Справа № 604/1016/25
Суддя: Сидорак Г. Б.
Дата ухвалення: 2025-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 604/1016/25
Провадження № 2-а/604/42/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року сел. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сидорак Г.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправною скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУНП в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5583991 від 27 серпня 2025 року, згідно якої позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00грн. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що постанова винесена із порушенням вимог чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи, а дії поліцейського при винесені постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права ОСОБА_1 , вказує, що згідно оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення 27 серпня 2025 року о 13:11 год в м. Тернопіль по вул. Злуки, 47, водій керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.23.3 ПДР України. На думку позивача постанова про накладення адміністративного стягнення ЕНА №5583991 є необґрунтованою, незаконною, оскільки 27 серпня 2025 року його було зупинено в с. Чернилівка по вул. Зелена, 53, Тернопільського району, а не в м. Тернопіль, де він того дня не був. Отже, в постанові зазначено про адміністративне правопорушення не вірно зазначено місце вчинення порушення, що не відповідає обставинам справи. На його вимогу показати відео на підтвердження вчиненого правопорушення, працівник поліції відмовив. З урахуванням зазначеного просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення ЕНА №5583991 від 27 серпня 2025 року, на підставі якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн; провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Представник відповідача, ГУНП в Тернопільській області, у відзиві на позов просить відмовити в задоволенні позову, оскільки поліцейським винесено оскаржувану постанову на законних підставах. За твердженням відповідача, поліцейським обґрунтовано винесено оскаржувану постанову в межах наявних повноважень, висновок про притягнення особи до відповідальності винесено з урахуванням всебічного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності. Відтак, просить у задоволенні позовної заяви відмовити.

Ухвалою суду від 03 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, а також долучив до матеріалів справи відеозапис та фотофайли, які містять інформацію на спростування місця зупинки в м. Тернопіль проспект Злуки, 47.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити без участі представника відповідача.

Суд, дослідивши докази наявні у справі та надані відповідачем, приходить до висновку, про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно зі ст. 251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як зазначалося судом вище, оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 121 КУпАП, яка передбачає порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами -, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Відповідно до пункту 2.3 «в» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Приймаючи оскаржувану постанову, відповідач вказував про те, що 27 серпня 2025 року о 13:11 год в м. Тернопіль по вул. Злуки, 47, водій керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3.в ПДР України.

Відповідачем на підтвердження своїх тверджень не надано будь-яких доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови. Факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами. Більше того, на вимогу позивача на місці зупинки такі докази також не надавалися.

Суд зазначає, що відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами твердження позивача в частині здійснення зупинки в с. Чернилівка по вул. Зелена, 53. Як вбачається з короткого відеозапису, долученого позивачем, місце зупинки поліцейськими обабіч засаджена деревами дорога. Разом з тим, з поданих позивачем фотоілюстрацій в м. Тернополі по вул. Злуки, 47 - 47б, повністю міська забудова. На спростування поданих позивачем доказів, відповідачем, окрім заперечень, не надано жодного доказу.

Так, згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд зауважує, що саме по собі описання адміністративного правопорушення у оскаржуваній постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що докази, які є в матеріалах справи, не підтверджують наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Обов`язок доказування правомірності винесення оскаржуваного рішення покладається на суб`єкта владних повноважень, проте відповідач такого обов`язку не виконав.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 121 КУпАП, посадовою особою не було з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, постанова у справі про адміністративне правопорушення, якою до позивача було застосовано штраф за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, винесена без належних на те правових підстав, відтак, є протиправною та підлягає скасуванню.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

ОСОБА_1 були понесені витрати на оплату судового збору, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №23 від 01.09.25 року на суму 605,60 гривень.

Приписами ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що за результатами судового розгляду суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Тернопільській області судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору в розмірі 605,60 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 5 ст. 121, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 8, 13, 32, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправною скасування постанови про адміністративне правопорушення задоволити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5583991 від 27 серпня 2025 року скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП закрити.

Стягнути із Головного управління національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в порядку, передбаченому ст. 297 КАС України, з врахування особливостей, передбачених ч. 6 ст. 286 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, юридична адреса: вул. Валова, 11, м. Тернопіль, .

Суддя Г.Б. Сидорак