Справа № 480/1185/23
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Пасечнік О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 р. Справа № 480/1185/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського національного університету внутрішніх справ на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 480/1185/23

за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ

до ОСОБА_1

про стягнення витрат,

ВСТАНОВИВ:

Харківський національний університет внутрішніх справ (далі - позивач, ХНУВС) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просив суд:

- стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 5912, 25.08.2016 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням в сумі 65 102,36 (шістдесят п`ять тисяч сто дві гривні) 36 коп.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 в адміністративній справі № 480/1185/23 повністю і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у закладі вищому освіти Міністерства внутрішніх справ України та стягнути з ОСОБА_2 на користь ХНУВС витрати у розмірі 65 102,36 (шістдесят п`ять тисяч сто дві гривні) 36 коп.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству внутрішніх України витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі, у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відповідно до умов контракту. Контракт від 01.09.2017 року № 558 підписаний відповідачем особисто. Тобто, підписуючи вказаний контракт, відповідач ознайомився з його змістом та усвідомлював, що у разі розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції в період навчання, він зобов`язаний відшкодувати навчальному закладу фактичні витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі, та свідомо погодився на виконання таких умов. При цьому жодних зауважень щодо змісту вказаного контракту, зокрема, щодо видів витрат, які в разі настання відповідних умов має відшкодувати відповідач, не містять. Вказує, що продовження служби у військовій частині Національної гвардії України не є підставою для звільнення від обов`язку відшкодування витрат на навчання, оскільки не прирівнюється до поновлення на службі в поліції. Національна гвардія України, згідно із Законом України «Про Національну гвардію України», є військовим формуванням з правоохоронними функціями, яке не входить до структури Національної поліції України та не є органом поліції у розумінні Закону України «Про Національну поліцію». Таким чином, проходження відповідачем служби у військовій частині Національної гвардії України не може розцінюватися як поновлення або повторне прийняття на службу в поліцію, а отже, не є підставою для звільнення його від обов`язку відшкодувати витрати, понесені державою на його утримання під час навчання.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволені.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 22.07.2017 № 225 о/с ОСОБА_1 прийнято на службу до Національної поліції України та зараховано курсантом ХНУВС з 14.08.2017.

01.09.2017 на виконання наказу МВС від 01.03.2017 № 173 «Про затвердження Типового форми Контракту про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських» між Відповідачем, ХНУВС та ГУНП в Харківській області укладено контракт № 558 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських.

Наказом ХНУВС від 04.07.2021 № 267 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів у зв`язку із закінченням навчання та направили для подальшого проходження служби з 05.07.2021.

Наказом ГУНП в Харківській області від 11.08.2022 № 306 о/с Відповідача звільнено зі служби в поліції згідно з Законом України «Про Національну поліцію» п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням).

Листом ГУНП в Харківській області від 17.08.2022 № 1996/117/04/12/2-2022 повідомлено університет про звільнення відповідача.

Згідно з Довідкою-розрахунком витрат, пов`язаних з утриманням курсанта, складених відповідно до Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261, Відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у ХНУВС на загальну суму 65 102,36 (шістдесят п`ять тисяч сто дві гривні) 36 коп.

Наведені розрахунки відповідачем не оскаржувались.

Повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі було направлено відповідачу засобами поштового зв`язку та вручено з довіреністю 19.12.2022, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи, що відповідача було звільнено з органів поліції до закінчення трирічного терміну після завершення навчання, але він не відшкодував витрати на навчання Харківському національному університету внутрішніх справ в добровільному порядку, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач хоч і був 11.08.2022 звільнений зі служби відповідно до вказаного наказу ГУНП в Харківській області (№ 306 о/с), тобто до спливу трьох років, проте він з 25.10.2022 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , де її проходить по даний час, що вбачається з досліджених судом довідок Військової частини НОМЕР_3 № 3390 від 06.06.2025, № 3412 від 09.06.2025 та оскільки відповідач на час розгляду судом справи проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій, тому дійшов висновку, що відмови відповідача від подальшого проходження служби в правоохоронному органі фактично не відбулось, відтак, підстави для відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі зі специфічними умовами навчання в розмірі 65 102,36 грн відсутні.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до норм частини першої, другої статті 48 Закону №580-VIII призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Накази про зарахування поліцейських курсантами, слухачами денної форми навчання до вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, є підставою для звільнення таких осіб зі штатних посад, які вони займають в органах (закладах, установах) поліції.

Згідно з частиною першою статті 63 Закону №580-VIII контракт про проходження служби в поліції - це письмовий договір, що укладається між громадянином України та державою, від імені якої виступає поліція, для визначення правових відносин між сторонами.

Контракт про проходження служби в поліції укладається з громадянами, які зараховані до вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, - на час навчання (пункт 2 частини другої статті 63 Закону №580-VIII).

Відповідно до норм статті 63 Закону №580-VIII контракт є підставою для видання наказу про прийняття особи на службу в поліції та/або призначення її на відповідну посаду. Контракт про навчання укладається з громадянами, які зараховані до вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, за умови досягнення такими особами 18-річного віку. Контракт про проходження служби в поліції укладається на підставах і в порядку, визначених Міністерством внутрішніх справ України. Типову форму контракту затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Відповідно до норм частини четвертої, п`ятої статті 74 Закону №580-VIII особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 затверджений Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - Порядок).

Цей Порядок розроблено з метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, Міністерству оборони України, Міністерству внутрішніх справ України, Державній прикордонній службі України, Управлінню державної охорони України, Службі безпеки України та Державній спеціальній службі транспорту України (далі - міністерства) витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу (далі - ВНЗ), у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) (далі - контракт) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у військових формуваннях, правоохоронних органах або органах спеціального призначення після закінчення ВНЗ.

Зобов`язання про добровільне відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням, зазначається в контракті під час його укладання (пункт 1.2 Положення).

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно із пунктом 2.1.1 Порядку розрахунку витрат, витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Відповідно до пункту 2.1.2 Порядку розрахунку витрат, витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що законодавством передбачено обов`язок курсантів вищих військових навчальних закладів відшкодувати витрати, пов`язані з їх утриманням, у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів.

При цьому до таких витрат входять, зокрема витрати на грошове, продовольче, речове забезпечення під час навчання.

Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу вищого навчального закладу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок №261).

Згідно з пунктом 1 цього Порядку, такий визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі, зокрема, звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Відповідно до пункту 2 Порядку №261 витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Типову форму контракту затверджує МВС.

Як передбачено пунктами 3 та 4 Порядку №261, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису МВС (пункт 7 Порядку №261).

Судовим розглядом встановлено, що Наказом ХНУВС від 04.07.2021 № 267 о/с Відповідача відраховано зі складу курсантів у зв`язку із закінченням навчання та направлено для подальшого проходження служби з 05.07.2021.

Наказом ГУНП в Харківській області від 11.08.2022 № 306 о/с Відповідача звільнено зі служби в поліції згідно з Законом України «Про Національну поліцію» п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням).

Також судовим розглядом встановлено, що відповідач після звільненні з поліції з 25.10.2022 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , де її проходить по даний час, що вбачається з довідок Військової частини НОМЕР_3 № 3390 від 06.06.2025, № 3412 від 09.06.2025.

Разом з тим, відповідно до умов Контракту особа зобов`язується у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ч. 4 статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Водночас відповідача звільнено за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію».

Таким чином, укладаючи означений контракт, відповідач взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному заклад у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання.

Згідно з довідкою-розрахунком витрат, пов`язаних з утриманням курсанта, складених відповідно до Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261, Відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у ХНУВС на загальну суму 65 102,36 (шістдесят п`ять тисяч сто дві гривні) 36 коп.

Наведені розрахунки відповідачем не оскаржувались.

Повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі було направлено відповідачу засобами поштового зв`язку та вручено з довіреністю 19.12.2022, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 14).

Однак, вказаний обов`язок добровільно відшкодувати витрати на утримання не був виконаний відповідачем.

Колегія суддів зазначає, що питання правомірності визначення суми заборгованості не охоплюється предметом даного позову, оскільки розрахунки фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню відповідачем, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права.

Вищенаведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 13.02.2018 у справі № 826/18379/14 та від 18.06.2018 у справі № 805/3284/17-а.

Відтак, враховуючи обставини справи, зокрема те, що ОСОБА_1 добровільно не відшкодував витрати, пов`язані з його утриманням в університеті, Харківський національний університет внутрішніх справ правомірно звернувся із позовом про стягнення коштів.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскільки відповідач на час розгляду судом справи проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України, тому відмови відповідача від подальшого проходження служби в правоохоронному органі фактично не відбулось, відтак, підстави для відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі зі специфічними умовами навчання в розмірі 65 102,36 грн відсутні.

Колегія суддів вказує, що відповідно до умов контракту №558 від 01.09.2017 відповідач мав обов`язок, зокрема, у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням в ВНЗ.

Відповідно п. 9 Порядку 261 стягнення суми витрат припиняється в разі: поновлення на навчанні особи, що була відрахована із закладу вищої освіти; повторного прийняття особи на службу в поліцію.

Водночас продовження служби у військовій частині Національної гвардії України не є підставою для звільнення від обов`язку відшкодування витрат на навчання, оскільки не прирівнюється до поновлення на службі в поліції.

Таким чином, проходження відповідачем служби у військовій частині Національної гвардії України не може розцінюватися як поновлення або повторне прийняття на службу в поліцію, а отже, не є підставою для звільнення його від обов`язку відшкодувати витрати, понесені на його утримання під час навчання.

Доводи апеляційної скарги позивача приймаються колегією суддів в якості належних.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 по справі № 480/1185/23 скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги Харківського Національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 5912, 25.08.2016) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ () витрати, пов`язані з утриманням в сумі 65 102,36 (шістдесят п`ять тисяч сто дві гривні) 36 коп .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий З.Г. Подобайло