Справа № 520/20193/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Ніколаєва О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 р. Справа № 520/20193/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного Управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 13.08.25 по справі № 520/20193/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного Управління Пенсійного фонду України у Волинській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №96 від 09.04.2024 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пункту третього частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу усі періоди трудової діяльності позивача згідно з записами трудової книжки колгоспника серії УКР від 30.11.1985 №1519916 та довідок про додатково вказані підстави по зарахуванню до пільгового стажу періодів роботи на посаді тракториста-машиніста: довідкою СТОВ « 1-еМая» від 05.02.2020 №9 та архівних довідок №274, 275, 276, 277 від 17.04.2023; довідкою ТОВ «Орількалатінвест» від 29.03.2024 №29; довідкою ФГ «Татаренкової Н. Д.» від 21.03.2024 №3-03/2024; довідкою ФГ «Київська Русь» від 25.03.2024 №3-6; зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи з 05.02.1991 по 07.02.2008 трактористом у колгоспі « 1-е МАЯ» (наказ від 05.02.1991 №2 та від 07.02.2008 №13); зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи з 28.09.1984 по 02.10.1986 трактористом 3 класу в бригаді №1 колгоспу Україна» Кегичівського району Харківської області (наказ від 06.10.1984 №19 та від 30.09.1986 №22);

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи з 08.02.2008 по 18.04.2014 трактористом-машиністом у ООО «Орількалатінвест» (наказ від 08.02.2008 №2к та від 18.04.2014 №14к);

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи з 02.04.2015 по 05.04.2019 трактористом-машиністом с/х виробництво в ФГ «Татаренкової Н. Д.» (наказ від 02.04.2015 №18 та від 05.04.2019 №3-з);

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи з 06.04.2019 по теперішній час працюю в ФГ «Київська Русь» трактористом-машиністом с/ виробництва (наказ №7 від 05.04.2019);

- зобовязати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі зави про призначення пенсії 02.04.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після досягнення необхідного віку звернувся 02.04.2024 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту третього частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 09.04.2024 за №96 відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу роботи. Таке рішення позивач вважає протиправним, з огляду на наявність документів, що свідчать про те, що позивач працював повний робочий день, без будь-яких прогалин у місяцях, має необхідний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах. Вказує, що в трудовій книжці наявні записи перебування позивача у вказаний період на відповідних професіях, які відносяться до списку, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 09.04.2024 №96 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пункту третього частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пункту третього частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду у даній справі, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 усі періоди трудової діяльності позивача згідно з записами трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 та довідок про додатково вказані підстави по зарахуванню до пільгового стажу періодів роботи на посаді тракториста-машиніста.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що згідно наданих позивачем до заяви документів про стаж, що визначені Порядком (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка, військовий квиток, довідка про підтвердження стажу), страховий стаж складає 37 років 9 місяців 07 днів. До страхового стажу зараховано всі періоди роботи згідно поданих документів.

Представник апелянта зазначає, що для зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу, безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції, згідно пункту 3 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, підстави відсутні.

На переконання представника відповідача, суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, не в повній мірі дослідив обставини справи та прийняв незаконне та необґрунтоване рішення, яке підлягає скасуванню.

Позивач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, що його трудовій книжці на сторінках 18,19,20,21 зазначений прийнятий колгоспами Україна Кегичівського району та 1 -е Мая Первомайського району Харківської області річний мінімум трудової участі в господарстві і відпрацьовані ним вихододні, що охоплює період з 1984 року по 2007рік включно. Відпрацьована кількість вихододнів ( рівень трудової участі ) значно більший, ніж встановлено в господарствах у зв`язку з чим позивачу виплачувалась 13-та заробітна плата.

Позивач вважає, що це спростовує ствердження відповідача, щодо непідтвердження виконання роботи протягом повного робочого дня, наявність відпусток за власний рахунок, прогулів, страйків, ритмічність роботи підприємства.

Також позивач зазначає, що всі господарства, в яких він працював трактористом чи трактористом-машиністом с/г виробництва спеціалізувались на виробництві сільськогосподарської продукції, тому він брав у цьому безпосередню участь повний робочий день.

На переконання позивача, судом першої інстанції правильно було визначено, що документи, які були надані відповідачу із заявою про призначення пільгової пенсії, містять всі необхідні відомості, для врахування періоду роботи до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до статтей 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач 09.04.2024 звернувся до територіального органу Пенсійного Фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1) розгляд документів, наданих позивачем провадився за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області.

Рішенням від 09.04.2024 №96 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту третього частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу на посаді тракториста-машиніста.

У вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж особи становить 37 роки 09 місяців 27 день.

Відповідно до записів трудової книжки колгоспника від 30.11.1985 серії НОМЕР_2 та до пільгового стажу не зараховано жодного періоду роботи згідно довідок:

- СТзОВ « 1-е МАЯ» від 05.02.2024 №9, оскільки довідка не відповідає додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, а саме - відсутній підпис працівника відділу кадрів; відсутній підсумок пільгового стажу; відсутнє посилання на пункт третій частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; відсутнє посилання на ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- ТзОВ «Орількалатінвест» від 29.03.2024 №29, оскільки довідки не відповідають додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, а саме відсутній підсумок пільгового стажу;

- ФГ «Татаренкової Н.Д.» від 21.03.2024 №3-03/2024, оскільки довідки не відповідають додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, а саме відсутній підсумок пільгового стажу;

- ФГ «Київська Русь» від 25.03.2024 №3-6, оскільки довідки не відповідають додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, а саме - відсутній підсумок пільгового стажу.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення відповідача від 09.04.2024 №96 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Крім того, суд першої інстанції виснував, що оскільки питання призначення/перерахунку позивачу пенсії віднесено до виключної компетенції відповідача та приймаючи до уваги, що ГУ ПФУ у Волинській області рішенням від 09.04.2024 №96 не зарахував спірні періоди роботи до пільгового стажу, належним способом захисту права позивача, є зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області повторно розглянути заяву щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (в подальшому - Закон №1058-IV).

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено, що право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Приписами пункту другого Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди призначення пільгових пенсій провадиться за нормами зазначеного закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються трактористи-машиністи, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах та інших підприємствах сільського господарства - чоловіки після досягнення 55 років і за загального стажу роботи не менше як 30 років, з них не менш як 20 років на такій роботі.

Згідно з підпунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі по тексту - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 17 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є встановлення факту перебування особи на посаді та виконання нею робіт зі шкідливими і важкими умовами праці, а також документальне підтвердження відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідач аргументуючи свою позицію в оскаржуваному рішенні про відмову у призначенні пенсії від 09.04.2024 №96 зазначив, що до пільгового стажу не зараховано всі періоди роботи згідно поданих документів та довідок, а саме: СТзОВ « 1-е МАЯ» від 05.02.2024 №9, оскільки довідка не відповідає додатку №5 Порядку №637, оскільки відсутні підпис працівника відділу кадрів; відсутній підсумок пільгового стажу; відсутнє посилання на пункт третій частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; відсутнє посилання на статтю 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; ТзОВ «Орількалатінвест» від 29.03.2024 №29, оскільки довідки не відповідають додатку №5 №637, оскільки відсутній підсумок пільгового стажу; ФГ «Татаренкової Н.Д.» від 21.03.2024 №3-03/2024, оскільки довідки не відповідають додатку №5 Порядку №637, а саме - відсутній підсумок пільгового стажу; ФГ «Київська Русь» від 25.03.2024 №3-6, оскільки довідки не відповідають додатку №5 №637, а саме - відсутній підсумок пільгового стажу.

Колегія суддів звертає увагу, що основним документом, що підтверджує стаж роботи особи є трудова книжка, однак при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виникає необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження стажу роботи.

Разом з тим, положенням статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідають підпункти 1, 2 Порядку №637.

Так, пункт 20 вказаного Порядку №637 передбачає, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи , зокрема копію трудової книжки колгоспника від 30.11.1985 серії НОМЕР_2 встановила, що позивач у період з 05.02.1991 по 07.02.2008 працював трактористом у колгоспі « 1-е МАЯ» (наказ №2 від 05.02.1991 та №13 від 07.02.2008); з 28.09.1984 по 02.10.1986 трактористом 3 класу втр. бригаді №1 колгоспу Україна Кегичівського району Харківської області (наказ №19 від 06.10.1984 та №22 від 30.09.1986); з 08.02.2008 по 18.04.2014 трактористом-машиністом у ООО «Орількалатінвест» (наказ №2к від 08.02.2008 та №14к від 18.04.2014); з 02.04.2015 по 05.04.2019 трактористом-машиністом с/х виробництва в ФГ «Татаренкової Н.Д.» (наказ №18 від 02.04.2015 та №3-звід 05.04.2019); з 06.04.2019 по теперішній час працюю в ФГ «Київська Русь» трактористом-машиністом с/ виробництва (наказ №7 від 05.04.2019)

Вказані записи в трудовій книжці виконані чітко, зрозуміло та в повному обсязі, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів (протоколів, рішень), на підставі яких вони внесені, що виключає сумніви відповідача у правових підставах для зарахування спірних періодів трудового стажу для призначення пенсії.

Також, колегія суддів зазначає, що обов`язок щодо заповнення трудової книжки покладався на голову колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи, а не на працівника. Повноваження щодо заповнення трудової книжки працівника належать роботодавцю.

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію, викладену, зокрема, у постановах від 28.02.2018 у справі № 428/7863/17 та від 16.04.2020 у справі №159/4315/16-а про те, що певні недоліки в заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи організації, і не може мати негативні наслідки для особи, яка звернулася за пенсією.

Однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

ЄСПЛ також наголошує на особливій важливості принципу "належного урядування", зокрема, у справі "Лелас проти Хорватії" (заява № 55555/08) - держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу" (пункт 74).

Єдине найменування професії механізаторів сільського господарства «тракторист-машиніст» було запроваджено в 1961 році і охоплює такі професії: бульдозеристи, бульдозеристи-екреперисти, грейдеристи, комбайнери, машиністи дощувальних машин, машиністи льоноконоплезбиральних машин, машиністи скреперів, скреперисти, машиністи чаєзбиральних машин, машиністи екскаваторів, механіки-водії бавовнозбиральних машин, механіки-водії самохідних широкозахватних сінокосарок, механіки-комбайнери, трактористи, трактористи-бульдозеристи.

Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому разі, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, проводиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

Згідно із підпунктом 1, 2 роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» від 20.01.1992 №7 до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. Трактористи допоміжних сільських господарств, які не мають самостійного балансу і знаходяться в складі промислових, будівельних, транспортних та інших підприємств і організацій, мають право на пільгову пенсію при виконанні умов, передбачених пунктом 1 цього роз`яснення.

Єдина назва професії «тракторист - машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

З додатку до цього роз`яснення, яким встановлено форму такої довідки, вбачається, що в ній повинно бути зазначено періоди роботи трактористом-машиністом та те, що він був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві, і вказано, що зазначені періоди роботи зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, згідно з пунктом «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та на підставі яких документів видана довідка.

Згідно довідки Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю « 1-е МАЯ» від 05.02.2020 №9 позивач був працював в колгоспі трактористом-машиністом у період з 01.12.1986 по 20.11.1987, з 27.11.1987 по 09.11.1990 проходив службу в армії, та у період з 05.02.1991 по 07.02.2008 і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві та на протязі календарного року в тваринництві.

Колегія суддів вважає, що у матеріалах справи наявні архівні довідки Комунальної установи «Міський Архів» Первомайської міської ради Харківської області від 17.04.2023 №274 позивач працював трактористом з лютого 1991 по лютий 2000 у колгоспі « 1-е МАЯ» та з лютого 2000 по лютий 2008 Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю « 1-е МАЯ» згідно відомостей по нарахуванню заробітної плати робочим і службовцям.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства, роз`яснений листом Міністерства соціального забезпечення №7 від 20.01.1992.

Головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення певного віку, а також наявність пільгового спеціального стажу. Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №683/977/17, від 08.05.2018 у справі №672/455/17, від 20.01.2021 у справі №588/647/17

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач працював на посаді тракториста, що дає право на зарахування вказаного періоду до страхового та пільгового стажу, а вказані відпрацьовані ним дні підтверджують те, що позивач працював трактористом та фактично весь період був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції, відтак позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах

Крім того, колегія суддів зауважує, що документи, які були надані відповідачу із заявою про призначення пільгової пенсії, містять всі необхідні відомості, для врахування періоду роботи позивача до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до статтей 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак відповідачем такі документи були протиправно відхилені.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення відповідача від 09.04.2024 №96 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Крім того, оскільки питання призначення/перерахунку позивачу пенсії віднесено до виключної компетенції відповідача та приймаючи до уваги, що ГУ ПФУ у Волинській області рішенням від 09.04.2024 №96 не зарахував спірні періоди роботи до пільгового стажу, колегія суддів вважає що належним способом захисту порушених прав позивача, є зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області повторно розглянути заяву щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2025 року по справі № 520/20193/24 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України у Волинській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2025 по справі № 520/20193/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов