Справа № 340/3918/25
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/3918/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом першого заступника керівника Новоукраїнської окружної прокуратури в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Тишківської сільської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В И К Л А Д О Б С Т А В И Н:

Перший заступник керівника Новоукраїнської окружної прокуратури в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Державна екологічна інспекція Придніпровського округу, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Тишківської сільської рад Новоукраїнського району Кіровоградської області (вул. Центральна,: с. Тишківка, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, 2701: ) щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж заповідного урочища місцевого значення «Балка Куца», закріплення їх в натурі (на місцевості) та встановлення інформаційне охоронних знаків встановленого зразку;

- зобов`язати Тишківську сільську раду Новоукраїнського район Кіровоградської області (вул. Центральна, 3, с. Тишківка Новоукраїнський район, Кіровоградська область, 27013, ) відповідно до вимог чинного законодавства Україні забезпечити проведення робіт з винесення меж заповідного урочищ місцевого значення «Балка Куца» закріплення їх в натурі (на місцевості та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що Новоукраїнською окружною прокуратурою у межах наданих повноважень виявлено порушення у діяльності Тишківської сільської ради, якою не вжито заходів щодо забезпечення проведення робіт з винесення меж заповідного урочища місцевого значення «Балка Куца», закріплення їх в натурі (на місцевості) та встановлення інформаційне охоронних знаків встановленого зразку, а тому наявні підстави для зобов`язання відповідача вжити відповідних заходів з винесення меж заповідного урочищ місцевого значення «Балка Куца» закріплення їх в натурі (на місцевості).

Ухвалою судді від 16.06.2025 відкрито провадження у даній справі, вирішено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладене, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У період 18.06.2025, з 23.06.2025 по 04.07.2025, з 23.07.2025 по 25.07.2025, з 11.08.2025 по 29.08.2025, 29.10.2025 суддя Казанчук Г.П. тимчасово не здійснювала правосуддя у зв`язку з перебуванням у відпустці.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Кіровоградської обласної ради народних депутатів №214 від 17.12.1993 «Про зміни у мережі об?єктів і територій природно - заповідного фонду області» включено до складу природно - заповідного фонду області заповідне урочище місцевого значення «Балка Куца» (а.с.34-35).

Заповідне урочище місцевого значення «Балка Куца» площею 30 га, розташоване біля села Федорівка на території Тишківської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Балка має остепнені схили та широке плескате заболочене днище.

Особливістю її є наявність у пониззі декількох джерел, які утворюють місцями схилові болота. Верхня частина балки заліснена.

Наявні степові, чагарникові, болотні угрупування, лісові культури.

Мешкають свиня дика, козуля звичайна, заєць - русак. Представлені види з Червоної книги України: півники понтийські, ковила волосиста, коручка морозниковидна, подалірій (а.с.36-40).

Відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України» у редакції на час створення заповідного об?єкта, визначено, що до природно-заповідного фонду України, зокрема, належать заповідні урочища.

Охоронним зобов`язанням 15.12.2003 Федорівській сільській раді передано під охорону та дотримання встановленого режиму територію даного заповідного урочища місцевого значення з метою збереження різноманітності екотопів, багатства флори.

Відповідно до Положення про заповідне урочище місцевого значення «Балка Куца», затвердженого розпорядженням голови Кіровоградської ОДА №1095-р від 30.12.2022, даний об?єкт входить до складу природно з заповідного фонду Кіровоградської області, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання (а.с.45-46, 47-51).

Згідно з пунктом 3 вказаного Положення заповідне урочище площею 30 га, розташоване біля села Федорівка та перебуває у користуванні Тишківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області і передається їй під охорону з оформленням охоронного зобов`язання.

За приписами п. 6 вищевказаного Положення межі ділянок, що включені до території заповідного урочища, встановлюються в натурі (на місцевості), закріплюються межовими знаками в порядку, визначеному законодавством. Відомості про обмеження у використанні таких земельних ділянок, що встановлені законом та нормативно - правовими актами, в частині додержання природоохоронних вимог, вносяться до Державного земельного кадастру у встановленому законом порядку та обов`язково враховуються у схемі планування території області, містобудівній документації, схемі землеустрою і техніко - економічному обґрунтуванні використання та охорони земель відповідної адміністративно - територіальної одиниці. Забезпечення вирішення цих питань покладається на землекористувача.

Прокурор стверджує, що зазначені вимоги Положення виконано не було, межі об?єкта природно -заповідного фонду в натурі винесені не були, відповідна документація не розроблялась. У цьому від вбачає протиправну бездіяльність Тишківської сільської ради.

Отже, наявність протиправної бездіяльності щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж заповідного урочища місцевого значення «Балка Куца», закріплення їх в натурі (на місцевості) та встановлення інформаційне охоронних знаків встановленого зразку є предметом спору переданого на вирішення адміністративного суду.

Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтями 2, 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ "Про прокуратуру" (далі - Закон №1697-VII) та статтею 53 КАС України.

Так, згідно з частинами першою, третьою статті 23 Закону №1697-VII представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За змістом частини четвертої статті 23 Закону №1697-VII наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Пунктом 1 частини шостої статті 23 Закону №1697-VII передбачено, що під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження: звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

За приписами частин третьої - п`ятої статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 під поняттям орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органу виконавчої влади.

При вирішенні справи суд бере до уваги, що інтереси держави є оціночним поняттям, а тому прокурор в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Враховуючи позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03.12.2019 у справі №920/121/19, суд зазначає, що поняття інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Державний інтерес знаходить свій вияв у підтримці такого стану суспільних відносин, який би повною мірою відповідав конституційним засадам правового регулювання та забезпечував баланс інтересів усіх членів суспільства в їх взаємовідносинах між собою та державою.

З наведеного вбачається, що інтереси держави спрямовані на забезпечення гарантій державної влади та ефективного функціонування її інститутів та органів задля захисту та реалізації прав і свобод територіальних громад.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Звертаючись до суду в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Державна екологічна інспекція Придніпровського округу, у позовній заяві перший заступник керівника Новоукраїнської окружної прокуратури обґрунтував, в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту.

Зокрема, звернення до суду з позовом у цьому випадку обумовлено бездіяльністю органу місцевого самоврядування, як зазначає прокурор, невжиття заходів з винесення меж заповідного урочищ місцевого значення «Балка Куца» закріплення їх в натурі (на місцевості).

Відповідно до частини четвертої 4 статті 23 Закону №1697-VІІ прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень.

Суд констатує, що прокурор дотримався вказаних норм, попередньо повідомивши позивачів про пред`явлення позову, а наявність підстав для представництва не була оскаржена вказаними суб`єктами владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд» передбачено, що до природно-заповідного фонду України належать: природні території та об?єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам?ятки природи, заповідні урочища.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об?єктів природно - заповідного фонду.

Статтею 8 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» визначено основні засоби збереження територій та об?єктів природно-заповідного фонду, серед яких встановлення заповідного режиму; додержання вимог щодо охорони територій та об?єктів природно-заповідного фонду під час здійснення господарської, управлінської та іншої діяльності, розробки проектної і проектно-планувальної документації, землевпорядкування, лісовпорядкування, здійснення оцінки впливу на довкілля; здійснення державного та громадського контролю за додержанням режиму їх охорони та використання; проведення інших заходів з метою збереження територій та об?єктів природно-заповідного фонду.

Згідно з частинами 3, 5 статті 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» рішення про організацію чи оголошення територій та об?єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об?єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами.

Території та об?єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

Статтею 60 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», охорона територій та об?єктів природно-заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають.

Відповідно до частини 4 статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», межі територій та об?єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об?єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об?єктів природно-заповідного фонду.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV, проект землеустрою це сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Разом з тим, зміст пункту «в» частини 2 статті 25 Закону України «Про землеустрій» визначає, що проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів є одним із видів проектів землеустрою.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 47 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою: збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму; створення приміських зелених зон, збереження і використання об?єктів культурної спадщини; проведення науково-дослідних робіт; встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг; визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Згідно із частиною 1 статті 26 Закону України «Про землеустрій» замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

У частині 9 статті 47 Закону України «Про землеустрій» вказано, що рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

На підставі статті 19 Закону України «Про землеустрій» до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать:

а) організація та здійснення землеустрою, проведення інвентаризації земель та земельних ділянок усіх форм власності;

б) організація та здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у межах та порядку, встановлених законом;

в) координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності;

г) інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм;

ґ) вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Конституція України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до пунктів 34, 37 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо регулювання земельних відносин; та прийняття рішень про організацію територій і об?єктів природнозаповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; внесення пропозицій до відповідних державних органів щодо оголошення природних та інших об?єктів, що мають екологічну, історичну, культурну або наукову цінність, пам?ятками природи, історії або культури, які охороняються законом, прийняття рішень про оголошення в місцях масового розмноження та вирощування потомства дикими тваринами «сезону тиші» з обмеженням господарської діяльності та добуванням об?єктів тваринного світу.

З матеріалів справи судом встановлено, що на даний час вказаний територія заповідного урочища місцевого значення «Балка Куца» перебуває на землях комунальної власності Тишківської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області та у віданні Тишківської сільської ради з огляду на наступне.

Згідно з розпорядженням Кабінету міністрів України від 12.06.2020 №716-р «Про визначення адміністративних центів та затвердження територій територіальних громад Кіровоградської області» до складу Тишківської територіальної громади увійшли Тишківська, Гаївська, Федорівська сільські ради.

Таким чином, єдиним представницьким органом новоутвореної Тишківської територіальної громади до якої входить територія колишньої Федорівської сільської ради є Тишківська сільська рада.

Пунктом 24 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-III, визначено, що з дня набрання чинності цим пунктом, тобто з 27.05.2021, землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

б) оборони;

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об?єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення,

г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської

катастрофи;

г) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна

державної власності;

д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та

міжгосподарських меліоративних систем державної власності;

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

3 огляду, на те, що територія заповідного урочища «Балка Куца», перебуває за межами населеного пункту, зокрема, поза межами села Федорівка Тишківської територіальної громади Новоукраїнського району, указана земельна ділянка не сформована, а даний об?єкт природно-заповідного фонду є об`єктом місцевого значення, то земельна ділянка, на якій розташоване заповідне урочище, є земельною ділянкою комунальної власності Тишківської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області. При цьому, обов`язки щодо вчинення дій стосовно охорони та збереження об?єктів природно-заповідного фонду можуть бути здійснені виключно власником або користувачем відповідних земельних угідь.

Таким чином, з огляду на зміст зазначених норм, на Тишківську сільську раду Новоукраїнського району Кіровоградської області покладається обов?язок із вчинення дій щодо замовлення проекту землеустрою, організації і встановлення меж території заповідного урочища місцевого значення «Балка Куца», а також здійснення контролю за його виготовленням.

Водночас, суд убачає, що Тишківською сільською радою тривалий час не здійснюються заходи щодо охорони урочища «Балка Куца», з метою збереження та відтворення, якого створено даний об?єкт природно заповідного фонду, зокрема, не вживаються заходи щодо встановлення меж в натурі, територія об`єкту до даних Державного земельного кадастру, не внесена.

Так, відповідно до листа №01-22-195/1 від 29.05.2025 Тишківська сільська рада повідомила, що межі заповідного урочища місцевого значення «Балка Куца» в натурі не винесено (а.с.43).

Крім того, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області листом №10-11-0.331-2054/2-25 від 28.05.2025 повідомило, що документація щодо встановлення меж на місцевості заповідного урочища місцевого значення «Балка Куца» до місцевого фонду документації та оцінки земель не надходила (а.с.63).

Також Новоукраїнською районною військовою адміністрацією у листі від 28.05.2025 повідомлено, що винесення меж в натурі вищевказаного заповідника Тишківською сільською радою не здійснювалось (а.с.59).

Підсумовуючи викладене, суд убачає, що відповідачем не забезпечено проведення робіт з винесення меж заповідного урочищ місцевого значення «Балка Куца» закріплення їх в натурі (на місцевості та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку відповідно до вимог чинного законодавства України.

Разом з тим, відсутність встановлених меж в натурі заповідного урочища місцевого значення «Балка Куца» фактично унеможливлює збереження його природного комплексу, генофонду лісових, степових та болотних видів, багатої і різноманітної флори та фауни, у складі яких є види, занесені, до Червоної Книги України, тобто може призвести до негативного впливу на навколишнє природне середовище.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність бездіяльності відповідача щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж заповідного урочища місцевого значення «Балка Куца», закріплення їх в натурі (на місцевості) та встановлення інформаційне охоронних знаків встановленого зразку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Вказаних витрати позивачем не понесені, тому судові витрати не розподіляються.

Такі витрати позивачем у даній справі не понесені.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити адміністративний позов першого заступника керівника Новоукраїнської окружної прокуратури (пров. Степана Бандери, 7, м. Новоукраїнка, Кіровоградська область, 27100; ) в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (вул. Героїв АТО, 92, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50103; ) до Тишківської сільської ради (вул. Центральна, 3, с. Тишківка, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, 27013; ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною бездіяльність Тишківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж заповідного урочища місцевого значення «Балка Куца», закріплення їх в натурі (на місцевості) та встановлення інформаційне охоронних знаків встановленого зразку.

Зобов`язати Тишківську сільську раду Новоукраїнського район Кіровоградської області забезпечити проведення робіт з винесення меж заповідного урочищ місцевого значення «Балка Куца» закріплення їх в натурі (на місцевості та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку відповідно до вимог чинного законодавства України.

Рішення суду направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК