Справа № 280/6860/24
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 280/6860/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Божко Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 18.09.2025 ( суддя Стрельнікова Н.В.) в адміністративній справі №280/6860/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі-позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просив суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні індексації пенсії позивача із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796;

зобов`язати відповідача провести перерахунок (індексацію) та виплату пенсії позивачу відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-VI від 09.07.2003 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 10846,37 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 №185 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01.03.2023.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.11.2024 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким частково задоволено позовні вимоги.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо проведення з 23 січня 2024 року індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та з 01 березня 2024 року із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 23 січня 2024 року індексацію пенсії ОСОБА_1 з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197 та у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 23 січня 2024 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 01 березня 2024 року індексацію пенсії ОСОБА_1 з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,0796 та у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 01 березня 2024 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за період з 01 березня 2023 року по 23 січня 2024 року залишено без розгляду.

03 вересня 2025 року до суду надійшла заява, у якій представник позивача з посиланням на статтю 382 Кодексу адміністративного судочинства України просить суд:

встановити судовий контроль за виконанням постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 26.03.2025 у справі №280/6860/24;

зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області надати звіт про виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 26.03.2025 у справі №280/6860/24.

За наслідками розгляду звіту відповідача про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 18.09.2025 у задоволенні заяви адвоката Хомича Івана Олександровича про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення - постанови Третього апеляційного адміністративного суду у справі №280/6860/24 від 26 березня 2025 року, відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Встановити судовий контроль за виконанням постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 26.03.2025 у справі №280/6860/24.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надати звіт про виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 26.03.2025 у справі №280/6860/24.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послалась на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на її думку, призвело до неправильного вирішення питання про встановлення судового контролю.

Також зазначено, що суд першої інстанції не оцінив належним чином докази надані представником позивача, зокрема лист відповідача від 05.06.2025 № 0800- 0209-8/55312, де останній прямо зазначає про неправильне виконання рішення суду у справі та фактичну відмову у належному виконанні рішення суду. Тобто фактично зазначений лист підтверджує, що загальний порядок виконання судового рішення не дасть очікуваного результату, а також, що відповідач вже створює перешкоди для виконання такого рішення через неправильне трактування його змісту. Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що позивач не довів, що загальний порядок виконання судового рішення не дасть очікуваного результату, або що відповідач створюватиме перешкоди для виконання такого рішення, є помилковим, оскільки суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам у справі. Таким чином, суд першої інстанції мав би врахувати, що перерахунок пенсії, проведений ГУ ПФУ в Запорізькій області на виконання судового рішення у цій справі фактично має спонукати суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішення суду, що набрало законної сили, і у випадку встановлення неналежності його виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити тотожні дії.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.381-1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з ч.2 ст.372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до положень статті 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зміст наведеного правового регулювання свідчить на користь висновку, що умовою для вжиття судом заходів судового контролю за виконання судового рішення є існування підтвердженого обов`язку суб`єкта владних повноважень стосовно його виконання, а також наявність об`єктивних, підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених згідно із судовим рішенням обов`язків суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Суд враховує, що судовий контроль за виконанням рішення встановлюється тоді, коли триває процес виконання рішення відповідачем і такий процес підлягає контролю судом.

Як встановлено судом, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2025 року у справі №280/6860/24 було апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо проведення з 23 січня 2024 року індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та з 01 березня 2024 року із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 23 січня 2024 року індексацію пенсії ОСОБА_1 з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197 та у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 23 січня 2024 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 01 березня 2024 року індексацію пенсії ОСОБА_1 з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,0796 та у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 01 березня 2024 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за період з 01 березня 2023 року по 23 січня 2024 року залишено без розгляду.

З пояснень відповідача від 15.09.2025 судом встановлено, що на виконання рішення суду у цій справі відповідачем З 23.01.2024 здійснено перерахунок із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році (розраховано середньомісячний заробіток в розмірі 39668,95 грн. (середній заробіток за три попередні роки проіндексовано та виведено індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення після оптимізації (10846,37грн.х1,197х3,05543=39668,95). Розмір пенсії з 23.01.2024 складає 39668,95х0,38250 (коефіцієнт стажу)=15173,37 грн., а з урахуванням доплат та підвищень 16481,67 грн.

З 01.03.2024 здійснено перерахунок із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 за №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (розраховано середньомісячний заробіток в розмірі 35778,29 грн. (середній заробіток за три попередні роки проіндексовано та виведено індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення після оптимізації (10846,37 грн.х1,0796х3,05543=35778,29). Розмір пенсії з 01.03.2024 складає 35778,29х0,38250 (коефіцієнт стажу)=13685,2 грн.,а з урахуванням доплат та підвищень 14993,50 грн.

Водночас, за змістом поданої заяви, позивачка не погоджується з розрахунком проведеної пенсії, зокрема зазначає, що розмір пенсії позивача повинен визначатися із проіндексованого показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески у розмірі; 12983,10 грн з 01.03.2023 з розрахунку 10846,37*1,197, де 10846,37- показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески за 2019-2021 роки; 1,197 - коефіцієнт індексації відповідно до постанови КМУ від 24.02.2023 №168); 14016,56 грн з 01.03.2024 з розрахунку 10846,37*1,197*1,0796, де 10846,37- показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески за 2019-2021 роки; 1,197 - коефіцієнт індексації відповідно до постанови КМУ від 24.02.2023 №168; 1,0796 - коефіцієнт індексації відповідно до постанови КМУ від 23.02.2024 №185).

Однак, суд не погоджується із вказаним твердженням та зазначає, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2025 року у справі №280/6860/24 покладено обов`язок на відповідача здійснення індексації із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та з 01 березня 2024 року із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796.

Водночас, питання розрахунку індексації пенсії, а саме конкретний розмір пенсії з врахуванням такої індексації, не були предметом розгляду справи № 280/6860/24.

Таким чином, беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2025 року у справі №280/6860/24 виконана відповідачем в межах покладених зобов`язань.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст.2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 18.09.2025 в адміністративній справі №280/6860/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 28 листопада 2025 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 02 грудня 2025 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко