Справа № 440/16127/25
Суддя: В.І. Бевза
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

08 грудня 2025 рокум. ПолтаваСправа № 440/16127/25

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Бевза В.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо невиплати заборгованості з пенсії, відповідно до рішень Полтавського адміністративного суду від 27.08.2024 у справі № 440/8740/24. від 23.12.2024 у справі № 440/13885/24 та від 14.05.2025 у справі № 440/4635/25;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити виплату заборгованості з пенсії відповідно до рішень Полтавського адміністративного суду, а саме: рішення від 27.08.2024 у справі № 440/8740/24 - заборгованість у розмірі 91 783,77 грн.; рішення від 23.12.2024 у справі № 440/13885/24 заборгованість у розмірі 17 717,28 грн.; рішення від 14.05.2025 у справі № 440/4635/25 заборгованість у розмірі 6 000,00 грн.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначив, що підставою позову є порушення прав у зв`язку з невиплатою заборгованості з пенсії відповідно до рішень Полтавського адміністративного суду, а саме:

рішення від 27.08.2024 у справі № 440/8740/24 про проведення перерахунку та виплати пенсії за вислугу років на підставі довідки станом на 01.01.2023 від 13.06.2024 № 54/06-1033, виданої 3 Територіальним Одеським вузлом урядового зв`язку та захисту інформації України», фактичний розрахунок відбувся 04.10.2024, заборгованість становить 91 783,77 грн.;

рішення від 23.12.2024 у справі № 440/13885/24 про здійснення перерахунку та виплати пенсії з 01.10.2024 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням індексації пенсії і додаткових виплат, з урахуванням раніше виплачених сум фактичний розрахунок відбувся 05.02.2025, заборгованість становить 17 717,28 грн.;

рішення від 14.05.2025 у справі № 440/4635/25 про здійснення перерахунку та виплати пенсії з 01.03.2025 з урахуванням індексації, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум, фактична заборгованість становить 6 000,00 грн.

Позивач звернувся до пенсійного органу із письмовою заявою про перерахунок та виплату різниці недоплаченої пенсії між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до даних рішень Полтавського адміністративного суду.

Листом від 21.07.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області було повідомлено про те, що дані кошти на даний час дійсно залишилися не виплаченими, але у здійсненні даних виплат було відмовлено.

Відповідно до приписів пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до пункту 2 цієї частини публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома або більше особами стосовно їхніх прав та обов`язків у конкретних правовідносинах, у яких однієї із сторін є суб`єкт владних повноважень, наділений можливістю владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єктів.

Разом з цим, як визначено частиною першою статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У силу частини другої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до частини 1 статті 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Положеннями статті 382 КАС України визначені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Приписами частини першої статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином, нормами процесуального закону встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для зобов`язання відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вказані правові норми мають на меті забезпечити належне виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів суддя встановив, що цей спір фактично пов`язаний з протиправним, як на думку ініціатора звернення, невиконанням відповідачем рішень Полтавського окружного адміністративного суду від 27.08.2024 у справі № 440/8740/24, від 23.12.2024 у справі № 440/13885/24 та від 14.05.2025 у справі № 440/4635/25.

З огляду на вищенаведене, суд зауважує, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не дозволяє ефективно захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Відповідно до принципу процесуальної економії, "одна справа - один спір", необхідно відмовити у відкритті провадження, оскільки спір вже вирішений у зазначених справах і позивач може змінити спосіб виконання рішення суду, звернутись із судовим контролем, примусово виконати рішення суду через державну виконавчу службу або визнати протиправними дії відповідача щодо невиконання рішення суду, а не створювати новий штучний спір, якій покликаний повторно вирішити питання, які вже вирішення судом раніше у справах, які не виконані на переконання позивача.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

При розгляді позовних вимог стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі №816/2016/17, а також в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №806/2143/15, від 30.03.2021 у справі №580/3376/20.

Суд акцентує увагу на тому, що заявлені позивачем у цьому судовому провадженні позовні вимоги фактично покликані спонукати відповідача виконати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.08.2024 у справі № 440/8740/24, від 23.12.2024 у справі № 440/13885/24 та від 14.05.2025 у справі № 440/4635/25.

Однак, у разі наявності у позивача переконання, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушені його права, свободи чи інтереси, таке порушене право підлягає захисту шляхом звернення позивача до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто, в порядку судового контролю за виконанням рішень суду у справах № 440/8740/24, від 23.12.2024 у справі № 440/13885/24 та від 14.05.2025 у справі № 440/4635/25), а не шляхом пред`явлення нового позову.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі №522/10140/17, від 21.11.2019 у справі №802/1933/18-а та від 30.03.2021 у справі №580/3376/20.

Факт звернення позивача до ГУПФ України в Полтавській області із заявою про виплату коштів, нарахованих на виконання рішень Полтавського окружного адміністративного суду від 27.08.2024 у справі № 440/8740/24, від 23.12.2024 у справі № 440/13885/24 та від 14.05.2025 у справі № 440/4635/25, та отримання листа пенсійного органу від 21.07.2025, яким повідомлено, що відповідні виплати буде проведено в межах затверджених бюджетних призначень, не зумовлює виникнення нового юридичного спору між сторонами, адже вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду, зокрема у постанові від 30.01.2019 у справі №803/3/18 зазначила, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Оскільки для захисту порушених прав позивач має звернутись до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України, суд дійшов висновку, що поданий позивачем позов не підлягає розгляду у позовному провадженні в порядку адміністративного судочинства.

Отже, у відкритті провадження у справі за цим позовом належить відмовити.

Відсутні підстави для вирішення питань щодо судових витрат.

Керуючись статтями 4, 19, 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, буд. 34, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу право звернутися до Полтавського одруженого адміністративного суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій та/або бездіяльності ГУПФ України в Полтавській області, вчинених на виконання рішень Полтавського окружного адміністративного суду від 27.08.2024 у справі № 440/8740/24, від 23.12.2024 у справі № 440/13885/24 та від 14.05.2025 у справі № 440/4635/25, у порядку, визначеному статтею 383 КАС України.

Позовну заяву разом з доданими до неї документами повернути позивачу.

Копію позовної заяви залишити в суді.

Копію ухвали надіслати ініціатору звернення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.І. Бевза