Справа № 520/31297/25
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

08 грудня 2025 р. Справа № 520/31297/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Супрун Ю.О., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ХАРПІС" (61107, м. Харків, вул. Леся Сердюка, буд. 13, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, Харківська обл., Харківський р-н, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 46, ), Державної податкової служби України (04053, м. Київ, пл. Львівська, 8, ) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат, Салюк Л.В., діючи в інтересах позивача звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, Харківська обл., Харківський р-н, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 46, ), Державної податкової служби України, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення винесене Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області від повідомлення-рішення від 28.05.2025 року № 8, про нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО ХАРПІС штрафних санкцій за порушення строку розрахунків в сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 203014,90 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2025 позовну заяву залишено без руху.

Позивачем 08.12.2025 на виконання ухвали суду від 02.12.2025 надано заяву про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначено, що директор підприємства з 14 серпня 2025 року по 15 вересня 2025 року був відсутній за місцем знаходження Товариства в місті Харкові.

Розглядаючи заяву представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У сфері оподаткування права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Спеціальними нормами, які встановлюють порядок оскарження рішень контролюючих органів, є норми статті 56 ПК України. Зі змісту цієї статті вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків у першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

За пунктом 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду України у постанові від 16.07.2025 року у справі №500/2276/24 наголосила, що норма п. 56.19 ст. 56 ПКУ є спеціальною щодо норми частини четвертої ст. 122 КАСУ, а отже, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору.

Що стосується причин поважності пропуску строку, суд зазначає наступне.

Правові позиції Верховного Суду з питання визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду зводяться до того, щовиключними підставами для визнання судом поважних причин такого пропуску може бути лише наявність об`єктивно непереборних обставин, які пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

У рішенні КАС ВС від 20 березня 2024 року у справі № 560/14349/23 зазначено, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Таким чином, заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити обґрунтування поважності пропуску цього строку і до неї мають бути додані докази поважності причин його пропуску.

При цьому поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Оскільки КАС України не наводить конкретизованого чи вичерпного переліку обставин, які обумовлюють право суду відновити пропущений процесуальний строк, тому у кожному випадку суд, з урахуванням установлених на підставі доказів конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Так, на підставі наказу №23/к/в від 13.08.2025 "Про направлення у відрядження ОСОБА_1 ", директор підприємства у період з 14 серпня по 25 серпня 2025 року перебував у відрядженні у Німеччині.

На підставі наказу №25/к/вд від 28.08.2025 "Про направлення у відрядження ОСОБА_1 ", директор підприємства у період з 27 серпня по 05 вересня 2025 року перебував у відрядженні у м. Києві.

На підставі наказу №26/к/вд від 08.09.2025 "Про направлення у відрядження ОСОБА_1 ", директор підприємства у період з 09 вересня по 14 вересня 2025 року перебував у відрядженні у м. Львові.

На підставі наказу №27/к/вд від 15.09.2025 "Про направлення у відрядження ОСОБА_1 ", директор підприємства у період з 16 вересня по 21 вересня 2025 року перебував у відрядженні у м. Києві.

На підставі наказу №28/к/вд від 23.09.2025 "Про направлення у відрядження ОСОБА_1 ", директор підприємства у період з 24 вересня по 29 вересня 2025 року перебував у відрядженні у м. Запоріжжі.

На підставі наказу №29/к/вд від 01.10.2025 "Про направлення у відрядження ОСОБА_1 ", директор підприємства у період з 01 жовтня по 05 жовтня 2025 року перебував у відрядженні у м. Івано-Франківськ.

На підставі наказу №27/к/в від 22.09.2025 "Про направлення у відрядження ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ", директор підприємства, технічний директор та головний інженер у період з 08 по 25 жовтня 2025 року перебували у відрядженні у ОСОБА_4 .

Водночас, у зазначених наказах про відрядження директор не визначив особу, яка б виконувала його обов`язки на підприємстві на час його відсутності, зважаючи на те, що робота підприємства тривала.

У цьому контексті суд зазначає, що вказані позивачем причини пропуску не є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони, які перешкоджали позивачу звернутися до суду з цим позовом у встановлений законом строк. Долучені до заяви докази перебування директора підприємства у відрядженні, не свідчать про об`єктивну неможливість позивача забезпечити своєчасне звернення до суду з відповідним позовом.

Суд зазначає, що керівництво позивача не було позбавлене можливості уповноважити відповідного представника на підготовку позовної заяви чи укласти з адвокатом договір на надання правничої допомоги одразу після отримання оскаржуваних рішень.

В даному випадку суд вважає, що ті доводи, які викладені позивачем у поданій заяві про поновлення строку звернення до суду не дають підстав вважати поважними причини пропуску такого строку.

Відтак, викладені позивачем доводи не доводять підстав поважності пропуску строку звернення до суду.

Суд враховує, що до подання позовної заяви до суду позивач оскаржив 16.06.2025 до Державної податкової служби України податкове повідомлення-рішення від 28.05.2025 року №8.

Таким чином, позивачем застосовано процедуру досудового адміністративного оскарження рішення контролюючого органу.

Отже, при зверненні до суду з даним позовом підлягає застосуванню норма пункту 56.19 статті 56 ПК України, яка є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України.

Оскільки процедура адміністративного оскарження була закінчена ухваленням рішення Державної податкової служби України від 05.08.2025 №22614/6/99-00-06-01-03-06 про результати розгляду скарги ТОВ "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ХАРПІС", яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 28.05.2025 року №8, а скарги позивача - без задоволення.

Зазначене рішення позивач отримав 14.08.2025, відлік місячного строку для звернення до суду після закінчення процедури адміністративного оскарження у позивача розпочався 15.08.2025.

Суд зазначає, що останнім днем строку звернення до суду з позовом про скасування спірного податкового повідомлення-рішення є 15.09.2025, тоді як позивач звернулася до суду з позовом 28.11.2025, тобто з пропущенням встановленого строку.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на викладене суд визнає причини пропуску строку звернення до адміністративного суду неповажними, а тому наявні підстави для повернення адміністративного позову.

Таким чином, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ХАРПІС" до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення підлягає поверненню.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді (ч. 6 ст.169 КАС України).

Згідно ч. 8 цієї статті повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 169, ст. 248, ст. 256, ст. 293, ст. 295, ст. 297 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ХАРПІС" (61107, м. Харків, вул. Леся Сердюка, буд. 13, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, Харківська обл., Харківський р-н, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 46, ), Державної податкової служби України (04053, м. Київ, пл. Львівська, 8, ) про визнання протиправним та скасування рішення - повернути позивачеві.

Копію даної ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Ю.О. Супрун