Справа № 160/3083/25
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/3083/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2025 року (суддя Рищенко А.Ю., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 05.08.2025 року) у адміністративній справі №160/3083/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, суд

в с т а н о в и в:

У січні 2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі по тексту відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач 2), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №79 від 31.12.2024 року про відмову призначенні пенсії; зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу період роботи з 26.06.1987 року по 15.04.1988 року та з 14.04.1989 року по 19.02.1990 року, відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.03.1986 року та вкладиша до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 29.01.2013 року; зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути її заяву від 26.12.2024 року про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.025 року позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №79 від 31.12.2024 року про відмову призначенні пенсії; зобов?язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу період роботи з 26.06.1987 року по 15.04.1988 року та з 14.04.1989 року по 19.02.1990 року, відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.03.1986 року та вкладиша до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 29.01.2013 року; зобов?язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.12.2024 року про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду.

З рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що рішенням від 31.12.2024 року №79 ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з тим, у неї на дату звернення і заявою відсутній необхідний страховий стаж, передбачений ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До страхового стажу не зараховано період з 26.06.1987 року по 15.04.1988 року, оскільки дата прийняття містить виправлення, а також наявне виправлення в даті наказу на прийняття, чим порушено п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомраці СРСР від 20.06.1973 року №162; період роботи з 14.04.1989 року по 19.02.1990 року, оскільки в записі про звільнення наявні виправлення в датах, чим порушено п.2.26 Інструкції.

Також з рішенням суду не погодилось Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.12.2024 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За принципом екстериторіальності матеріали передано на розгляд заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та 31.12.2024 року рішенням №79 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу; до страхового стажу не зараховано: період роботи з 26.06.1987 року по 15.04.1988 року, оскільки дата прийняття містить виправлення, а також наявне виправлення в даті наказу на, прийняття, чим порушено п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162; період роботи з 14.04.1989 року по 19.02.1990 року, оскільки в записі про звільнення наявні виправлення в датах, чим порушено п. 2.26 Інструкції. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався частинами 1, 4 ст.24, ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників»; Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1 та прийшов до висновку про те, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації; недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права. Суд вважав за необхідне покласти обов`язок щодо зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 26.06.1987 року по 15.04.1988 року, з 14.04.1989 року по 19.02.1990 року на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області; належним способом захисту прав позивача у цій справі є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 26.12.2024 та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.12.2024 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Встановлено, що за принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 31.12.2024 року розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та рішенням №79 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу; до страхового стажу не зараховано: період роботи з 26.06.1987 року по 15.04.1988 року, оскільки дата прийняття містить виправлення, а також наявне виправлення в даті наказу на прийняття, чим порушено п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року №162; період роботи з 14.04.1989 року по 19.02.1990 року, оскільки в записі про звільнення наявні виправлення в датах, чим порушено п.2.26 Інструкції.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 працювала в радгоспі «Кіровський» с. Степове Дніпропетровського району Дніпропетровської області з 26.06.1987 року бухгалтером (наказ від 25.06.1987 року №309); звільнена 15.04.1988 року за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України (наказ від 15.04.1988 року №104-к); з 14.04.1989 року працювала в сільськогосподарському кооперативі «Ранчо» на посаді економіста-плановика (наказ від 14.04.1989 року №32-к); 19.92.1990 року звільнена за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України (наказ від 19.02.1990 року №34-к).

Відповідно до частин 1, 4 ст.24, ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 2.3, 2.26 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Державного комітету СРСР з питань праці та соціальних питань від 20.06.1974 року №162 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 дата звільнення; у графі 3 причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації; недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права. Суд обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 26.06.1987 року по 15.04.1988 року, з 14.04.1989 року по 19.02.1990 року на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області; належним способом захисту прав ОСОБА_1 у цій справі є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 26.12.2024 та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін. як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2025 року у адміністративній справі №160/3083/25 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова