Справа № 420/27593/23
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 09.09.2022 по 15.09.2022; з 15.09.2022 по 06.10.2022; з 27.10.2022 по 25.01.2023; з 07.03.2023 по 29.03.2023, з урахуванням фактично виплачених сум;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 09.09.2022 по 15.09.2022; з 15.09.2022 по 06.10.2022; з 27.10.2022 по 25.01.2023; з 07.03.202 по 29.03.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , до списків особового складу зарахований 25.02.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №40. Під час проходження військової служби брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Миколаївській області, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів. Під час безпосередньої участі в бойових діях 07.09.2022 позивач отримав поранення, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини.

У зв`язку із отриманням бойового поранення, позивач проходив лікування та перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: з 09.09.2022 по 15.09.2022 , з 15.09.2022 по 06.10.2022 , з 27.10.2022 по 25.01.2023, з 07.03.2023 по 29.03.2023 . Відтак, позивач має право на отримання додаткової винагороди, у розмірі до 100000 грн. відповідно до пункту 1 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу , поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за періоди стаціонарного лікування у зв`язку із отриманням поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, але ОСОБА_1 не здійснювали виплату додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 25.02.2022 року №168. У зв`язку із чим, в інтересах позивача 29.08.2023 було направлено заяву до відповідача з вимогою, зокрема: нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному розмірі в період з 07.09.2022 по 29.03.2023 щомісячну доплату у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн, передбаченою Постановою КМУ№ 168 від 28.02.2022р, з урахуванням фактично виплачених сум.

У відповіді відповідача вказано, що підставою для включення в проект наказу на виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. у зв`язку із пораненням - є рапорт командира підрозділу та підтверджуючі документи про отримання поранення та перебування у відпустці за станом здоров`я з тяжким пораненням. За період перебування на стаціонарному лікуванні з 27.10.2022 по 25.01.2023 донарахування та виплата додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100 000 грн. буде можлива за наявності підтверджуючих документів щодо перебування солдата ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в КНП "Одеська обласна психіатрична клінічна лікарня №° 2", село Олександрівка Одеської області, в якому буде вказано, що період лікування є наслідком отриманого поранення 07.09.2022 року. Позивач вказує, що підтверджуючі стаціонарне лікування внаслідок поранення докази було направлено на адресу військової частини НОМЕР_1 разом із заявою адвоката. Станом на день звернення до суду із даним позовом, відповідачем не вжито заходів щодо добровільного нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, а тому позивач подав позов до суду.

Ухвалою суду від 16.10.2023 відкрито спрощене провадження у справі, Вирішено розглядати справу без виклику представників сторін, у письмовому провадженні.

31.10.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач стверджує, що додаткову грошову винагороду відповідно до пункту 8 розділу 1 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260, виплачено позивачу в повному обсязі за періоди стаціонарного лікування з 09.09.2022 по 30.09.2022, з 0.10.2022 по 06.10.2022. з 07.03.2023 по 29.03.2023. Що стосується періоду лікування з 27.10.2022 по 25.01.2023, то відповідач зазначає, що виплату підвищеної додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн, передбаченою Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022, не здійснено внаслідок не надання документів, які підтверджують факт стаціонарного лікування позивачам в Одеській обласній клінічній лікарні № 2 та причинний зв`язок такого лікування з отриманим раніше пораненням.

Ухвалою від 18.07.2024 за клопотанням відповідача суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання, призначено підготовче засідання на 19.08.2024. Запропоновано позивачу надати до суду докази перебування на лікуванні з 27.10.2022 по 25.01.2023 у зв`язку з пораненням 07.09.2022, підтвердження або спростування доводів відповідача про виплату додаткової винагороди за періоди стаціонарного лікування з 09.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 06.10.2022, з 07.03.2023 по 29.03.2023. Зобов`язано відповідача надати копії наказів по в/ч щодо переміщення позивача у періоді жовтень 2022 - січень 2023р., повідомити чи виплачена позивачу додаткова грошова винагорода за період з 27.10.2022 по 25.01.2023.

Підготовче засідання призначено на 19.08.2024 об 15 год. 00 хв.

Сторони не надали витребуваних судом документів.

Ухвалою від 28.01.2025 закрито підготовче провадження у справі, вирішено подальший розгляд справи по суті продовжити в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується записом у військовому квитку, до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 зарахований 25.02.2022 наказом командира військової частини №40.

Під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , військовослужбовець ОСОБА_1 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Миколаївській області, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

Під час безпосередньої участі в бойових діях 07.09.2022 позивач отримав поранення.

В довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) військової частини НОМЕР_1 від 18.10.2022 року №6150 зазначено: старший солдат за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в ході виконання бойового завдання, поблизу населеного пункту Степова Долина Миколаївського району Миколаївської області, через артилерійський обстріл противника одержав травмування: Мінно - вибухова травма. Акубаротравма обох вух з пошкодженням барабанних перетинок. Травмування отримано при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, ВІДСІЧІ І стримування збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини.

У зв`язку із отриманням бойового поранення, позивач проходив лікування та перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:

- перебував на стаціонарному лікуванні з 09.09.2022 по 15.09.2022 відповідно до виписки №16235,

- відповідно до епікризу №856 перебував на стаціонарному лікуванні з 15.09.2022 по 06.10.2022 , 07.10.2022 отримав медичну характеристику,

- відповідно до свідоцтва про хворобу № 432 перебував на стаціонарному лікуванні з 27.10.2022 по 25.01.2023,

- відповідно до епікризу №419 перебував на стаціонарному лікуванні з 07.03.2023 року по 29.03.2023 року. 07.08.2023 року отримав направлення на МСЕК.

ОСОБА_1 перебував на лікуванні у зв`язку з пораненням, отриманим у зв`язку із Захистом Батьківщини, загалом у періоди із 09.09.2022 року по 15.09.2022 року; з 15.09.2022 по 06.10.2022 ; з 27.10.2022 по 25.01.2023, з 07.03.2023 по 29.03.2023.

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 31.05.2023 № 156 позивача було виключено з 31.05.2023 зі списків особового складу в/ч.

Позивач стверджує, що ОСОБА_1 не здійснювали виплату додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 25.02.022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу , поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

29.08.2023 було направлено заяву до відповідача з вимогою, зокрема: нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному розмірі в період з 07.09.2022 по 29.03.2023 щомісячну доплату у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн, передбаченою Постановою КМУ№ 168 від 28.02.2022р, з урахуванням фактично виплачених сум.

Відповідач листом від 19.09.2023 №0666/35/7803, у відповідь на заяву адвоката зазначив наступне:

"...Згідно Вашої заяви від 29 серпня 2023 року (вх. №10643 від 12.09.2023) повідомляємо, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, у період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткова винагорода виплачується у розмірі 100 000 грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я на підставі довідки про обставини травми та довідки військово-лікарської комісії з вказанням ступеню тяжкості (згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 року). Підставою для включення в проект наказу на виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. у зв`язку із пораненням - є рапорт командира підрозділу та підтверджуючі документи про отримання поранення та перебування у відпустці за станом здоров 'я з тяжким пораненням. За період перебування на стаціонарному лікуванні з 27.10.2022 по 25.01.2023 донарахування та виплата додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100 000 грн буде можлива за наявності підтверджуючих документів щодо перебування солдата ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в КНП "Одеська обласна психіатрична клінічна лікарня № 2", село Олександрівка Одеської області, в якому буде вказано, що період лікування є наслідком отриманого поранення 07.09.2022 року. На підставі телеграми Департаменту соціального забезпечення МОУ від 11.04.2023 року №°423/1932: за повторне та кожне наступне перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні виплата додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100 000 гривень здійснюється за медичними показниками отриманого раніше поранення пов`язаного із захистом Батьківщини.. Найближчим часом буде проведено донарахування та виплату додатково винагороди за березень місяць 2023 року з розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, на підставі виписного епікризу № 419 від 29.03.2023."

Згідно картки особового рахунку позивача йому було виплачено додаткову винагороду за постановою КМУ № 168:

за вересень 2022 року виплачено в жовтні 2022 року в сумі 100000 грн. (53666 грн. 67 коп. +16333 грн. 33 коп. + 30000 грн.),

за жовтень 2022 року виплачено в листопаді 2022 року в сумі 43548 грн. 39 коп. = 30000 грн.+13548 грн. 39 коп.,

за березень 2023 року виплачено у вересні 2023 року 74193 грн. 55 коп. (100000 грн. пропорційно дням лікування позивача з 07.03.2023 по 29.03.2023).

Доказів виплати додаткової винагороди за період з 27.10.2022 по 25.01.2023 немає.

Рішенням ВЛК в/ч НОМЕР_2 від 23.03.2023 позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування йому 100 000 грн додаткової винагороди , відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 за періоди перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення пов`язаного із захистом Батьківщини, починаючи з 09.09.2022 по 15.09.2022; з 15.09.2022 по 06.10.2022; з 27.10.2022 по 25.01.2023; з 07.03.202 по 29.03.2023, тому звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно ч. 2 ст. 1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців. Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України) (п.8 розділу 1 Порядку № 260).

Виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами зберігається за час відряджень, а також надання оплачуваних відповідно до чинного законодавства України відпусток. Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні). Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства (п.9 р. 1 Порядку № 260).

Згідно пп. 8-12 розділу ХХХІV Порядку № 260 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів. У період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

На виконання Указів Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64 та "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 №69 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168, яка містить аналогічні приписи.

На період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 виплачується в таких розмірах: 100 000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно часу участі - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах),

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "№ 168 (в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Таким чином, протягом спірного періоду законодавством вимагалось для включення до наказів командира про виплату до додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень у разі поранення першочергово наступні фактори:

- перебування на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням пов`язаним із захистом Батьківщини;

- перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

З наданих суду документів (картки особового рахунку, розрахункових листів) вбачається, що додаткова винагорода, збільшена до 100000 гривень, була виплачена позивачу за періоди перебування на стаціонарному лікуванні з 09.09.2022 по 15.09.2022 та з 15.09.2022 по 06.10.2022 , що підтверджується відомостями картки особового рахунку - за вересень 2022 року виплачено 100000 грн. додаткової винагороди, за жовтень виплачено 43548,39 грн. винагороди (в тому числі за 6 днів лікування виходячи з суми 100000грн. пропорційно). Також є обгрунтованими доводи відповідача про виплату додаткової грошової допомоги за період стаціонарного лікування з 07.03.2023 по 29.03.2023 в сумі 74193,55 грн. пропорційно дням лікування, виплата здійснена у вересні 2023 року.

Позивач не надав заперечень проти викладених у відзиві на позовну заяву доводів про виплату йому додаткової грошової винагороди до 100 тис. грн. за періоди з 09.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 06.10.2022, з 07.03.2023 по 29.03.2023. Тому суд виходить з того, що за вказані спірні періоди додаткова винагорода за постановою КМУ № 168 була виплачена і не підлягає примусовому стягненню.

Що стосується перебування на стаціонарному лікуванні в КНП "Одеська обласна психіатрична клінічна лікарня № 2", село Олександрівка Одеської області, з 27.10.2022 по 25.01.2023, в адміністративному позові позивачем зазначається, що підтвердженням лікування позивача в тому числі, в період з 27.10.2022 по 25.01.2023, є свідоцтво про хворобу № 432.

В наданому суду свідоцтві про хворобу № 432 вказано, що позивач мав декілька захворювань та травм, деякі з них пов`язані з захистом Батьківщини (наслідки вибухової травми 07.09.2022), а деякі з проходженням військової служби (розлад адаптації у вигляді змішаного тривожно-депресивного синдрому та інсомнії, у особистості з органічною недостатністю, деформуючий артроз правого плечового суглоба 1 стадії з незначним порушенням функції). Також мав захворювання, які не були пов`язані взагалі з військовою службою (отримані внаслідок відкритої черепно-мозкової травми 31.07.2007 та інші захворювання).

Позивач на вимогу суду, викладену в ухвалі від 18.07.2024, не надав суду докази перебування на лікуванні з 27.10.2022 по 25.01.2023 у зв`язку з пораненням отриманим 07.09.2022, не були надані такі докази і відповідачу. Отже, не можливо встановити у зв`язку з якою хворобою або травмою лікувався позивач у відповідному медичному закладі - за медичними показниками отриманого 07.09.2022 поранення (травми), або з інших причин, тому факт стаціонарного лікування позивачем в Одеській обласній клінічній лікарні № 2 , про що згадується у свідоцтві про хворобу № 432, не є доказом того, що таке лікування здійснювалось за медичними показниками отриманого раніше поранення.

За таких обставин, відмова військової частини позивачу у виплаті додаткової винагороди в збільшеному до 100000 грн розмірі за період з 27.10.2023 по 25.01.2023. не може бути визнана неправомірною, у відповідача були відсутні достатні підстави для виплати, які передбачені Порядком № 260 та постановою КМУ № 168.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 250, 255 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА

.