Справа № 200/2084/25
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року справа №200/2084/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Донецького державного університету внутрішніх справ на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 року у справі № 200/2084/25 (головуючий І інстанції Бабіч С.І.) за позовом Донецького державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення вартості утримання у навчальному закладі,-

В С Т А Н О В И В :

Донецький державний університет внутрішніх справ (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення з відповідача вартість його утримання в Донецькому державному університеті внутрішніх справ в сумі 22667,42 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 року у задоволенні позову - відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, просив скасувати рішення суду, ухвалити нове про задоволення позову, через порушення норм матеріального права.

Апелянт зазначив, що він виконав умови, передбачені пунктом 5 Порядку та направив відповідачу повідомлення № 379/7-2025 від 16.01.2025 року про зобов`язання відшкодувати протягом 30 діб з моменту отримання цього повідомлення витрати, пов`язані з його утриманням у Донецькому державному університеті внутрішніх справ та договір про розстрочення платежу витрат на утримання, який запропоновано укласти у разі неможливості відшкодування витрат у 30-ти денний термін за останньою відомою позивачу адресою відповідача, що знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території.

Фактично, позивач був позбавлений можливості направити особі повідомлення із подальшим його врученням, у зв`язку із тимчасовою окупацією окремих територій України, що є об`єктивною (непереборною) обставиною, незалежною від волі та поведінки позивача, а відповідач не міг отримати та не отримував вказаний лист.

На думку апелянта, він на виконання своїх зобов`язань, визначених чинним законодавством України, належно вчинив всі можливі дії щодо повідомлення відповідача належним чином про наслідки невиконання норм закону.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для скасування судового рішення, виходячи з наступного.

В матеріалах справи наявна анкета кандидата на навчання, яка датована та підписана ОСОБА_1 27.05.2021.

20.07.2021 ректором Донецького державного університету внутрішніх справ прийнято наказ №361 о/с «Про зарахування на навчання», яким зараховано з 15.08.2021, зокрема, ОСОБА_1 курсантом першого курсу денної форми здобуття освіти за спеціальністю 262 «Правоохоронна діяльність» за кошти державного бюджету.

06.07.2022 ректором Донецького державного університету внутрішніх справ прийнято наказ №285 о/с «Про особовий склад» щодо звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) рядового поліції ОСОБА_1 , курсанта навчального взводу №106/21-(ПД)-Б факультету №3, відраховано з університету 06.07.2022.

Донецьким державним університетом внутрішніх справ складено 16.01.2025 повідомлення №379/7-2025 на ім`я ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, в якому серед іншого зазначено суму, що підлягає відшкодуванню, а також реквізити розрахункового рахунка для перерахування коштів.

Згідно з довідкою витрат на утримання курсанта ОСОБА_1 за період з 15.08.2021 по 06.07.2022 навчання у Донецькому державному університеті внутрішніх справ без номеру та дати, загальна сума складає 22667,42 грн., в т.ч. грошове забезпечення - 1584,62 грн.; речове забезпечення - 10683,28 грн.; продовольче забезпечення - 7289,50 грн.; оплата комунальних послуг - 3110,02 грн.

Відповідно до листа Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25.04.2025 №384/23/01-2025 останньому надати контракт про здобуття освіти у Донецькому державному університеті внутрішніх справ, укладеного між ГУНП в області, позивачем та відповідачем у даній справі, не надається можливим.

Несплата у добровільному порядку витрат на утримання у навчальному закладі слугувала підставою для звернення до суду.

Судом встановлено, що відповідно до копії поштового конверту Донецьким державним університетом внутрішніх справ 25.01.2025 ОСОБА_1 на адресу: « АДРЕСА_1 », направлявся лист, який повернуто відправнику з відміткою «Територія окупована».

Також, судом встановлено, що докази направлення відповідачу повідомлення від 16.01.2025 вих.№379/7-2025 на електронну пошту відповідача « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка зазначена останнім в анкеті кандидата на навчання, позивачем суду не надано.

Апеляційний суд надає правову оцінку спірним правовідносинам та враховує наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року №580-VІІІ "Про Національну поліцію України" (далі - Закон №580-VІІІ).

Відповідно до статті 72 Закону №580-VІІІ професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.

Підготовка поліцейських у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання регламентована нормами статті 74 Закону №580-VІІІ.

Згідно з частиною першою статі 74 Закону №580-VІІІ до вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, можуть бути зараховані громадяни України, яким станом на 31 грудня року вступу виповниться 17 років.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону №580-VІІІ підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

За частиною четвертою статті 74 Закону №580-VІІІ особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною п`ятою статті 74 Закону №580-VІІІ у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

З огляду на вищевикладені норми суд дійшов висновку, що у даному випадку відповідач перебував на посаді публічної служби, а отже питання відшкодування відповідачем витрат на навчання, пов`язане із питаннями реалізації такого правового статусу особи.

Судом встановлено, що згідно з довідкою, без зазначення номеру та дати, витрат на утримання курсанта ОСОБА_1 за період з 15.08.2021 по 06.07.2022 навчання у Донецькому державному університеті внутрішніх справ, відповідач повинен був відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Донецькому державному університеті внутрішніх справ у розмірі 22667,42 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року №261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України (далі - Порядок №261).

Відповідно до пункту 1 цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі, зокрема, дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Пунктом 2 Порядку №261 визначено, що витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Типову форму контракту затверджує МВС.

За п. 3 Порядку №261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Відповідно до пункту 4 Порядку №261 витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Згідно з пунктом 5 Порядку №261 після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

За п. 8 Порядку №261 у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Отже, Порядком №261 встановлений порядок дій, які має вчинити керівник вищого навчального закладу з метою відшкодування витрат на навчання, а саме: видати особі яка звільнена під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів; та/або надіслати таке повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення; у разі не сплати протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Суд враховує, що за нормами статті 74 Закону №580-VІІІ та пункту 8 Порядку № 261 право на звернення до суду у позивача у цій категорії справ може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати.

Умовою для стягнення відшкодування у судовому порядку є сплив 30 діб з моменту отримання особою, яка звільнена, повідомлення про відшкодування витрат із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

Отже, відповідно до Порядку №261, позивач має вручити під підпис або надіслати відповідачу повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання такого повідомлення відшкодувати витрати із зазначенням їхнього розміру та реквізитів рахунку для перерахування коштів, за для того, щоб забезпечити можливість добровільно відшкодувати витрати на навчання і лише, у разі відмови відповідача, може звернутися до суду.

Судом не встановлено факту отримання ОСОБА_1 повідомлення про відшкодування витрат із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що строк добровільного відшкодування сплив.

У за ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За ч. 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд враховує, що з наявних в матеріалах справи доказів направлення позивачу повідомлення про відшкодування витрат, зокрема, копія поштового конверту, який підтверджує направлення 25.01.2025 Донецьким державним університетом внутрішніх справ листа ОСОБА_1 , на адресу: " АДРЕСА_1 ", який повернуто відправнику з відміткою "Територія окупована", який не містить опису вкладення, неможливо встановити, що саме зазначеним листом позивач направляв відповідачу.

Також, докази, які б свідчили, що позивач вжив заходів, спрямованих на повідомлення позивача про необхідність відшкодування витрат на утримання у вищому навчальному закладі, з використанням електронної комунікації, а саме, направлення повідомлення від 16.01.2025 вих.№379/7-2025 на електронну пошту відповідача суду не надано.

Крім того, матеріали справи не містять копії контракту про здобуття освіти в Донецькому державному університеті внутрішніх справ між позивачем відповідачем й Головним управлінням Національної поліції України в Донецькій області.

Верховний Суд в постановах від 30 серпня 2022 року у справі №480/8200/20 та від 14 грудня 2022 року у справі №520/5837/2020, акцентував увагу на тому, що за правилами положень статті 74 Закону №580-VIII та пункту 8 Порядку №261 право на звернення до суду у позивача (вищого навчального закладу) у цій категорії справ може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати.

В постановах від 23 вересня 2021 року у справі №520/11540/19, від 30 серпня 2022 року у справі №480/8200/20, від 14 грудня 2022 року у справі №520/5837/2020 та від 14 вересня 2023 року у справі №520/6175/19 Верховний Суд констатував, що відповідно до Порядку №261 позивач має вручити під підпис або надіслати відповідачеві повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання такого повідомлення відшкодувати витрати із зазначенням їхнього розміру та реквізитів рахунку для перерахування коштів, за для того, щоб забезпечити можливість добровільно відшкодувати витрати на навчання і лише, у разі відмови відповідача, може звернутися до суду.

Саме із відмовою відповідача добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі, законодавцем пов`язано можливість звернення навчального закладу, із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.

Згідно з частиною 1 статті 30 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", яка визначає особливості доведення до поліцейського наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності в період дії воєнного стану, у разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Відповідно до частини 3 статті 30 Дисциплінарного статуту Національної поліції України доведення до поліцейського, який відсутній на службі без поважних причин, наказу про виконання застосованого до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади або звільнення зі служби в поліції, здійснюється в порядку, визначеному цією статтею.

У наданій позивачем до позовної заяви копії анкети кандидата на навчання щодо відповідача міститься інформацію про його адресу електронної пошти (яку позивач зазначає у позові).

Отже, докази, які б свідчили, що позивач вжив заходів, спрямованих на повідомлення відповідача про необхідність відшкодування витрат на утримання у вищому навчальному закладі, з використанням електронної комунікації, суду також не надані.

В матеріалах справи відсутні належні докази отримання відповідачем та/або відмови від отримання відповідачем повідомлення про відшкодування вартості навчання позивачем, що свідчить про недотримання позивачем Порядку №261.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про відмову в задоволені позову.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Донецького державного університету внутрішніх справ - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 року у справі № 200/2084/25 за позовом Донецького державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення вартості утримання у навчальному закладі - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 8 грудня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв