Справа № 420/500/24
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/500/24

Перша інстанція суддя Василяка Д.К.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області, а саме:

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік у розмірі меншому, ніж вісім мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року задоволено позов.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що позивачу правомірно виплачено у 2023 році щорічну разову грошову допомогу до Дня Незалежності України у розмірі, встановленому постановою КМУ № 754, а не ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення скасуванню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 має статус особи з інвалідністю 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, інвалідів війни.

При цьому, у 2023 році до Дня Незалежності України позивачу була здійснена виплата щорічної разової грошової допомоги в розмірі 2900,00 грн.

Між тим, не погоджуючись з розміром отриманої допомоги, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позову, так як позивач має право на отримання у 2023 році щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України у розмір восьми мінімальних пенсій за віком, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції ЗУ № 367-XIV від 25 грудня 1998 року), щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 ЗУ « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції ЗУ № 107-VI від 28 грудня 2007 року), щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

При цьому, зміни до ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», внесені ЗУ № 107-VI від 28 грудня 2007 року, визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

В свою чергу, відповідно до ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції ЗУ № 2983-IX від 20 березня 2023 року), щороку до Дня Незалежності України особам з інвалідністю внаслідок війни виплачується разова грошова виплата у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Між тим, згідно ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

В свою чергу, правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначені у Бюджетному кодексі України.

Згідно пп. 2 п. 22 розділу VI Бюджетного кодексу України, в умовах воєнного стану або для здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації Кабінет Міністрів України може приймати рішення щодо порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 64 Конституції України, в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Між тим, постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2023 року № 754 затверджено Порядок здійснення у 2023 році разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і « Про жертви нацистських переслідувань» (далі Порядок № 754).

Згідно пп. 1 п. 3 Порядку № 754, грошова допомога виплачується до 24 серпня 2023 року особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин в такому розмірі: I групи - 3100 гривень; II групи - 2900 гривень; III групи - 2700 гривень.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати позивачу у 2023 році щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України у розмірі, що суперечить ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В даному випадку, позивач вважає, що він має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, що передбачалось попередніми редакціями ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В свою чергу, суб`єкт владних повноважень вважає, що право встановлювати розмір щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України надано Кабінету Міністрів України, а тому позивачу правомірно виплачено у 2023 році щорічну разову грошову допомогу до Дня Незалежності України у розмірі, встановленому Порядком № 754.

Між тим, сторонами у справі не заперечується, що позивачу виплачено у 2023 році щорічну разову грошову допомогу до Дня Незалежності України у розмірі, встановленому Порядком № 754.

При цьому, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, колегією суддів встановлено, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2025 року завершено розгляд зразкової справи № 440/14216/23.

В свою чергу, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у відповідній постанові, за своєю правовою природою щорічна грошова виплата до Дня Незалежності України, яка передбачена ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», є додатковою державною допомогою, має допоміжний та стимулюючий характер і не є основним джерелом для існування громадян.

Крім того, як зазначила Велика Палата Верховного Суду, Верховна Рада України у встановленому законом порядку та в межах своїх повноважень внесла зміни до спеціального ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», законодавчо врегулювавши порядок надання щорічної разової грошової виплати до Дня Незалежності України, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме чинні положення ЗУ « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в редакції ЗУ № 2983-ІХ, як спеціального закону.

Враховуючи викладене, Великою Палатою Верховного Суду зроблено висновок, що при обрахунку розміру виплат до Дня Незалежності України мають застосовуватись положення ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у останній редакції, які є чинними та не визнані неконституційними.

Між тим, оскільки чинні положення ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачають, що порядок та розміри виплати допомоги до Дня Незалежності України визначаються Кабінетом Міністрів України, колегія суддів вважає, що пенсійним органом у даній справі правомірно виплачено позивачу спірну допомогу у розмірі, встановленому Порядком № 754.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог у даній справі та вважає, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Задовольнити апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року, з ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький