.

Згідно з відомостями інформаційної довідки начальника фінансового відділення військової частини НОМЕР_4 , ОСОБА_1 додаткова грошова винагорода у розмірі до 100000 грн за місяць була нарахована за періоди з 14 до 28 лютого 2023 року та з 01.03.2023 року, щодо інших періодів оголошення про нарахування у наказах командира військової частини відсутні.

Суд з метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи витребувано ухвалою від 05.11.2025, зокрема, відомості про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 (із зазначенням основних та додаткових складових) за 2023-2024 роки.

Відповідачем на виконання ухвали суду подано довідку №3220 від 18.11.2025 про доходи військовослужбовця ОСОБА_1 за період з січня 2023 до серпня 2024 року, з якої, зокрема вбачається, що позивачу нараховувалось грошове забезпечення з урахуванням інших нарахувань, разом з тим, довідка не містить складових відповідних нарахувань, на підтвердження нарахування і виплати ДГВ у належному розмірі за спірні періоди.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що з метою належного та ефективного захисту прав позивача позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення за періоди з 11.02.2023 по 15.03.2023; з 14.04.2023 до 28.05.2023; з 12.06.2023 до 02.07.2023; з 07.07.2023 по 24.07.2023; з 01.02.2024 до 29.02.2024; та з 11.04.2024 до 01.05.2024; та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення за періоди з 11.02.2023 по 15.03.2023; з 14.04.2023 до 28.05.2023; з 12.06.2023 до 02.07.2023; з 07.07.2023 по 24.07.2023; з 01.02.2024 до 29.02.2024; та з 11.04.2024 до 01.05.2024 з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення за періоди з 11.02.2023 по 15.03.2023; з 14.04.2023 до 28.05.2023; з 12.06.2023 до 02.07.2023; з 07.07.2023 по 24.07.2023; з 01.02.2024 до 29.02.2024; та з 11.04.2024 до 01.05.2024.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної Гвардії України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення за періоди з 11.02.2023 по 15.03.2023; з 14.04.2023 до 28.05.2023; з 12.06.2023 до 02.07.2023; з 07.07.2023 по 24.07.2023; з 01.02.2024 до 29.02.2024; та з 11.04.2024 до 01.05.2024 з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.