Справа № 686/27630/25
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/27630/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козак О.В.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

04 грудня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Магрета А. В.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Божинського В.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА № 5556018 від 23.08.2025

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2025 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та ухвалити постанову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач та його представник, адвокат Божинський В.М., які були присутні в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримали вимоги апеляційної скарги. В подальшому, у зв"язку з технічними проблемами підключення відеоконференції, представник позивача не заперечував проти продовження апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що 26.09.2025 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання незаконною та скасування постанови від 23.08.2025 року серія ЕНА №5556018 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

При зверненні до суду з позовом, позивач та його представник також просили поновити строк для звернення до суду із позовною заявою про скасування постанови, зазначивши, що строк оскарження постанови закінчився 03.09.2025 року. Однак, так як у ОСОБА_2 відсутня юридична освіта, він звернувся до Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги для надання йому безоплатної правничої допомоги і 10.09.2025 року вказаним центром йому було видано відповідне доручення. Із-за неякісної копії постанови від 23.08.2025 року серія ЕНА №5556018 він звернувся до начальника УПП в Хмельницькій області з клопотанням про надання йому для ознайомлення матеріалів адміністративної справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Позивач зазначив, що 18.09.2025 він отримав наручно документи: супровідний лист від 16.09.2025 №5-833/41/18/02-2025 та якісну копію постанови від 23.08.2025 року серія ЕНА №5556018, тому вважає, що строк оскарження вищевказаної постанови слід рахувати з 18.09.2025 і закінчується 28.09.2025.

Залишаючи без розгляду позовну заяву позивача, суд першої інстанції визнав неповажними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду.

Так, відповідно до ч.1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Перебіг строку звернення до суду починається з моменту, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення свого права.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно із статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Перебіг строку звернення до суду починається з моменту, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення свого права.

Відповідно до положення ч. 3, ч. 4 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Поновлення строку звернення до суду може здійснюватися з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, або хибна помилка про не пропуск строку, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

З поданого до суду клопотання представника відповідача від 16.10.2025р. та долученого до нього відеозапису з нагрудної відеокамери інспектора, судом встановлено, що позивач отримав копію постанови від 23.08.2025 року серія ЕНА №5556018 одразу після її винесення, про що власноручно розписався в п. 9 постанови «Копію постанови мною отримано. Підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, запис про відмову від підпису або отримання копії постанови». Не заперечив вказаних обставин позивач і в судовому засіданні.

Наведене свідчить про те, що позивачу було відомо про винесення відносно нього постанови від 23.08.2025 року серія ЕНА №5556018 у справі про адміністративне правопорушення в день її винесення.

Згідно пояснень позивача в судовому засіданні в суді першої інстанції, за отриманням безоплатної правової допомоги він звернувся 03.09.2025 року, тобто після спливу 10 денного строку на оскарження постанови. Також позивач суду пояснив, що він раніше оскаржував іншу постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, що свідчить про його обізнаність про порядок оскарження постанов у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому наявності поважних причин в період з 23.08.2025 року по 02.09.2025 року, позивач та його представник не навели, та доказів на їх підтвердження суду не надали.

Перебування позивача на стаціонарному лікуванні в період з 09.09.2025р. по 22.09.2025 року, вказаних обставин не підтверджує, оскільки мало місце вже після закінчення визначеного законом строку на звернення до суду з позовом на оскарження постанови, та після звернення позивача до Центру надання безоплатної правничої допомоги.

Доводи представника позивача про неякісну копію постанови, належними доказами не підтверджено. Представник позивача лише 15.09.2025 року звернувся із запитом до відповідача про надання для ознайомлення матеріалів адміністративної справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на підставі оскаржуваної постанови. При цьому представник позивача не просив надати йому копії оскаржуваної постанови, у зв`язку із наданням позивачу неякісної копії постанови.

Таким чином, до суду з позовом позивач звернувся лише 26.09.2025р., тобто після закінчення встановленого десятиденного строку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, а обставини, якими позивач обґрунтовує поважність пропуску строку звернення до суду за захистом своїх прав, суд вірно визнав неповажними.

При цьому, доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено. Наведені ж у заяві про поновлення строку обставини, за своє суттю не можуть бути підставою для поновлення встановленого законом строку на оскарження дій (бездіяльності, рішень) суб`єкта владних повноважень.

Крім того, Верховний Суд у своїх рішеннях, зокрема від 08.08.2019 у справі №127/13736/16-а, адміністративне провадження №К/9901/42788/18 зазначив, що "незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами."

Таким чином, оскільки доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що причини пропущення строку звернення до суду з даним позовом неповажними.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, а також те, що позивач не навів достатній та поважних причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовну заяву належить залишити без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Беручи до уваги встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги в оскаржуваній відповідачем частині, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону ухвала Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2025 року відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Матохнюк Д.Б.