Справа № 400/9185/25
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 р. № 400/9185/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ,

треті особиДержавне бюро розслідувань, вул. Панаса Мирного, 28,м. Київ,01011, вул. Симона Петлюри, 15,Київ 32,01032

прозобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Державне бюро розслідувань з наступними вимогами:

1. Визнати протиправним надсилання Територіальним управлінням державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, заяв ОСОБА_1 про вчинене кримінальне правопорушення від 31.01.2025, які зареєстровано за №1268зкп/мк, №1269зкп/мк, 1270зкп/мк від 03.02.2025, на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. Зобов`язати Територіальне управління державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві, утриматись від надсилання (переадресації) заяв про вчинене кримінальне правопорушення, які адресовані Територіальному управлінню державного бюро розслідувань, розташованому у місті Миколаєві.

3. Встановити відсутність компетенції (повноважень) ІНФОРМАЦІЯ_1 розглядати заяви ОСОБА_1 про вчинене кримінальне правопорушення від 31 січня 2025 року та вирішувати поставлені в них питання щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинені кримінальні правопорушення та розпочинати розслідування за фактами, які повідомлені цих заявах.

4. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повернути Територіальному управлінню державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, заяви ОСОБА_1 про вчинене кримінальне правопорушення від 31 січня 2025 року, за належністю.

Ухвалою від 01.09.2025 суд відмовив у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Державне бюро розслідувань в частині позовних вимог про визнання протиправним надсилання Територіальним управлінням державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, заяв ОСОБА_1 про вчинене кримінальне правопорушення від 31.01.2025, які зареєстровано за №1268зкп/мк, №1269зкп/мк, 1270зкп/мк від 03.02.2025, на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язання Територіальне управління державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві, утриматись від надсилання (переадресації) заяв про вчинене кримінальне правопорушення, які адресовані Територіальному управлінню державного бюро розслідувань, розташованому у місті Миколаєві; встановлення відсутності компетенції (повноважень) ІНФОРМАЦІЯ_1 розглядати заяви ОСОБА_1 про вчинене кримінальне правопорушення від 31 січня 2025 року та вирішувати поставлені в них питання щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинені кримінальні правопорушення та розпочинати розслідування за фактами, які повідомлені цих заявах.

Ухвалою від 01.09.2025 суд відкрив провадження у справі в частині позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 повернути Територіальному управлінню державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, заяви ОСОБА_1 про вчинене кримінальне правопорушення від 31 січня 2025 року, за належністю.

Позивач обґрунтовує позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не має компетенції (повноважень) вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинені кримінальні правопорушення та розпочати розслідування за фактами, які повідомлені в його заявах від 31.01.2025, які надійшли від ТУ ДБР у місті Миколаєві, тому зобов`язаний був повернути заяви позивача ТУ ДБР у місті Миколаєві за належністю без розгляду з роз`ясненням щодо відсутності повноважень вирішувати питання, які поставлені в його заявах. Аргументи ІНФОРМАЦІЯ_4 , які наведені в листі від 23.02.2025 №8/1/1387, є безпідставними, оскільки не стосуються предмета заяв про вчинене кримінальне правопорушення від 31.01.2025 та мають маніпулятивний характер. Отже, неправомірними діями ІНФОРМАЦІЯ_4 порушено вимоги частини другої статті 19 Конституції України, внаслідок чого порушено права позивача, гарантовані частинами першою, другої статті 32 Конституції України щодо невтручання в його особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних.

Відповідач надав суду відзив, в якому позов не визнає, оскільки позивач звернувся з позовом з пропуском строку позовної давності відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України . Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. З огляду на положення Закону України "Про звернення громадян" у ІНФОРМАЦІЯ_5 відсутні повноваження для повернення заяв позивача від 31.01.2025 за належністю до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві. Права позивача порушені саме не розглядом компетентним органом відповідного звернення. ІНФОРМАЦІЯ_6 діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в порушення встановленого законодавством порядку та за відсутності передбачених законом підстав розглянув заяви позивача про вчинене кримінальне правопорушення від 31.01.2025 в контексті питань, які ним не ставились. Обов`язок ІНФОРМАЦІЯ_4 повернути (переслати) за належністю до ТУ ДБР у місті Миколаєві заяви позивача про вчинене кримінальне правопорушення від 31.01.2025 встановлено частиною третьої статті 7 Законом України «Про звернення громадян», оскільки вирішення порушених в заявах про вчинене кримінальне правопорушення від 31.01.2025 питань не входять до повноважень ІНФОРМАЦІЯ_4 . Твердження ІНФОРМАЦІЯ_4 про відсутність у нього обов`язку саме повернути, а не переслати заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.01.2025 до ТУ ДБР у місті Миколаєві за належністю, є надмірним формалізмом.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача надала суду пояснення, в яких зазначила, що не погоджується із доводами ОСОБА_1 , та користуючись правом, передбаченим статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України звернулось із заявою, в якій акцентує увагу на безпідставності залучення ДБР, як третьої особи у справі. Виходячи з предмету спору, суб`єктного складу, обсягу вказаних у позовній заяві доводів, зазначає, що ОСОБА_1 не навів жодних змістовних та обґрунтованих фактів, яким чином ухвалене в цій справі рішення може вплинути на права чи обов`язки ДБР, а тому спір у справі підлягає вирішенню лише за участі сторін процесу, без участі третьої особи - ДБР.

Відповідно до ст.262 КАС України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

Позивач у позові зазначив, що 31 січня 2025 він надіслав засобами електронного зв`язку на електронну адресу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві заяву про вчинене кримінальне правопорушення від 31 січня 2025 року, де керуючись ст. ст. 2, 214 КПК України просив:

1) невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості та розпочати розслідування за фактом викрадення та незаконного позбавлення волі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , вчинене невстановленими особами військовослужбовців невстановлених військових формувань в складі організованої групи із застосуванням зброї, з корисливих мотивів, здійснюване протягом тривалого часу, - кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України;

2) Надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення відомостей про кримінальне правопорушення за цією заявою.

31 січня 2025 позивач надіслав засобами електронного зв`язку на електронну ТУ ДБР у місті Миколаєві заяву про вчинене кримінальне правопорушення від 31 січня 2025 року, де керуючись ст.ст. 2, 214 КПК України просив:

1) Невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості та розпочати розслідування за фактом нападу невстановлених осіб військовослужбовців невстановлених військових формувань на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з метою заволодіння чужим майном (мобільним телефоном), поєднаного із насильством, небезпечним для життя і здоров`я ОСОБА_2 (розбій), вчиненого організованою групою в умовах воєнного стану, - кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України;

2) Надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення відомостей про кримінальне правопорушення за цією заявою.

31.01.2025 позивач надіслав засобами електронного зв`язку на електронну адресу ТУ ДБР у місті Миколаєві заяву про вчинене кримінальне правопорушення від 31 січня 2025 року, де керуючись ст.ст. 2, 214 КПК України просив:

1) Невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості та розпочати розслідування за фактом перевищення військовими службовими особами службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цім особам прав чи повноважень, які заподіяли істотну шкоду ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , вчинених в умовах воєнного стану, - кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426- 1 КК України;

2) Надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення відомостей про кримінальне правопорушення за цією заявою.

Листом ТУ ДБР у місті Миколаєві від 07.02.2025 №16-04-7022-25 повідомлено позивача про відмову у внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення за заявами позивача про вчинене кримінальне правопорушення від 31.01.2025, та повідомлено, що зазначені заяви скеровано на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 для організації розгляду в межах компетенції та вирішення питання щодо вжиття, за наявності підстав, заходів реагування відповідно до вимог чинного законодавства України.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.02.2025 №8/1/1387 позивача повідомлено, що вимоги викладені у зверненні щодо надання інформації про громадянина ОСОБА_2 не можуть бути задоволені, оскільки є конфіденційною інформацією про особу та не можуть бути надані без його особистої згоди.

Надсилання ТУ ДБР у місті Миколаєві заяв про вчинене кримінальне правопорушення до ІНФОРМАЦІЯ_4 та їх розгляд ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач вважає протиправним, тому звернувся до суду.

У позові позивач зазначив, що відповідач порушив ч.1,2 ст.32 Конституції. У відповіді на відзив зазначив, що відповідач порушив ст.7 Закону України «Про звернення громадян»,

Стаття 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Кожний громадянин має право знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею.

Відповідно до частини третьої статті 7 Закону України «Про звернення громадян», якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять спірних правовідносин між сторонами.

Підставою для звернення позивача до суду стало те, що відповідач не повернув ДБР його заяви про злочин від 31.01.2025, з якими він звертався до ДБР.

Під предметом позову розуміють певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У розвиток цієї конституційної норми, частиною 1 та 3 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Разом з цим обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Таким чином, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо порушує права, свободи чи законні інтереси позивача.

Статтею 6 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

При цьому, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах (стаття 2 КАС України).

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Суд зазначає, що частина позовних вимог, стосовно яких судом відкрито провадження у справі, задоволенню не підлягає, оскільки вимога позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 є похідною від дій, які вчинив ДБР при розгляді його заяв від 31.01.2025, тому у позові не визнаються будь які рішення, дії чи бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 протиправними, а зазначені конкретні дії щодо повернення заяв про злочин від 31.01.2025 до ДБР.

Позивач не довів суду належними та допустимими доказами, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що відповідач порушив його права, а саме ст.32 Конституції.

Доводи відповідача щодо порушення позивачем строк звернення до суду відповідно до ст.122 КАС України суд відхиляє, оскільки позивачем позов подано в межах шестимісячного строку з дня отримання листа відповідача від 23.02.2025.

Судовий збір відповідно до ст.139 КАС України покладається на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. О. Гордієнко