Справа № 140/9716/24
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/9716/24 пров. № А/857/34875/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року, прийняте суддею Мачульським В.В. у м. Луцьку, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі також позивач) звернулася з позовом до ГУ ПФУ у Волинській області (далі також відповідач) про визнання дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII) з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за №62-Ф від 29.01.2024, виданої ГУ ПФУ у Волинській області, протиправними з урахуванням довідки №37-ф від 11.01.2024 про середні розміри надбавок, премій та інших виплат за грудень 2023, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії виданої ГУ ПФУ;

- зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсію по віку відповідно до Закону №889-VIII з визначенням розміру пенсії відповідно до довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за №62-Ф від 29.01.2024, виданої ГУ ПФУ у Волинській області з урахуванням довідки №37-ф від 11.01.2024 про середні розміри надбавок, премій та інших виплат за грудень 2023, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії з дати звернення, та з урахуванням виплачених сум, з подальшою її виплатою та проведенням індексації.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 позов задоволено.

Суд, зазначив, що довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за №62-Ф від 29.01.2024, яка видана ГУ ПФУ та довідка №37-ф від 11.01.2024 про середні розміри надбавок, премій та інших виплат за грудень 2023 підлягали врахуванню ГУ ПФУ у Волинській області при вирішенні питання про перехід позивача на пенсію за віком за Законом №889-VIII. При цьому чинне на день призначення пенсії законодавство не давало правових підстав органу Пенсійного фонду обраховувати розмір пенсії лише з однієї довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ у Волинській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що вказане судове рішення прийняте із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд не врахував доводи відповідача щодо неможливості взяти до обрахунку спірну довідку з підстав відсутності законодавчого врегулювання обчислення заробітної плати для обчислення пенсії відповідно до Закону № 889-VIII, у зв`язку з набуттям чинності постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2024 № 1409 «Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році» (далі Постанова №1409). Зокрема, суд помилково вказав, що зазначена постанова регулює лише порядок оплати праці працюючим державним службовцям, а не порядок призначення пенсії державним службовцям.

Суд дійшов до хибного висновку, що оскільки пенсія ОСОБА_1 як державному службовцю призначена з 11 січня 2024, тобто до внесення змін до Порядку № 622, а тому реалізація права особи мала здійснюватися за нормами, чинними на момент вираження нею волевиявлення у формі конкретних дій (звернення до суб`єкта владних повноважень), а розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом.

Крім того, при винесенні оскаржуваного рішення суд відхилив доводи відповідача про набрання чинності Постановою № 823, якою внесено зміни до Порядку № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», оскільки вказана постанова набрала чинності 20 липня 2024, в той час, як позивача було переведено на пенсію державного службовця в січні 2024.

Просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд у повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувачка пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV). В подальшому 11.01.2024 позивачку переведено на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі як і раніше Закон №889-VIII).

01.07.2024 позивач звернулася до відповідача із заявою про перегляд пенсії відповідно до Закону №889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016 та постанови КМУ від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» та з врахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 1409 «Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році». Свою заяву позивач мотивувала тим, що всупереч порядку визначеної Постанови №622 при призначенні пенсії враховано довідку №33-Ф від 11.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, в якій зазначено оклад, надбавки за ранг та вислугу років станом на 31.12.2023, а не довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, в якій зазначено оклад, надбавки за ранг та вислугу років станом на 10.01.2024 (а.с.12).

Листом №9299-8958/С-02/8-0300/24 від 25.07.2024 позивача було повідомлено, що в матеріалах пенсійної справи відсутні довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця видані з урахуванням норм постанов КМУ від 29.12.2024 № 1409 «Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році» та від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (зі змінами від 12.07.2024). Рекомендовано, для вирішення питання обчислення розміру пенсії відповідно до Закону №889-VIII із врахуванням норм постанови КМУ від 29.12.2024 № 1409, звернутись особисто до спеціалістів відділу обслуговування громадян (сервісний центр) за місцем проживання з відповідними документами (а.с.14).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом №1058-IV, який набрав чинності 01 січня 2004.

Згідно зі ст.1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, визначаються Законом №889-VIII, який набрав чинності 01 травня 2016.

Відповідно до ст.90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону №1058-IV.

Починаючи з 28 грудня 1993 (дати набрання чинності Законом України №3723-XII від 16 грудня 1993) і до 01 травня 2016 (дати набрання чинності Закону №889-VIII), визначення загальних засад діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, регулювалось Законом України «Про державну службу» №3723-XII від 16 грудня 1993.

Умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII, передбачені розділом XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII.

Відповідно до пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01 травня 2016 втратив чинність Закон України «Про державну службу» №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно із пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 вказаного Закону у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Колегія суддів зазначає, що «Прикінцевими та перехідними» положеннями Закону №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За змістом ч.1 ст.37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 №622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі- Порядок №622).

Пунктом 2 Порядку №622 встановлено, що згідно із пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності Законом №889-VIII:

- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Згідно з п.3 Порядку №622 право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом №889-VIII не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, відповідно до наведених правових норм Законів №3723-XII, №889-VIII, Порядку №622 право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII мають жінки, а саме:

- державні службовці та особи, за наявності не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців;

- державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом (01.05.2016), займали посади державної служби (працювали на посадах державних службовців), та мають не менш як 10 років стажу на посадах державної служби у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців та на час досягнення віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працювали на посадах державних службовців;

- особи, які на день набрання чинності цим Законом (01.05.2016), мали не менш як 20 років стажу на посадах державної служби, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- державні службовці та особи, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: за наявності страхового стажу 30 років;

- особи, яким не призначали пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-XII до набрання чинності Законом №889-VIII за умови наявності достатнього страхового стажу, стажу державної служби та досягнення певного віку.

Відповідно до приписів Порядку №622 визначено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується Правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Правління Пенсійного фонду України постановою від 17.01.2017 №1-3 (далі - Постанова №1-3, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин)) затвердило форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу».

Такими довідками є: про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 11.01.2024 отримує пенсію за віком, призначену на підставі Закону України «Про державну службу», перейшовши з пенсії за віком, призначеної згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При зверненні до органу Пенсійного фонду ОСОБА_1 подала довідку довідку №33-Ф від 11.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, в якій зазначено оклад, надбавки за ранг та вислугу років станом на 31.12.2023 та довідку від 11.01.2024 № 37-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, однак відповідачем не враховано довідку №37 - Ф з покликанням на п.3 постанови Кабінету Міністрів України «Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році» від 29 грудня 2023 №1409.

Даючи правову оцінку підставності застосування вищевказаної постанови, колегія суддів зазначає наступне.

01 січня 2024 набрала чинності постанова КМ України №1409 від 29 грудня 2023 «Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році», якою затверджено такі, що додаються: схему посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням сімей і рівнів посад, юрисдикції та типів державних органів у 2024 році; перелік типових посад державної служби в межах рівнів посад.

Пунктом 3 постанова КМ України №1409 установлено, що:

- схема посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням категорій, підкатегорій та рівнів державних органів у 2023 році та Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затверджені постановою КМ України №15 від 18.01.2017 «Питання оплати праці працівників державних органів», не застосовуються до державних службовців державних органів, що провели класифікацію посад державної служби;

- під час переведення державних службовців на інші посади державної служби застосовується перелік посад державної служби, що прирівнюються до відповідних підкатегорій, затверджений постановою КМ України №15 від 18.01.2017 «Питання оплати праці працівників державних органів», для визначення підкатегорії посади державної служби, необхідної для встановлення рівнозначності посади.

Відповідно до ч.1 ст.52 Закону №889-VIII надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу.

Згідно з ч.4 ст.50 цього Закону джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є державний бюджет.

З 01 січня 2024 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік».

Пунктом 12 розд. «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено, що у 2024 заробітна плата державного службовця державного органу, який провів класифікацію посад державної служби, складається з посадового окладу, надбавки за ранг державного службовця, надбавки за вислугу років, місячної або квартальної премії, компенсації за додаткове навантаження та за вакантною посадою, грошової допомоги, що виплачується з наданням щорічної основної оплачуваної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та інших доплат, передбачених законами України.

Норми Закону України «Про державну службу» щодо умов та порядку оплати праці державних службовців застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

За змістом п.13 розд. «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» умови оплати праці державних службовців, передбачені цим Законом, не застосовуються для державних службовців у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби. Оплата праці таких державних службовців здійснюється відповідно до умов, встановлених на 2023, при цьому стимулюючі виплати можуть бути нараховані в граничному розмірі до 50 відсотків посадового окладу на місяць.

Таким чином, здійснюючи аналіз наведених вище правових норм, колегія суддів звертає увагу на те, що Постанова КМ №1409 регулює порядок оплати праці працюючим державним службовцям, а не порядок призначення пенсії державним службовцям, що спростовує доводи апелянта в частині правомірності застосування п.3 постанови Кабінету Міністрів України «Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році» від 29 грудня 2023 №1409.

Крім того, колегія суддів зазначає, що пенсія за віком відповідно до Закону №889-VIII призначена позивачу з 11.01.2024, тобто до внесення змін до Порядку №622, а тому реалізація її права мала здійснюватися за нормами, чинними на момент вираження нею волевиявлення у формі конкретних дій (звернення до суб`єкта владних повноважень), а розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Апеляційний суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у справі №140/9716/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар