Справа № 500/5659/25
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/5659/25

04 грудня 2025 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника адвоката Гурника Віктора Олександровича звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якій просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №10-35, виданої ВАТ "Куп`янський машинобудівний завод" від 27 квітня 2012 року, за періоди роботи з 28.02.1984 по 30.07.1984; з 28.02.1985 по 30.08.1985; з 28.02.1986 по 20.08.1986; з 06.02.1987 по 28.07.1987 у ВАТ "Куп`янський машинобудівний завод",

зобов`язати Головне управляння Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести з 01 серпня 2025 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №10-35, виданої ВАТ "Куп`янський машинобудівний завод" від 27 квітня 2012 року, за періоди роботи з 28.02.1984 по 30.07.1984; з 28.02.1985 по 30.08.1985; з 28.02.1986 по 20.08.1986; з 06.02.1987 по 28.07.1987 у ВАТ "Куп`янський машинобудівний завод" з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку (на підставі Списку №2) відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

20.01.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №10-35, виданої ВАТ "Куп`янський машинобудівний завод" від 27 квітня 2012 року.

За результатом розгляду якої листом №778-483/Д-02/8-1900/25 від 03.02.2025 повідомлено наступне: "у матеріалах пенсійної справи наявні довідки з однаковою датою видачі та номером №10-35 від 27 квітня 2012 року, видані ВАТ "Куп`янський машинобудівний завод", які містять інформацію про періоди роботи та про нарахування заробітної плати за період роботи з 1984 р. по 1987 р. У зазначених довідках не вказано документи, на підставі яких вони видані, тому не можуть слугувати документальним підтвердженням. За зазначені періоди роботи до страхового стажу зараховано роботу на Кременецькому цукровому заводі, у тому числі окремі періоди враховано до пільгового стажу за Списком № 2. Для врахування довідки про заробітну плату для розрахунку розміру пенсії відсутні підстави, оскільки відсутній акт перевірки первинних документів та інформація про роботу заявника за сумісництвом. У листі ГУ ПФУ у Тернопільській області №3734-3718/Д-02/8-1900/25 від 29.05.2025 вказані аналогічні підстави відмови у здійсненні перерахунку розміру пенсії.

Також у листі №5574-5779/Д-02/8-1900/25 від 26.08.2025 з приводу розгляду заяви позивача від 08.08.2025 про перерахунок пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №10-35 від 27 квітня 2012 року за час роботи на ПАТ "Куп`янський машинобудівний завод", відповідач повідомив, що пенсію обчислено із середньомісячного заробітку за періоди роботи з 01.01.1988 по 31.12.1992 та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.08.2012.

Позивач вважає, що спірна довідка видана на підставі особових рахунків по нарахуванню заробітної плати, містить інформацію про загальний розмір заробітної плати за цей період та про розмір заробітної плати із розбивкою по місяцях, а також відомості про підстави її видачі, а тому у відповідача були відсутні підстави для відмови в перерахунку пенсії позивача на підставі такої довідки, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 03.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визнано проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області своїм правом не скористався та відзиву на позов не подав.

Частиною шостою статті 162 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд зазначає, що розгляд даної справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, в порядку черговості.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позові, суд встановив такі обставини.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області як отримувач пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На неодноразові звернення позивача від 20.01.2025, 19.05.2025, 12.08.2025 щодо перерахунку пенсії листами №778-483/Д-02/8-1900/25 від 03.02.2025, №3734-3718/Д-02/8-1900/25 від 29.05.2025, №5574-5779/Д-02/8-1900/25 від 26.08.2025 повідомлено, що розмір пенсії обчислено із середньомісячного заробітку за періоди роботи з 01.01.1988 по 31.12.1992 та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.08.2012. В матеріалах пенсійної справи наявні довідки з однаковою датою видачі та номером від 27.04.2012 №10-35, видані ВАТ "Куп`янський машинобудівний завод", які містять інформацію про періоди роботи позивача з 28.02.1984 по 30.07.1984, з 28.02.1985 по 30.08.1985, з 28.02.1986 по 20.08.1986, з 06.02.1987 по 28.07.1987 та про нарахування заробітної плати за періоди роботи з 1984 року по 1987 рік. У зазначених довідках не вказано документи, на підставі яких вони видані, тому не можуть слугувати підтверджуючими документами. Зазначені періоди роботи до страхового стажу зараховано роботу на Кременецькому цукровому заводі, у тому числі окремі періоди враховано до пільгового стажу за Списком № 2. Для врахування довідки про заробітну плату для розрахунку розміру пенсії відсутні підстави, оскільки відсутній акт перевірки первинних документів та інформація про роботу заявника за сумісництвом.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Частиною другою статті 43 Закону №1058-IV передбачено, що для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Згідно частини першої статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший визначений розділом 2 Порядку №22-1.

Відповідно до абзаців першого та другого підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам..

Згідно із абзацами першим та другим пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Пунктами 1 та 2 частини першої статті 64 Закону №1058-IV встановлено, що виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати;

Пунктом 4.7 Порядку №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що органи Пенсійного фонду України здійснюють призначення та перерахунок пенсії саме на підставі тих документів, які надані заявником до органу, що здійснює призначає пенсію та вимагають всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів.

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Додатком 5 до Порядку №22-1 затверджена форма довідки про заробітну плату для обчислення пенсій.

За змістом вказаної форми довідка повинна містити, зокрема, штамп органу, що видав довідку; ПІБ особи, якій довідка видана; суми заробітної плати та період, за який вона нарахована; підставу видачі довідки; ПІБ, посада та підпис уповноважених осіб.

Суд зазначає, що довідка про заробітну плату для обчислення пенсії видана Відкритим акціонерним товариством "Куп`янський машинобудівний завод" 27.04..2012 №10-35 ОСОБА_1 за період з 1984 р. по 1987 р., містить вказані вище реквізити та дає можливість ідентифікувати період роботи позивача, роботодавця та отриману заробітну плату.

Зміст вказаної довідки свідчить, що така довідка видана на підставі первинних документів (особових рахунків).

Суд зазначає, що вказана довідка підписана відповідальними особами товариства, на ній проставлена печатка товариства. Також довідка містить адресу місцезнаходження товариства, яке видало вказану довідку.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області вважає, що для врахування довідки про заробітну плату для розрахунку розміру пенсії, відсутні підстави, оскільки довідка не підтверджена первинними документами.

Доказів, які б свідчили про недостовірність вищевказаної довідки судом не здобуто та суду не надано.

З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що така довідка відповідає вимогам законодавства, оскільки видана на підставі особових рахунків, містить чітко визначені періоди роботи, за які позивачу здійснювалося нарахування і виплата заробітної плати, суми заробітної плати, а також містить інформацію щодо місцезнаходження і адресу товариства, яким видано таку довідку.

За таких встановлених обставин, суд приходить до переконання, що відповідач протиправно не врахував для обчислення позивачу пенсії заробітну плату згідно з довідкою ВАТ "Куп`янський машинобудівний завод" №10-35 від 27.04.2012.

З огляду на це, з метою належного та ефективного відновлення порушеного права позивача слід визнати протиправними дії щодо відмови відповідача у перерахунку пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести з 01.08.2025 перерахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії ВАТ "Куп`янський машинобудівний завод" №10-35 від 27.04.2012 з врахуванням виплачених сум.

Оскільки суд задовольняє позовні вимоги повністю, то відповідно до частини першої статі 139 КАС України, на користь позивача необхідно стягнути сплачену суму судового збору у розмірі 968,96 грн, відповідно до квитанції №743000486 від 29.09.2025.

У позові представник позивача заявив вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

При вирішенні питання щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Водночас, за змістом наведених вище норм, вирішуючи питання розподілу судових витрат, першочергово підлягає з`ясуванню питання причин, з яких сторона не могла подати докази, що підтверджують їх розмір до проголошення судового рішення та чи було нею подано відповідну заяву в порядку частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 143 КАС України.

Верховний Суд неодноразово висловлював правові позиції щодо застосування статей 139, 143 КАС України.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, у питанні доведеності оплати витрат на правову допомогу, сформувала наступні висновки:

"… склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат".

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 07.07.2023 у справі №340/2823/21 дійшов наступних висновків:

"Частина сьома статті 139, частини третя, четверта статті 143 КАС України містять приписи, які дозволяють стороні надати суду докази, які підтверджують витрати на правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи, але за умови, що ця сторона зробить про це відповідну заяву до закінчення судових дебатів. Вказівка у частині сьомій статті 139, частині третій статті 143 КАС України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останнім етапом - перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу. Коли йдеться про розподіл витрат, понесених на професійну правничу допомогу, то ініціювати це питання має сторона, яка понесла ті витрати, й для цього треба щонайменше заявити/повідомити суду касаційної інстанції про необхідність їх розподілу за наслідками розгляду справи. Власне з цим - з об`єктивованою формою вираження наміру сторони щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу ще до завершення розгляду справи (чи то в порядку письмового провадження, чи в судовому засіданні) - пов`язується можливість як потім подати протягом п`яти днів докази на підтвердження цих витрат, так і ухвалення на цій підставі додаткового судового рішення відповідно до статті 252 КАС України".

В ухвалах та постанові від 25.07.2023 у справі №340/4492/22, від 08.01.2024 у справі №580/3758/19, від 23.01.2024 у справі №380/12348/22 Верховний Суд дійшов висновку що, за загальним правилом, усі докази понесених судових витрат мають бути надані сторонами до закінчення розгляду справи. Однак, у випадку, якщо сторона з певних причин не може надати такі документи, ця сторона повинна зробити відповідну заяву до закінчення розгляду справи і надати відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами). Проте підстави для розподілу судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового судового рішення в цій частині. Зазначення ж у прохальній частині касаційної скарги узагальненої вимоги про стягнення судових витрат за результатами касаційного розгляду не може розцінюватися як належне звернення до суду із заявою про відшкодування судових витрат (в тому числі на правову допомогу), адже за такого викладу прохальної частини без наведення жодних мотивів та обґрунтувань суд фактично позбавлений можливості встановити склад таких витрат, факт їх понесення.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат представником позивача не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених витрат на правничу допомогу, що в свою чергу позбавляє суд можливості перевірити їх обґрунтованість, доцільність та співмірність. Отже, на переконання суду, заявлені витрати на правову допомогу документально не підтверджені та не доведені у встановленому законом порядку, тому підстави для стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №10-35 від 27.04.2012, виданої ВАТ "Куп`янський машинобудівний завод".

Зобов`язати Головне управляння Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести з 01.08.2025 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №10-35 від 27.04.2012, виданої ВАТ "Куп`янський машинобудівний завод", з урахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн. У стягненні витрат на правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 04 грудня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46001, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.