Справа № 320/36080/25
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року справа №320/36080/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ТОВ "ВІКТОР-ІНВЕСТ" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося ТОВ"ВІКТОР-ІНВЕСТ" з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.05.2025 № 220830705 форми "В1", яким встановлено завищення суми бюджетного відшкодування на суму 11845698,00 грн і застосовано штрафну санкцію в розмірі 2961424,50 грн;

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.05.2025 № 220780705 форми "В4", яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 31041,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку за результатами якої встановлено порушення вимог податкового законодавства, однак позивач вважає, що при проведенні перевірки податковий орган дійшов помилкового висновку щодо порушення вимог податкового законодавства при декларуванні за лютий 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування. Позивач зауважує, що віднесення Позивача до переліку «ризикових платників податків» не може бути єдиною та безумовною підставою для не підтвердження сформованого податкового кредиту з податку на додану вартість. Позивачем було надано всі первинні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій. Таким чином позивач вважає, що винесені податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Відповідач не погодився з доводами позивача та подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що реальність вчинення господарських операцій позивача неможливо підтвердити у зв`язку з прийнятим рішенням про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, яким встановлено наявність ризикових операцій та надано статус «відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку» з наступної причини: наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарських операцій. Відповідач наполягає на правомірності винесених спірних податкових повідомлень-рішень

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду закрито підготовче провадження у справі № 320/23911/25 та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача подав до суду клопотання в якому просив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження. Представник відповідача залишив розгляд даного клопотання на розсуд суду.

У зв`язку з поданим клопотанням та на підставі ст.205 КАС України, суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши позовну заяву, відзив на позов, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд встановив таке.

На підставі направлень від 10.04.2025 № 3688/10-36-07-05, № 3690/10-36-07-05 та наказу Головного управління ДПС у Київській області від 08.04.2025 № 1388-п «Про проведення відповідно до п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІКТОР-ІНВЕСТ (податковий номер 43982340) на підставі п.п. 191.1.1 п. 191.1 ст. 191, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п.п. 69.22 п. 69, підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі Кодекс), було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІКТОР-ІНВЕСТ» (податковий номер 43982340) (далі ТОВ «ВІКТОР-ІНВЕСТ») щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2025 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.03.2025 року (далі Декларація) від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування.

За результатами перевірки було складено Акт від 23.04.2025 № 20196/10-36-07- 05/43982340 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВІКТОР-ІНВЕСТ» (податковий номер 43982340) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету», де встановлено наступні порушення: платником податків вимог п. 44.1, п. 44.3, ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 п. 200.2 п. 200.4 п 200.7 п. 200.8 п. 200.9 ст. 200 Податкового Кодексу України в результаті чого: - завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість (рядок 20.2.1) по декларації з податку на додану вартість з додатками за лютий 2025 року у розмірі 11 845 698 грн. скла завищено суму від`ємного значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.21 Декларації) за лютий 2025 року у розмірі 31 041 грн.

До зазначених висновків контролюючий орган дійшов у зв`язку із тим, що комісією регіонального рівня відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.05.2020 №32537, відносно ТОВ «ВІКТОР-ІНВЕСТ» прийнято рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, яким встановлено наявність ризикових операцій та надано статус «відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку» від 26.07.2023 року № 86494. Реальність вчинення господарських операцій ТОВ «ВІКТОР-ІНВЕСТ» неможливо підтвердити у зв`язку з прийнятими рішеннями про відповідність/ невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, якими встановлено наявність ризикових операцій та надано статус «відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку» з наступної причини: наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарських операцій. Оскільки реальність вчинення господарських операцій ТОВ «ВІКТОР-ІНВЕСТ» не підтверджується, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів задекларований на папері, зазначені господарські операції не можуть бути підставою для формування податкового кредиту ТОВ «ВІКТОР-ІНВЕСТ». Крім того, до перевірки надано контракт № СОМ-VI-1 від 07.11.2022 року компанія COMFORT SP. Z О.О. (Польща). Товар, що підлягає продажу за цим контрактом, поставляється покупцю на митну територію України в кількості, що визначена в Інвойсі. Якість товару повинна відповідати стандартам якості для подібного роду товарів. Товар повинен бути висушеним, очищеним та таким, що пройшов санітарну обробку, що підтверджено сертифікатами якості. Продавець поставляє покупцю товар на умовах згідно INCOTERMS зазначених у Інвойсі. Датою поставки товару є дата завершення митного оформлення та прибуття товару на адресу покупця. Розрахунки за цим Контрактом проводяться у безготівковій формі шляхом банківського переказу грошових коштів з поточного рахунку покупця на поточний рахунок продавця у формі передоплати відповідно до виставленого інвойса. За домовленістю сторін можлива відстрочка платежу не пізніше 60 днів з дати поставки товару. Продавець зобов`язаний: - передати покупцю товар, вільний від будь-яких застав, майнових та не майнових прав та вимог третіх осіб; - передати покупцю інвойс, документи необхідні для розмитнення товару та інші документи, що передбачені цим контрактом; - нести при необхідності всі витрати, пов`язані з завантаженням-розвантаженням товару; - нести всі ризики пошкодження чи витрати товару до моменту його передачі у розпорядження покупця у відповідності до умов даного контракту.

В разі невиконання продавцем зобов`язань по поставці товару попередня оплата має бути повернута на розрахунковий рахунок згідно вимоги 50 днів з дати зарахування авансового платежу.

Крім того, згідно оборотно-сальдової відомості за лютий 2025 року по рахунку 632 «Розрахунки з іноземними покупцями» кредиторська заборгованість складає 41 684 016,30 грн., а саме компанії COMFORT SP. Z O.O. Слід зазначити, що розрахунки основним постачальником нерезидентом компанією COMFORT SP. Z О.О. не проводилися з листопада 2024 року, вищезазначена кредиторська заборгованість обліковується з 01.12.2024 року в сумі 22 100 361,64 грн. з 01.01.2025 року 36 181 837,30 обороти по дебету рахунку відсутні, з 01.02.2025 - 35 996 964,71 грн. обороти по дебету рахунку склали 184 872,59 грн., чим порушено умови договору. Тому, дії згідно контракту COMFORT SP. Z О.О, не можуть вважатись завершеними. Тобто, розрахунки за придбані товари отримані від нерезидента та, які беруть участь у бюджетному відшкодувані (одяг, взуття та речі бувші у користуванні) не проведені, станом на 01.03.2025, кредиторська заборгованість становить 41 684 016,30 грн., що не підтверджує завершення господарської операції, за рахунок якої сформовано від`ємне значення, яке платником заявлено до бюджетного відшкодування.

Отже, зважаючи на сукупність встановлених фактів та порушень, а саме: наявність ризикових операцій «ВІКТОР-ІНВЕСТ», що мають ознаки безтоварних (фіктивних) та не відображають реальний рух активів і не повинні братися до уваги як господарська діяльність у рамках податкового обліку; не виконання умов договору з контрагентом-нерезидентом в частині розрахунків за поставлений товар (секонд-хенд), що підтверджується кредиторською заборгованістю станом на 01.03.2025 року в розмірі 41 684 016,30 грн., який в свою чергу реалізований шляхом вивезення за межі митної території України, що також унеможливлює встановлення в ході перевірки фактичне підтвердження наявності товару (секонд-хенду).

Висновки Акта перевірки стали підставою для прийняття податкових повідомлень рішень від 19.05.2025:

- №220830705 форми «В1», яким встановлено завищення бюджетного відшкодування в розмірі 11 845 698 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 2 961 424, 50 грн.;

- №220780705 форми «В4», яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 31 041 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, товариство звернулось до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції, чинній на час виникнення між сторонами спірних відносин) (надалі ПК України).

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно з підпунктом 78.1.8 пункту 78.1. статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Відповідно до пункту 78.4. статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно з пунктами 42.1, 42.2 статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

За змістом пункту 78.5 статті 78 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

За правилами підпункту "в" пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку із ввезення товарів на митну територію України.

Згідно з пунктом 187.8 пункту 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Відповідно до підпункту "ґ" пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пункту 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, зокрема, ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами абзаців першого, другого пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пункт 200.1 статті 200 ПК України передбачає, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

В свою чергу пункт 201.12 статті 200 ПК України передбачає, що у разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку.

Верховний Суд у постанові від 03.10.2023 у справі № 640/16289/22 дійшов висновку, що з моменту подання платником податків митної декларації для митного оформлення ввезених на митну територію України товарів у останнього виникають відповідні податкові зобов`язання зі сплати податку на додану вартість. Після сплати цього податку до бюджету платник податків набуває право на віднесення таких сум до податкового кредиту відповідного періоду. Таке розуміння норм Податкового кодексу України відповідає характеру і змісту правового регулювання податку на додану вартість та суті його адміністрування, оскільки право на податковий кредит перебуває у прямій залежності саме від факту сплати відповідної суми податку на додану вартість до бюджету. При цьому митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, є належним документом, що посвідчує право на віднесення сплачених сум податку на додану вартість до податкового кредиту за відповідний період, оскільки вона підтверджує фактичну сплату суми податку до відповідного бюджету.

Верховний Суд у постанові від 23.05.2024 у справі № 380/5557/22 погодився із таким висновком, не вбачав підстав відступу від нього та зазначив, що пункт 198.6 статті 198, пункт 201.12 статті 201 ПК України у своєму взаємозв`язку імперативно вказують на те, що задекларовані платником податків показники податкового кредиту, сформованого за наслідками ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України, мають бути підтверджені саме шляхом надання до перевірки відповідних митних декларацій, на підставі яких були здійснені такі операції.

Аналогічна правова позиція також викладена у постановах Верховного Суду від 02 квітня 2024 року у справі № 640/21773/22, від 02 квітня 2024 року у справі № 320/16177/23, від 03 жовтня 2023 року у справі № 640/16289/22.

Зі встановлених судом висновків Акта перевірки випливає, що контролюючий орган для визначення нереальності вчинення ТОВ «ВІКТОР-ІНВЕСТ» господарських операцій у спірному періоді, застосував рішення від 26.07.2023 №86494, яким встановлено наявність ризикових операцій та надано статус підприємству "відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку" оскільки постачання товарiв / послуг за вiдсутностi необхiдних умов та/або обсягiв матерiальних ресурсiв для виробництва товарiв, виконання робiт або надання послуг в обсягах, вiдображених у податковiй накладнiй / розрахунку коригування (вiдсутнi вiдомостi про об`єкти оподаткування, відсутнє придбання послуг оренди обєктів оподаткування, послуг транспортування, послуг оренди місць зберігання товарно-матеріальних цінностей, послуг оренди місць зберігання паливно-мастильних матеріалів, тощо), вiдповiдно до поданої до контролюючих органiв звiтностi, а також накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності.

Суд враховує та зазначає, що ТОВ «ВІКТОР-ІНВЕСТ» є належним чином зареєстрованою юридичною особою.

Для здійснення господарської діяльності у ТОВ «ВІКТОР-ІНВЕСТ» наявні трудові ресурси, що підтверджується Наказом про затвердження штатного розпису № 1-п від 01.11.2022 року, штатним розписом; Наказом про затвердження штатного розпису № 13-П від 15.12.2023, штатним розписом; Наказом про затвердження штатного розпису № 1-п від 29.03.2024 року, штатним розписом.

Для здійснення господарської діяльності, ТОВ «ВІКТОР ІНВЕСТ» у періоді, що був перевірений, використовувало наступні складські приміщення:

-нежитлове складське приміщення загальною площею 50 кв.м. за адресою: м. Київ, провулок Електриків, буд. 17, договір суборенди нежитлового приміщення від 01.11.2022 №01/1122-21, Суборендодавець ТОВ «Лівнер» (код 42147095) з додатковими угодами, актом приймання передачі;

-нежитлове складське приміщення загальною площею 50 кв. м. за адресою: м. Київ, провулок Електриків, буд. 17, договір оренди нежитлового приміщення від 01.08.2023 №KE-01/08-23/01, Орендодавець ТОВ «Компанія Константа 2020» (код 43798890) з додатковими угодами, актом приймання передачі;

- нежитлове складське приміщення загальною площею 350 кв. м. за адресою: м. Київ, провулок Електриків, буд. 17, договір оренди нежитлового приміщення від 01.08.2023 №KE-10/04-24, Орендодавець ТОВ «Компанія Константа 2020» (код 43798890) з додатковими угодами, актом приймання передачі; - нежитлове складське приміщення загальною площею 496 кв. м. за адресою : м. Львів, вул. Стрийська, буд. 45, договір суборенди нежитлового приміщення від 25.01.2024 №804, Орендодавець ТОВ «Центр нерухомості «Дом - Х » (код 40417127).

Надання послуг підтверджується: Актом надання послуг № 216 від 30.11.2022 року, Актом надання послуг № 217 від 31.12.2022 року, Актом надання послуг № 50 від 31.01.2024, Актом надання послуг № 627 від 31.12.2023, Актом надання послуг № 566 від 30.11.2023, Актом надання послуг № 499 від 31.10.2023, Актом надання послуг № 314 від 31.08.2023, Актом надання послуг № 2326 від 31.12.2024, Актом надання послуг № 2074 від 30.11.2024, Актом надання послуг № 277 від 28.02.2025, Актом надання послуг № 136 від 31.01.2025.

Основним чинником виникнення від`ємного значення з ПДВ є застосування ТОВ «ВІКТОР ІНВЕСТ» нульової ставки ПДВ при здійсненні операцій з постачання товарів на експорт.

Також, в Акті перевірки зазначеного: «Основним чинником виникнення від`ємного значення з ПДВ є здійснення експортних операцій з постачання продукції на загальну суму 74,3 млн.грн. в 2024 році Республіка ТОГО (Африка). Одяг, що був у користуванні, для подальшого використання з текстильних матеріалів (SecondHand), 3-1, 2-1, 1-ї категорії».

Для здійснення господарської діяльності Позивачем було укладено ряд договорів, а саме: - Договір про надання послуг № 08-08/23/16 від 08.08.2023 року між Позивачем та ФОП ОСОБА_1 , відповідно до умов якого Виконавець надає (ФОП ОСОБА_1 ) Замовнику послугу з тимчасового розміщення на території вантажного комплексу транспортних засобів, що проходять митне оформлення.

Надання послуг підтверджується Актами здачі приймання-робіт № 63 від 15.08.2023, № 55 від 14.08.2023, № 52 від 11.08.2023, № 115 від 02.10.2023, № 83 від 01.09.2023, № 666 від 31.12.2023, № 263 від 31.12.2023, № 612 від 30.11.2023, № 207 від 30.11.2023, № 439 від 31.08.2024, № 341 від 31.07.2024, № 263 від 30.06.2024, № 206 від 31.06.2024, № 70 від 28.08.2025, № 27 від 31.01.2025.

Позивачем було укладено Контракт з COMFORT Sp. Z. OO (Польща) № CPM-VI-1 від 07.11.2022 за даним контрактом Продавець (COMFORT Sp. Z. OO (Польща)) зобов`язується передати покупцю - одяг, взуття, речі, що були у використанні згідно з Інвойсами.

Позивачем було укладено договір № Ф-2023/П-443 від 02.01.2023 про надання Послуг, між Позивачем та ТОВ «ФОТРЕЙД», відповідно до якого останнє надає послуги для забезпечення проведення митних процедур під час митного оформлення вантажів у зоні митного контролю.

На виконання умов договору були підписані Акти надання послуг, Акт здачі приймання робіт (надання послуг).

Операції підтверджуються Актами наданих послуг: № 744 від 31.01.2025, № 1598 від 29.02.2024, №1987 від 28.02.2025, №2292 від 28.02.2025, №2864 від 31.03.2024, №3394 від 31.03.2024, №3585 від 30.04.2024, № 3684 від 30.04.2024, № 4595 від 15.08.2023, № 4653 від 16.08.2023, № 5075 від 01.09.2023, № 5076 від 04.09.2023, № 5535 від 26.09.2023, № 5818 від 27.09.2023, № 6835 від 10.11.2023, № 7084 від 14.11.2023, № 7420 від 20.11.2023, 7469 від 22.11.2023, №7769 від 27.11.2023, №7770 від 28.11.2023, №8003 від 31.07.2023, №8219 від 31.07.2024, №9724 від 31.08.2024, №10884 від 30.09.2024, №12381 від 31.10.2024, №13257 від 30.11.2024, №14113 від 31.12.2024, №14997 від 31.12.2024.

Позивачем було укладено договір № Ф-2022/П-443 від 21.11.2022 про надання Послуг, між Позивачем та ТОВ «ФОТРЕЙД», відповідно до якого останнє надає послуги для забезпечення проведення митних процедур під час митного оформлення вантажів у зоні митного контролю. На виконання умов договору були підписані Акти надання послуг Акт здачі приймання робіт (надання послуг).

Операції підтверджуються Актами наданих послуг: № 1217 від 21.11.2022, №1673 від 31.12.2022.

Факт здійснення імпортних операцій підтверджується вантажно-митними деклараціями, а саме: UA209230/2022/012368 від 22.11.2022 UA209230/2022/012366 від 22.11.2022 UA209230/2022/012319 від 22.11.2022 UA209230/2022/011643 від 21.11.2022 UA209230/2022/011629 від 21.11.2022 UA209230/2022/022546 від 15.12.2022 UA209230/2022/021628 від 13.12.2022 UA209230/2022/021181 від 12.12.2022 UA209230/2022/021170 від 12.12.2022 UA205180/2023/000786 від 30.08.2023 UA209230/2023/091839 від 30.08.2023 UA205180/2023/000740 від 29.08.2023 UA209230/2023/086609 від 16.08.2023 UA209230/2023/086188 від 15.08.2023 UA205180/2023/000359 від 14.08.2023 UA205180/2023/000305 від 10.08.2023 UA205180/2023/000259 від 09.08.2023 UA209230/2023/102447 від 26.09.2023 UA205180/2023/001634 від 26.09.2023 UA209230/2023/102144 від 26.09.2023 UA205180/2023/001604 від 25.09.2023 UA205180/2023/001601 від 25.09.2023 UA205180/2023/001595 від 23.09.2023 UA209230/2023/093574 від 04.09.2023 UA209230/2023/093552 від 04.09.2023 UA209230/2023/092973 від 01.09.2023 UA209230/2023/124711 від 27.11.2023 UA209230/2023/124606 від 27.11.2023 UA209230/2023/122380 від 20.11.2023 UA209230/2023/121014 від 14.11.2023 UA205180/2023/002858 від 06.11.2023 UA205180/2023/002856 від 06.11.2023 UA205180/2023/002855 від 06.11.2023 UA205180/2023/004411 від 18.12.2023 UA205180/2023/004412 від 18.12.2023 UA205180/2023/004413 від 18.12.2023 UA209230/2023/129679 від 13.12.2023 UA209230/2023/126594 від 04.12.2023 UA209230/2023/126397 від 02.12.2023 UA205180/2024/001677 від 30.01.2024 UA205180/2024/001649 від 30.01.2024 UA209230/2024/009285 від 30.01.2024 UA205180/2024/001621 від 29.01.2024 UA209230/2024/009098 від 29.01.2024 UA205180/2024/001602 від 29.01.2024 UA209230/2024/003420 від 13.01.2024 UA209230/2024/003100 від 12.01.2024 UA209230/2024/003035 від 12.01.2024 UA209230/2024/002937 від 11.01.2024 UA209230/2024/002404 від 10.01.2024 UA209230/2024/002397 від 10.01.2024 UA209230/2024/002385 від 10.01.2024 UA209230/2024/002155 від 09.01.2024 UA209230/2024/027720 від 28.03.2024 UA209230/2024/027719 від 28.03.2024 UA209230/2024/036719 від 24.04.2024 UA209230/2024/036527 від 23.04.2024 UA209230/2024/036502 від 23.04.2024 UA209230/2024/035758 від 22.04.2024 UA209230/2024/035760 від 22.04.2024 UA209230/2024/029663 від 03.04.2024 UA209230/2024/028796 від 01.04.2024 UA205180/2024/008310 від 29.05.2024 UA209230/2024/039842 від 02.05.2024 UA209230/2024/057301 від 24.06.2024 UA209230/2024/057298 від 24.06.2024 UA205180/2024/010036 від 24.06.2024 UA205180/2024/010001 від 22.06.2024 UA205180/2024/009923 від 21.06.2024 UA205180/2024/009912 від 21.06.2024 UA205180/2024/011248 від 18.07.2024 UA209230/2024/065195 від 18.07.2024 UA205180/2024/011193 від 17.07.2024 UA205180/2024/011153 від 16.07.2024 UA205180/2024/012403 від 12.08.2024 UA205180/2024/012386 від 12.08.2024 UA205180/2024/012384 від 12.08.2024 UA205180/2024/012367 від 10.08.2024 UA205180/2024/012360 від 10.08.2024 UA205180/2024/012359 від 10.08.2024 UA205180/2024/017662 від 28.11.2024 UA205180/2024/017605 від 28.11.2024 UA205180/2024/016479 від 07.11.2024 UA205180/2024/016449 від 06.11.2024 UA205180/2024/016411 від 06.11.2024 UA205180/2024/016325 від 04.11.2024 UA205180/2024/016324 від 04.11.2024 UA205180/2024/018587 від 17.12.2024 UA205180/2024/018584 від 17.12.2024 UA205180/2024/018586 від 17.12.2024 UA205180/2024/018565 від 16.12.2024 UA209230/2024/118310 від 16.12.2024 UA205180/2024/018554 від 16.12.2024 UA205180/2024/018552 від 16.12.2024 UA205180/2024/018550 від 16.12.2024 UA205180/2024/018549 від 16.12.2024 UA205180/2024/018524 від 14.12.2024 UA205180/2024/017821 від 02.12.2024 UA209230/2024/113117 від 02.12.2024 UA205180/2025/002063 від 19.02.2025 UA205180/2025/002046 від 19.02.2025 UA205180/2025/002018 від 19.02.2025 UA209230/2025/015017 від 19.02.2025 UA205180/2025/002014 від 19.02.2025.

Суд зазначає, що належним доказом на право отримання податкового кредиту з податку на додану вартість є саме вантажно-митна декларація.

Вантажно-митні декларації надавалися до перевірки, що не заперечується відповідачем.

Суми податку на додану вартість, сплачені на митниці, підтверджені ВМД були позивачем включені до складу податкового кредиту та в подальшому заявлені до бюджетного відшкодування.

Так, ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Підпунктом «а» пункту 185.1 статті 185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.

Згідно п. 187.8 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Датою виникнення податкових зобов`язань за операціями з постачання нерезидентами суб`єктам господарювання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є дата списання коштів з банківського рахунка платника податку в оплату послуг або дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг нерезидентом, залежно від того, яка з подій відбулася раніше.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно п. 187.8 ст. 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Водночас, згідно п. 201.12 ст. 201 ПК України у разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку.

При цьому, відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200.14 ст. 200 ПК України у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем надані всі вантажно-митні декларації, на підставі яких останній здійснював ввезення товару на митну територію України.

Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2022 за №1372/21684 затверджено Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа (далі - Порядок №651), який визначає правила заповнення граф митних декларацій (далі - МД) на бланках єдиного адміністративного документа форми МД-2 (далі - ЄАД), додаткових аркушів до нього форми МД-3 (далі - додаткові аркуші), специфікації форми МД-8 (далі - специфікація), порядок унесення відомостей до доповнення форми МД-6 (далі - доповнення), випадки застосування специфікації, а також порядок оформлення, розподілу та використання аркушів МД форм МД-2, МД-3, МД-6, МД-8.

Згідно п. 47 розділу ІІ Порядку №651 графа 47 «Нарахування платежів» заповнюється у разі сплати (необхідності застосування заходів забезпечення сплати відповідно до розділу Х Митного кодексу України) митних платежів та/або сплати за МД єдиного збору, що справляється в пунктах пропуску через державний кордон України (далі - єдиний збір), та/або сплати плати.

У графі наводяться відомості про нарахування митних платежів. Якщо за МД нараховуються та справляються єдиний збір та/або плата, то відомості про їх нарахування наводяться у цій графі ЄАД. Якщо товар не є об`єктом оподаткування відповідним митним платежем, відомості про нараховування такого платежу в графі не наводяться.

У першій колонці «Вид» зазначається код виду платежу відповідно до класифікатора видів надходжень бюджету, що контролюються митними органами.

У другій колонці «Основа нарахування» зазначаються: при нарахуванні плати - кількість годин роботи посадової особи митного органу, витрачених на виконання митних формальностей поза місцем розташування митного органу або поза робочим часом, установленим для митного органу, незалежно від кількості оформлених МД; при нарахуванні мита: за адвалорною ставкою - митна вартість товару, зазначена в графі 45 МД; за специфічною ставкою - кількість товару у відповідних одиницях вимірювання та обліку; при нарахуванні акцизного податку: у разі обчислення акцизного податку із застосуванням адвалорних ставок - відповідна база оподаткування (вартість товарів (продукції), що ввозяться на митну територію України, за встановленими імпортером максимальними роздрібними цінами на товари (продукцію), які він імпортує, без податку на додану вартість та з урахуванням акцизного податку);

у разі обчислення акцизного податку із застосуванням специфічних ставок з ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) - відповідна база оподаткування (величина, визначена в одиницях виміру ваги, об`єму, кількості товару (продукції), об`єму циліндрів двигуна автомобіля або в інших натуральних показниках);

при нарахуванні податку на додану вартість:

митна вартість товару, зазначена в графі 45 МД, збільшена на суму мита (для товарів, що підлягають обкладенню митом) та акцизного податку (для товарів, що підлягають обкладенню акцизним податком);

фактурна вартість товару, зазначена в графі 42 МД, перерахована у валюту України за курсом, указаним у графі 23 МД, збільшена на суму мита (для товарів, що підлягають обкладенню митом) та акцизного податку (для товарів, що підлягають обкладенню акцизним податком), якщо митна вартість товару менша, ніж фактурна вартість;

при нарахуванні єдиного збору - дані, на підставі яких здійснюється розрахунок суми єдиного збору (кількість залізничних вагонів, довжина маршруту тощо). Якщо єдиний збір складається з декількох складових (за проведення контролю, плати за проїзд транспортних засобів автомобільними дорогами України, плати за проїзд автомобільних транспортних засобів з перевищенням установлених розмірів загальної маси, осьових навантажень та (або) габаритних параметрів), відомості про нарахування таких складових зазначаються окремими рядками.

У третій колонці «Ставка» зазначаються: при нарахуванні мита - установлений законодавством розмір ставки мита; при нарахуванні акцизного податку - установлений законодавством розмір ставки акцизного податку; при нарахуванні податку на додану вартість - установлений законодавством розмір ставки податку на додану вартість; при нарахуванні плати - установлений законодавством розмір ставки плати; при нарахуванні єдиного збору - установлений законодавством розмір ставки цього збору.

У четвертій колонці «Сума» зазначається нарахована сума відповідного митного платежу. Розмір плати визначається залежно від кількості зазначених у колонці «Основа нарахування» годин з урахуванням установленого законодавством розміру плати за одну годину.

При декларуванні товарів з використанням комплектів додаткових аркушів права нижня частина графи 47 додаткових аркушів не заповнюється.

У п`ятій колонці «Спосіб платежу» зазначається код способу розрахунку відповідно до класифікатора способів розрахунку.

Відповідно до класифікатора видів надходження до бюджету, що контролюються митними органами, опублікований на офіційному сайті Державної податкової служби України код виду надходжень 020 - Мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання, а код виду надходжень 028 - Податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання (крім лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів та медичних виробів за переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України; а також лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я).

У графі зазначається - у валюті України заявлена митна вартість товару.

Всі митні декларації містять заповнену графу 47 «Нарахування платежів» із визначенням виду надходжень 028, а саме: податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання (крім лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів та медичних виробів за переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України; а також лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я).

При цьому, згідно ч. 1 ст. 74 Митного кодексу України (далі - МК України) імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Позивачем здійснювався імпорт товарів, тобто в межах спірних правовідносин підлягав застосуванню митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Тобто, для ввезення імпортованого товару та випуску його у вільний обіг покупцем має бути сплачено всі митні платежі, встановлені законом на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей.

Суд зазначає, що митні декларації, які додані до позову були надані позивачем і до перевірки, при цьому, контролюючим органом жодних зауважень щодо їх форми та зазначених в них відомостей в акті перевірки не наведено.

Тобто, в даному випадку первинним документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства і яка безпосередньо підтверджує сплату такого податку.

Транспортування товару підтверджується СMR №№ 022376, 022343, 021144, 408512, 023165, 022493, 65934, 65510, 022543, 023583, 230804, 023533, 021998, 023507, 022540, 407472, 021762, 022134, 023058, 403450, 021528, 77389, 023081, 023910, 023407, 021508, 023439, 021889, 023851, 023021, 17, 023620, 021958, 114340, 023916, 023685, 023662, 022950, 022963, 023228, 023704, 73120, 73162, 72779, 23589, 81619, 81630, 73358, 023296, 73147, 026401, 022073, 452209, 023384, 023366, 452162, 022073, 026401, 452209, 023384, 026366, 022615, 026422, 452616, 452162, 022073, 026401, 73358, 023296, 73347, 023605, 81630, 81619, 23589, 72779, 73162, 73120, 022963, 02228, 023704, 022950, 023620, 021958, 114340, 40, 021958, 023620, 023439, 021508, 023407, 021899, 023851, 17, 023021, 89209, 021992, 89994,, 89959, , ,, 84314, 96010, , 90363, 75584, 96946, , 96953, , , , , .

CMR міжнародна автомобільна накладна, яка є товарно-транспортною накладною, що застосовується при міжнародних вантажних автомобільних перевезеннях і використовується у країнах, які приєднались до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів.

З Акта перевірки вбачається, що ГУ ДПС при перевірці було перевірено CMR . Жодних зауважень до яких не було наведено.

Також, до матеріалів справи надано інвойси на кожну поставку товару: 1- 14/11/2022/UA, 1-15/11/2022/UA, 1-16/11/2022/UA, 2-16/11/2022/UA, 1-06/12/2022/UA, 1- 05/12/2022/UA, 2-06/12/2022/UA, 1-07/12/2022/UA, 1-05/08/2023/UA, 2-05/08/2023/UA, 1- 08/08/2023/UA, 2-08/08/2023/UA, 3-08/08/2023/UA, 4-08/08/2023/UA, 1-21/08/2023/UA, 1- 22/08/2023/UA, 1-25/08/2023/UA, 1-28/08/2023/UA, 2-18/09/2023/UA, 1-18/09/2023/UA, 3- 19/09/2023/UA, 4-19/09/2023/UA, 6-19/09/2023/UA, 2-20/09/2023/UA, 1-01/11/2023/UA, 2- 01/11/2023/ UA, 3-01/11/2023/ UA, 2-07/11/2023/ UA, 2-08/11/2023/ UA, 1-20/11/2023/UA, 2-21/11/2023/UA, 1-22/11/2023/UA, 1-21/11/2023/UA, 2-11/12/2023/UA, 1-08/12/2023/UA, 1-11/12/2023/UA, 3-05/01/2024/UA, 1-04/01/2024/UA, 3-03/01/2024/UA, 2-03/01/2024/UA, 1-05/01/2024/UA, 2-05/01/2024/UA, 4-05/01/2024/UA, 1-03/01/2024/UA, 2-24/01/2024/UA, 1-24/01/2024/UA, 1-25/01/2024/UA, 1-23/03/2024/UA, 1-25/03/2024/UA, 2-21/03/2024/UA, 1-26/03/2024/UA, 1-16/04/2024/UA, 2-16/04/2024/UA, 3-16/04/2024/UA, 2-15/04/2024/UA, 4-16/04/2024/UA, 2-23/03/2024/UA, 1-25/05/2024/UA, 1-17/06/2024/UA, 2-17/06/2024/UA, 3-17/06/2024/UA, 1-18/06/2024/UA, 2-18/06/2024/UA, 3-18/06/2024/UA, 5-18/06/2024/UA, 3-13/07/2024/UA, 2-13/07/2024/UA, 2-14/07/2024/UA, 1-14/07/2024/UA, 2-07/08/2024/UA, 4-07/08/2024/UA, 2-06/08/2024/UA, 2-13/07/2024/UA, 1-06/08/2024/UA, 1-07/08/2024/UA, 2-08/08/2024/UA, 034 від 24.10.2024, 033 від 24.10.2024, 1-25/11/2024/UA, 1-30/10/2024/UA, 2-30/10/2024/UA, 3-31/10/2024/UA, 1-04/11/2024/UA, 1-31/10/2024/UA, 3-25/11/2024/UA, 1-26/11/2024/UA, 2-25/11/2024/UA, 2-09/12/2024/UA, 1-10/12/2024/UA, 2-10/12/2024/UA, 4-10/12/2024/UA, 5-10/12/2024/UA, 2-11/12/2024/UA, 3-10/12/2024/UA, 1-11/12/2024/UA, 6-10/12/2024/UA, 1-12/12/2024/UA, 2-15/02/2025/UA, 2-14/02/2025/UA, 3-15/02/2025/UA, 5-15/02/2025/UA, 4-15/02/2025/UA, вказані інвойси надавалися під час перевірки.

Суд звертає увагу, що жодних зауважень Акт перевірки не містить.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та Novikon Group OU було укладено контракт № NOV-VI-1 від 28 жовтня 2022 року, відповідно до якого Позивач має поставити товар (вживаний одяг (секонд-хенд).

Реалізація товарів за кордон підтверджується наступними документами: 22UA35U9 від 18.11.2022 22UA61U3 від 24.11.2022 22UA43U1 від 25.11.2022 22UA45U0 від 25.11.2022 22UA96U5 від 22.12.2022 22UA97U4 від 22.12.2022 22UA00U7 від 22.12.2022 23UA57U2 від 02.08.2023 23UA40U5 від 07.08.2023 23UA20U8 від 14.08.2023 23UA03U6 від 23.08.2023 23UA62U3 від 24.08.2023 23UA63U2 від 24.08.2023 23UA80U4 від 14.09.2023 23UA81U3 від 14.09.2023 23UA42U0 від 18.09.2023 23UA26U4 від 20.09.2023 23UA92U0 від 06.11.2023 23UA53U3 від 10.11.2023 23UA54U2 від 10.11.2023 23UA92U6 від 22.11.2023 23UA17U5 від 28.11.2023 23UA18U4 від 28.11.2023 23UA77U4 від 01.12.2023 24UA09U0 від 04.01.2024 24UA07U1 від 04.01.2024 24UA06U2 від 04.01.2024 24UA54U7 від 04.01.2024 24UA94U0 від 16.01.2024 24UA12U1 від 24.01.2024 24UA11U2 від 24.01.2024 24UA67U1 від 25.01.2024 24UA71U6 від 13.02.2024 24UA72U5 від 13.02.2024 24UA37U6 від 23.02.2024 24UA39U4 від 23.02.2024 24UA27U8 від 15.03.2024 24UA16U2 від 20.03.2024 24UA85U8 від 05.04.2024 24UA88U5 від 05.04.2024 24UA05U0 від 23.04.2024 24UA44U4 від 22.05.2024 24UA42U0 від 23.05.2024 24UA50U7 від 05.06.2024 24UA11U1 від 18.06.2024 24UA22U5 від 18.06.2024 24UA13U0 від 21.06.2024 24UA44U0 від 11.07.2024 24UA04U7 від 11.07.2024 24UA43U6 від 11.07.2024 24UA31U1 від 22.08.2024 24UA36U1 від 23.08.2024 24UA37U0 від 23.08.2024 24UA54U5 від 19.09.2024 24UA55U4 від 19.09.2024 24UA47U0 від 19.09.2024 24UA99U2 від 24.10.2024 24UA00U7 від 24.10.2024 24UA51U8 від 19.11.2024 24UA52U7 від 19.11.2024 24UA40U0 від 20.11.2024 24UA81U2 від 23.12.2024 24UA32U1 від 24.12.2024 24UA16U0 від 27.12.2024 25UA35U7 від 23.01.2025 25UA03U5 від 24.01.2025 25UA07U2 від 28.01.2025 25UA82U5 від 25.02.2025 25UA85U2 від 25.02.2025 25UA88U0 від 25.02.2025

Транспортування підтверджується CMR: 24, 25,26, 27, 28, 29, 169510, 575334, 24, 25, 26, 27, 100257, 100258, 30, 31, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 418962, 418962, 4, 2, 3, 1, 5, 6, 7, 8, 9,10, 11, 12, 104809, 14, 15, 17, 771306, 771307, 20, 6239, 21, 0001036, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 775901, 30, 31, 32, 37, 36, 35, 38, 39, 40, 01, 02, 03, 04, 06, 05.

Інвойсами: № 024 від 24.11.2022; № 025 від 25.11.2022; № 026 від 25.11.2022; № 027 від 21.12.2022; № 028 від 21.12.2022; № 029 від 21.12.2022; № 001 від 16.01.2023; № 002 від 16.01.2023; № 2023-1 від 10.02.2023; № 003 від 20.02.2023; № 004 від 20.02.2023; № 005 від 20.02.2023; № 006 від 20.03.2023; № 007 від 24.03.2023; № 008 від 24.03.2023; № 009 від 10.04.2023; № 010 від 18.04.2023; № 011 від 18.04.2023; № 012 від 15.05.2023; № 013 від 15.05.2023; № VC-2023-03-1 від 16.05.2023; № с014 від 25.05.2023; № 015 від 25.05.2023; № 016 від 19.06.2023; № 017 від 22.06.2023; № 018 від 26.06.2023; № 019 від 26.06.2023; № 020 від 17.07.2023; № 021 від 19.07.2023; № 022 від 02.08.2023; № 023 від 07.08.2023; № 024 від 14.08.2023; № 025 від 23.08.2023; № 026 від 24.08.2023; № 027 від 24.08.2023; № 028 від 14.09.2023; № 029 від 14.09.2023; № 030 від 18.09.2023; № 031 від 20.09.2023; № 032 від 25.10.2023; № 033 від 06.11.2023; № 034 від 10.11.2023; № 035 від 10.11.2023; № 036 від 22.11.2023; № 037 від 28.11.2023; № 038 від 28.11.2023; № 039 від 01.12.2023; № 001 від 03.01.2024; № 003 від 03.01.2024; № 002 від 03.01.2024; № 004 від 03.01.2024; № 005 від 15.01.2024; № 006 від 24.01.2024; № 007 від 24.01.2024; № 008 від 25.01.2024, №009 від 12.02.2024, №010 від 12.02.2024, №011 від 23.02.2024, №012 від 26.02.2024, №013 від 15.03.2024, №014 від 20.03.2024, №015 від 05.04.2024, №016 від 05.04.2024, №017 від 23.04.2024, №018 від 22.05.2024, №019 від 22.05.2024, №020 від 22.05.2024, №021 від 18.06.2024, №022 від 18.06.2024, №023 від 21.06.2024, №024 від 10.07.2024, №025 від 10.07.2024, №026 від 11.07.2024, №027 від 22.08.2024, №028 від 22.08.2024, №029 від 22.08.2024, №030 від 18.09.2024, №031 від 18.09.2024, №032 від 19.09.2024, №036 від 18.11.2024, №035 від 18.11.2024, №037 від 19.11.2024, №038 від 23.12.2024, №039 від 23.12.2024, №040 від 27.12.2024, №01 від 23.01.2025, №02 від 24.01.2025, №03 від 27.01.2025, №04 від 24.02.2025, №06 від 24.02.2024, №05 від 24.02.2024 постачання товару здійснюється на умовах EXW. EXW (Франко завод (…назва місця)) термін ІНКОТЕРМС 2000 та 2010, який означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо). Продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту. Покупець повинен укласти договір з перевізниками товару і сплатити перевезення від підприємства Продавця до пункту призначення, включаючи вантаження, отримати експортні ліцензії, виконати і сплатити митні процедури, а також податки і збори, сплатити товар продавцеві за ціною виробника. Всі ризики випадкового псування і загибелі товару, починаючи з моменту надання його Продавцем, несе Покупець.

Облік товарів по бухгалтерському обліку підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахунках: 201, 202, 209, 221, 231, 24, 26, 281, 301, 311, 361, 362, 3711, 3771, 631, 6441, 642, 651, 661, 6811, 6851, 701, 702, 712, 901, 902, 91, 92, 943.

Розбіжностей між оборотно-сальдовими відомостями та первинними документами ГУ ДПС згідно Акта перевірки не встановлено.

Надані позивачем докази були досліджені судом, та не спростовуються відповідачем.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (надалі Закон України № 996) та п. 2.1. глави 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 № 88 (надалі Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною другою статті 3 Закону України № 996 зазначено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з п. 1.2. глави 1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи - це документи, створені у паперовій або в електронній формі, які містять відомості про господарські операції.

За приписами п. 1.3. глави 1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в регістрах бухгалтерського обліку провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

У відповідності до п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників (п. 2.15 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку).

Пунктом 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку визначено, що у разі виявлення невідповідності первинного документа вимогам законодавства у сфері бухгалтерського обліку такі документи з письмовим обґрунтуванням передаються керівнику підприємства, установи. До окремого письмового рішення керівника такі документи не приймаються до виконання.

У статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, з аналізу вищезазначених положень випливає, що забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

У справах, предмет спору в яких стосується правомірності відображення платником податків у бухгалтерському та податковому обліках фінансових показників господарських операцій, які, за висновком контролюючого органу, є нереальними (фіктивними), сталою є практика правозастосування Верховним Судом, яка, полягає в тому, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту та витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податків господарських договорах, що має підтверджуватись первинними документами відповідно до вимог, встановлених правовими нормами, зокрема й щодо змісту (обов`язкових реквізитів).

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту та витрат, якщо ж господарська операція фактично не відбулася, то платник податків не має права на податкову вигоду у вигляді податкового кредиту та/або врахування відповідних витрат при визначенні об`єкту оподаткування податком на прибуток.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.05.2025 у справі № 320/12569/23.

З наданих документів випливає наявність всіх обов`язкових реквізитів первинного документа, жодних зауважень до їх змісту Акт перевірки не містить.

Варто зазначити, що контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам за умови доведення факту, що відомості, які містяться в таких документах, є недостовірними.

Визначальним щодо податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є сукупність обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій.

Отже висновок суду про реальність господарських операцій для цілей податкового обліку, тобто про відповідність даних, зазначених у первинних документах, об`єктивним обставинам вчинення господарської операції, повинен бути результатом належного аналізу зібраних у справі доказів.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 27.07.2022 у справі № 908/1719/21(908/2090/21).

Суд критично сприймає висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій позивача, сформовані виключно на підставі рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку, а не на оцінці складених за результатами господарських операцій первинних документів та аналізу руху активів позивача, оскільки такий підхід суперечить положенням податкового законодавства.

Податкове законодавство не визначає віднесення платника податку до ризикових безумовною підставою для не підтвердження сформованого податкового кредиту/бюджетного відшкодування. Саме по собі, прийняття рішення про відповідність платника критеріям ризиковості є лише процедурою, передбаченою положеннями Постанови Кабінету Міністрів України № 1165.

Відтак суд зазначає, що віднесення ТОВ «ВІКТОР-ІНВЕСТ» рішенням від 26.07.2023 №86494 до переліку "ризикових платників податків" не може бути єдиною та безумовною підставою для не підтвердження сформованого податкового кредиту з податку на додану вартість.

Суд також бере до уваги, що у матеріалах справи наявний висновок експерта про проведення судової економічної експертизи щодо підтвердження висновків Акта документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету від 23.04.2025 № 20196/10-36-07-05/43982340 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВІКТОР ІНВЕСТ» (податковий номер 43982340) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість. Висновок від 26.05.2025 № 26/05-2025.

З висновку випливає, що на вирішення експертизи поставлено такі питання:

1. Чи підтверджується документально висновок акту від 23.04.2025 №20196/10- 36-07-05/43982340 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВІКТОР ІНВЕСТ» (податковий номер 43982340) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету» щодо завищення ТОВ «ВІКТОР ІНВЕСТ» у податковій декларації з ПДВ за лютий 2025 суми бюджетного відшкодування ПДВ (рядок 20.2.1) у розмірі 11 845 698 грн.?

2. Чи підтверджується документально висновок акту від 23.04.2025 №20196/10- 36-07-05/43982340 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВІКТОР ІНВЕСТ» (податковий номер 43982340) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодувания з бюджету» щодо завищення ТОВ «ВІКТОР ІНВЕСТ» у податковій декларації з ПДВ за лютий 2025 від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за лютий 2025 на загальну суму 31 041 грн.?

На дослідження експерту було надано такі документи: Акт від 23.04.2025 №20196/10-36-07-05/43982340 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВІКТОР ІНВЕСТ» (податковий номер 43982340) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету»; податкова декларація з податку на додану вартість ТОВ «ВІКТОР ІНВЕСТ» за лютий 2025, з додатками; реєстр виданих та отриманих податкових накладних, копії отриманих та виданих податкових накладних за листопад, грудень 2022, серпень, вересень, листопад, грудень 2023, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2024, січень, лютий 2025; первинні документи на придбання ТОВ «ВІКТОР ІНВЕСТ» сировини, послуг за періоди листопад, грудень 2022, серпень, вересень, листопад, грудень 2023, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2024, січень, лютий 2025 (митні декларації, видаткові накладні, акти виконаних робіт, банківські виписки, платіжні доручення / інструкції, договори); первинні документи щодо постачання ТОВ «ВІКТОР ІНВЕСТ» товарів покупцям у періодах листопад, грудень 2022, серпень, вересень, листопад, грудень 2023, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2024, січень, лютий 2025 (митні декларації, видаткові накладні, акти виконаних робіт, банківські виписки, платіжні доручення, договори); акти прийому передачі в оренду (суборенду) акти наданих послуг, штатні розписи, накази на призначення та звільнення з роботи, відомості нарахування заробітної плати ТОВ «ВІКТОР-ІНВЕСТ» за листопад, грудень 2022, серпень, вересень, листопад, грудень 2023, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2024, січень, лютий 2025; регістри бухгалтерського обліку (оборотно-сальдові відомості, аналізи рахунків) ТОВ «ВІКТОР ІНВЕСТ» за рахунками: 20, 28, 36, 63, 651, 685, 70, 79, 90, загальні оборотно-сальдові відомості ТОВ «ВІКТОР ІНВЕСТ» помісячно за періоди листопад, грудень 2022, серпень. вересень, листопад, грудень 2023, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2024, січень, лютий 2025; Накази «Про облікову політику підприємства та організацію бухгалтерського обліку» ТОВ «ВІКТОР ІНВЕСТ» за 2022 2025 роки.

Експертом зазначено, що Сукупність наданих на дослідження документів свідчить про те, що операції з придбання ТОВ «ВІКТОР ІНВЕСТ» товарів/послуг у постачальників та подальшого їх постачання, у тому числі на экспорт (що обкладаються ПДВ за ставкою 0%), по яким Підприємством сформовано від`ємне значення об`єкта оподаткування у періоді листопад, грудень 2022, серпень, вересень, листопад, грудень 2023, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень. вересень, жовтень, листопад, грудень 2024, січень, лютий 2025 року, та відображений у податковій декларації за лютий 2025 у загальній сумі 11876 739 гри, є документально підтвердженим.

Експертом за результатами проведеного дослідження сформовано наступні висновки:

- у межах наданих на дослідження документів документально не підтверджується висновок акту від 23.04.2025 №20196/10-36-07-05/43982340 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВІКТОР ІНВЕСТ» (податковий номер 43982340) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету» щодо завищення ТОВ «ВІКТОР ІНВЕСТ» у податковій декларації з ПДВ за лютий 2025 суми бюджетного відшкодування ПДВ (рядок 20.2.1) у розмірі 11 845 698 грн.

- у межах наданих на дослідження документально не підтверджується висновок акту від 23.04.2025 №20196/10-36-07-05/43982340 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВІКТОР ІНВЕСТ» (податковий номер 43982340) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету» щодо завищення ТОВ «ВІКТОР ІНВЕСТ» у податковій декларації з ПДВ за лютий 2025 року від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (податкового) періоду за лютий 2025 на загальну суму 31041 грн.

Таким чином, результати експертизи наданої суду спростовують висновки викладені в Акті перевірки.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частинами першою та другою статті 72 КАС яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

Відповідно до статті 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність вчинених дій.

Водночас докази, подані позивачем, підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, та не були спростовані відповідачем.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідачем не надано суду належних та достатніх доказів правомірності спірних податкових повідомлень-рішень, в свою чергу позивачем доведено протиправність останніх у сукупності поданими суду доказами та наведеними доводами.

Відповідно суд встановив протиправність прийнятих відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень від 19.05.2025 №220830705, №220780705, такі рішення не відповідають вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України та підлягають скасуванню.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно з пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "RuizTorija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до вимог пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 30 280 грн 00 коп. Таким чином, зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 30 280 грн 00 коп. належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління ДПС у Київській області. Інших витрат до розподілу не заявлено.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.05.2025 № 220830705 форми "В1", яким встановлено завищення суми бюджетного відшкодування на суму 11845698,00 грн і застосовано штрафну санкцію в розмірі 2961424,50 грн.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.05.2025 № 220780705 форми "В4", яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 31041,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКТОР ІНВЕСТ» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області, понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 30 280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.