Справа № 360/1916/25
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

04 грудня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1916/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом адвоката Дзіся Андрія Романовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває справа за позовом адвоката Дзіся Андрія Романовича (далі представник позивача, Дзісь А.Р.) в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Луганській області), з такими вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2022, 2023, 2024 роки з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити ОСОБА_1 з 25.08.2025 перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до ст. 40 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2022, 2023, 2024 роки.

В обґрунтування позову представник позивача зазначила таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та з 25.08.2025 отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач спочатку отримувала пенсію за вислугу років починаючи з 14.11.2016 по 25.08.2025 в порядку Закону України «Про пенсійне забезпечення», а далі з 25.08.2025 року переведено на пенсію за віком відповідно до Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як стверджує представник позивача, 10.09.2025 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою, у якій просив провести перерахунок та виплату пенсії як особі, яку переведено з пенсії за вислугу років розраховану відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію за віком по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати по Україні за 2022, 2023, 2024 роки з урахуванням раніше виплачених сум, а не з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки. Однак, за результатами розгляду поданого звернення відповідач листом від 16.09.2025 у зазначеному в заяві перерахунку відмовив, зазначивши, що пенсію заявника розраховано згідно чинного законодавства та відсутні підстави для проведення перерахунку.

24.10.2025 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позову заяву, відповідно до якого заперечував щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю, з огляду на таке.

За матеріалами електронної пенсійної справи №86 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні та з 14.11.2016 отримувала пенсію за вислугу років, як працівник охорони здоров`я, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ.

Для розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 було зараховано заробітну плату з 01.07.2000 по 31.08.2016. Заробіток обчислено відповідно до ст. 40 Закону № 1058 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, що передує року звернення за призначенням пенсії, тобто, за 2013, 2014, 2015 роки (3263,44 грн).

З набуттям чинності Закону України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з 1 жовтня 2017 року пенсію ОСОБА_1 перераховано з 01.10.2017 із застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн).

10.09.2025 представник позивача за допомогою засобів електронної пошти звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з заявою, в якій просив перерахувати та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 із застосуванням середньої заробітної плати по Україні за 2022, 2023, 2024 роки з урахуванням раніше виплачених сум. Крім того, просив надати інформацію про дату призначення пенсії за віком, надати актуальні розрахунки з матеріалів пенсійної справи станом на вересень 2025 року: протокол-рішення, розрахунок страхового стажу, розрахунок заробітку.

Вищевказана заява представника позивача від 10.09.2025 розглянута Головним управлінням, відповідно до Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «№Про звернення громадян».

Листом від 16.09.2025 за вих. № 8669-9661/Л-02/8-1200/25 представнику позивача повідомлено, що пенсію ОСОБА_1 обчислено відповідно до вимог діючого законодавства з огляду на таке.

ОСОБА_1 з 14.11.2016 перебувала на обліку в Головному управлінні та отримувала пенсію за вислугу років як працівник охорони здоров`я. За поданою засобами вебпорталу заявою від 25.08.2025, яку розглянуто в межах електронної централізованої черги відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1, ОСОБА_1 з 25.08.2025 переведено на пенсію за віком за нормами статті 26 Закону № 1058, яку обчислено при страховому стажі 31 рік 3 місяці 13 днів (страховий стаж враховано по 30.06.2025). Заробітну плату для розрахунку пенсії обчислено за даними персоніфікованого облікуза період з 01.07.2000 по 30.06.2025, індивідуальний коефіцієнт заробітку 1,92692, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії 17176,24 грн (8913,83 х 1,92692, де 8913,83 грн показник середньої заробітної плати в Україні для проведення перерахунку пенсій з урахуванням коефіцієнтів збільшення). Розмір пенсії з 25.08.2025 складає 6843,52 гривень.

Як стверджує представник відповідача, застосувати середню заробітну плату (дохід), визначену частиною другою статті 40 Закону 1058 (за 2022-2024 роки) при переведенні ОСОБА_1 на інший вид пенсії не має підстав, оскільки при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Судом по справі вчинено наступні процесуальні дії:

- ухвалою суду від 06.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

- ухвалою суду від 04.12.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника ГУ ПФУ в Луганській області про залучення до участі у справі другого відповідача.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов такого.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , з 25.08. 2025 є пенсіонером за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», про що свідчить протокол перерахунку пенсії від 29.08.2025.

Представник позивача звернувся до ГУ ПФУ в Луганській області із заявою довільної форми від 10.09.2025, відповідно до якої зазначив, що враховуючи, що ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком в 2025 році, а перед тим заявник перебувала на пенсії за вислугою років, Пенсійний фонд України має призначити пенсію, виходячи з доходу в України, з якої сплачено страхові внески, тобто показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та просив перерахувати й виплачувати пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2022, 2023, 2024 роки з урахуванням раніше виплачених сум.

Листом від 16.09.2025 № 8669-9661/Л-02/8-1200/25 було повідомлено представника позивача про те, що за даними електронної пенсійної справи ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні та з 14.11.2016 отримувала пенсію за вислугу років як працівник охорони здоров`я. За поданою засобами вебпорталу заявою від 25.08.2025, яку розглянуто в межах електронної централізованої черги відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1, ОСОБА_1 з 25.08.2025 переведено на пенсію за віком за нормами статті 26 Закону № 1058, яку обчислено при страховому стажі 31 рік 3 місяці 13 днів (страховий стаж враховано по 30.06.2025). Заробітну плату для розрахунку пенсії обчислено за даними персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 30.06.2025, індивідуальний коефіцієнт заробітку 1,92692, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії 17176,24 грн (8913,83 х 1,92692, де 8913,83 грн показник середньої заробітної плати в Україні для проведення перерахунку пенсій з урахуванням коефіцієнтів збільшення). Розмір пенсії з 25.08.2025 складає 6843,52 гривень. Застосувати середню заробітну плату (дохід), визначену частиною другою статті 40 Закону 1058 за 2022 2024 роки при переведенні ОСОБА_1 на інший вид пенсії підстави відсутні, оскільки при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Пенсію обчислено відповідно до вимог діючого законодавства.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам, якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) (в редакції, станом на момент призначення позивачу пенсії за вислугу років) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати, зокрема, з з1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років.

Згідно із абзацом другим пункту 2.4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

ОСОБА_1 з 25.08.2025 була призначена пенсія за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV), що підтверджується матеріалами справи

Частиною 1 статті 5 Закону №1058-ІV) визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закон.

Згідно із частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV установлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Тобто, Законом №1058-ІV передбачено такі пенсійні виплати, як пенсія за віком, по інвалідності у зв`язку з втратою годувальника та врегульовано переведення між цими видами пенсії.

Таким чином, законодавцем визначено чіткий перелік видів пенсії, що призначаються за Законом №1058-ІV.

Положеннями частин 1 та 2 статті 40 Закону №1058-IV передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з положеннями частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня.

Частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV України встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що правила, які регулюють переведення з одного виду пенсії на інший поширюються виключно на ті три види пенсій, які призначаються за нормами Закону №1058-IV, тобто пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Суд зазначає, що у тому випадку, коли особа одержує пенсію, призначену за нормами іншого законодавства, то призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV, після настання віку, що дає їй на це право, не може розглядатися як переведення з одного виду пенсії на інший, позаяк мова не йде про різні види виплат в одній солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Суд звертає увагу, що у постановах від 10.04.2019 (справа №211/1898/17) та 10.07.2018 (справа №520/6808/17) Верховний Суд зауважив, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, як встановлено судом з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, що ОСОБА_1 з 14.11.2016 була призначена пенсія за вислугу років. як працівнику охорони здоров`я, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV позивачка звернулась 25.08.2025 вперше.

Таким чином, у випадку, коли особі було призначено пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення» за вислугу років, у подальшому, при розрахунку пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом.

Відтак, суд приходить до висновку, що при призначенні позивачці у 2025 році пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV підлягає застосуванню середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023, 2024 роки (три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії), згідно частини 2 статті 40 цього Закону.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.01.2019 року по справі №577/2457/17, від 27.02.2020 року по справі №513/298/17, що відповідно до вимог частини 5 статті 242 КАС України, суд враховує до спірних правовідносин.

Отже, при призначенні у 2025 році ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV має застосовуватися показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, а саме 2022,2023, 2024 роки.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови здійснити позивачу перерахунку пенсії за віком із урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2022, 2023, 2024 роки, є протиправними.

Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру, то остання підлягає задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2022, 2023, 2024 роки, починаючи з 25.08.2025.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність своїх дій, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Дзіся Андрія Романовича в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (, місцезнаходження: Луганська обл., м. Сіверськодонецьк (м. Сєвєродонецьк), вул. Шевченка, буд. 9) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2022, 2023, 2024 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити ОСОБА_1 з 25.08.2025 перерахунок та виплату пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2022, 2023, 2024 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Кисельова