Справа № 826/9693/13-а
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9693/13-а
УХВАЛА

08 грудня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши порядку письмового провадження заяви суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Єгорової Н.М., Сорочка Є.О. та Чаку Є.В. про самовідвід у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, стягнення шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національного банку України, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 12 вересня 2023 року просив:

- встановити факт видання Правлінням Національного банку України актів індивідуальної дії - рішення комісії Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків від 23 листопада 2012 року №906 "Про зупинення здійснення окремих видів операцій Публічного акціонерного товариства "Банк "Таврика", постанов Правління Національного банку України від 20 грудня 2012 року №548 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк "Таврика" до категорії неплатоспроможних" та від 20 березня 2013 року №97 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Таврика" "Банк "Таврика" такими, що не були доведені до вкладників Публічного акціонерного товариства "Банк "Таврика" у встановленому порядку;

- визнати неправомірним застосування актів індивідуальної дії: рішення комісії Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків від 23 листопада 2012 року №906 "Про зупинення здійснення окремих видів операцій Публічного акціонерного товариства "Банк "Таврика", постанов Правління Національного банку України від 20 грудня 2012 року №548 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк "Таврика" до категорії неплатоспроможних" та від 20 березня 2013 року №97 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Таврика" та протиправне обмеження і позбавлення позивача в позасудовий спосіб права володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю - власними заощадженнями у Публічному акціонерному товаристві "Банк "Таврика";

- визнати протиправними дії та бездіяльність Національного банку України, що призвели до дискримінації позивача на володіння депозитними заощадженнями та відсотками за ними у Публічному акціонерному товариству "Банк "Таврика", внаслідок видання та застосування індивідуальних актів - рішення комісії Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків від 23 листопада 2012 року №906 "Про зупинення здійснення окремих видів операцій Публічного акціонерного товариства "Банк "Таврика", постанов Правління Національного банку України від 20 грудня 2012 року №548 та від 20 березня 2013 року №97, визнати їх нечинними;

- визнати протиправними дії та бездіяльність Національного банку України внаслідок неналежного банківського нагляду за діяльністю Публічного акціонерного товариства "Банк "Таврика" та захисту прав його вкладників, що призвели до незаконного списання коштів 27 листопада 2012 року з кореспондентського рахунку Публічного акціонерного товариства "Банк "Таврика" під час роботи комісії Національного банку України в Публічному акціонерному товариству "Банк "Таврика" у розмірі 211837947,47 грн за нелегітимним електронним підписом колишнього виконуючого обов`язки голови правління Публічного акціонерного товариства "Банк "Таврика" ОСОБА_2 , який на дату списання коштів офіційно був звільнений і, крім того, виконував раніше службові обов`язки без погодження з НБУ;

- визнати протиправними дії та бездіяльність Національного банку України щодо неналежного банківського нагляду за Публічним акціонерним товариством "Банк "Таврика" та захисту прав його вкладників під час роботи комісії Національного банку України в Публічному акціонерному товаристві "Банк "Таврика", що призвели до виведення ліквідаційних матеріальних застав за кредитними договорами, а саме: іпотеки нерухомого майна (на загальну суму 98559,90 грн), майнових прав на грошові кошти (депозити) (на загальну суму 107928,50 грн) та незаконної заміни об`єктів іпотеки (на загальну суму 406037,80 грн) на твори образотворчого мистецтва;

- відшкодувати матеріальну шкоду, заподіяну незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю Національного банку України, що призвели до обмеження та позбавлення (дискримінації) позивача права володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю - власними заощадженнями та відсотками за ними, що були розміщені за договорами банківських страхових вкладів у Публічному акціонерному товаристві "Банк "Таврика", терміни яких закінчились, у розмірах, що на 09 квітня 2013 року становили 26 487 доларів 75 центів, 36 935 євро 40 євроцентів, 695 894 гривні 18 копійок, що визначено у листі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 квітня 2013 року вих. № 11-02/1496/1.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 24 січня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та осіб, які приєдналися до касаційної скарги: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 задоволено, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2014 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року в частині позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовної вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю Національного банку України, що призвели до обмеження та позбавлення (дискримінації) Позивача права володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю - власними заощадженнями та відсотками за ними, що були розміщені за договорами банківських страхових вкладів у Публічному акціонерному товаристві "Банк "Таврика", терміни яких закінчились, у розмірі, що на 09 квітня 2013 року становили 26 487 доларів 75 центів, 36 935 євро 40 євроцентів, 695 894 гривні 18 копійок, що визначено у листі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 квітня 2013 року вих. № 11-02/1496/1 відмовлено. В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 28 жовтня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року прийнято адміністративну справу №826/9693/13-а до провадження та призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 грудня 2025 року о 14:10 год.

02 грудня 2025 року позивачем подано до Шостого апеляційного адміністративного суду заяву про відвід суддів Єгорової Н.М., Сорочка Є.О., Чаку Є.В., яка обґрунтована наявністю обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2025 року визнано необґрунтованим відвід суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Єгорової Н.М., Сорочка Є.О. та Чаку Є.В., передано справу № 826/9693/13-а для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), для вирішення питання про відвід.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Єгорової Н.М., Сорочка Є.О. та Чаку Є.В. у справі № 826/9693/13-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, стягнення шкоди.

Разом з тим, суддею-доповідачем у даній справі Єгоровою Н.М. 08 грудня 2025 року подано заяву про самовідвід на підставі п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України, яка обґрунтована тим, що суддя брала участь у розгляді і вирішенні спору у справі № 826/4364/13-а за апеляційними скаргами ОСОБА_17 та ОСОБА_3 , представника позивачів Школяренка В.П. та ОСОБА_12 - Кармазіна Ю.А., представника позивача ОСОБА_12 - Зельдіч М.В., та осіб, які приєдналися до зазначених апеляційних скарг: ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_16 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_6 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_13 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , Харківський національний автомобільно-дорожній університет, та апеляційну скаргу Національного банку України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_17 до Національного банку України, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про скасування рішення та постанов, визнання неправомірною бездіяльності та стягнення матеріальної шкоди, та висловлювала свою позицію щодо, рішення та постанов Національного банку України від 23 листопада 2012 року № 906, від 20 грудня 2012 року № 548, від 20 березня 2013 року № 97, діям та бездіяльності Національного банку України, зокрема при здійсненні при банківського нагляду за Публічним акціонерним товариством "Банк "Таврика", відшкодування матеріальної шкоди.

Також членами колегії Сорочком Є.О. та Чаку Є.В. 08 грудня 2025 року подано заяви про самовідвід, які обґрунтовані тим, що з метою попередження виникнення у сторін в даній справі припущення щодо упередженості чи необ`єктивності при розгляді і вирішенні справи, останніми заявляється самовідвід у даній справі відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України, оскільки ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду та від 22 листопада 2017 року та від 17 вересня 2019 року задоволені заяви про самовідвід в адміністративній справі № 826/4364/13-а.

Розглянувши вказані заяви та перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Судова колегія не переконана, що у цій справі достатньо ознак, які б давали підстави вважати, що судді Єгорова Н.М., Сорочко Є.О. та Чаку Є.В. проявляють особисту упередженість.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. У цьому зв`язку Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться".

Судовою колегією враховується, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Наведений висновок відображений й в ухвалах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 805/1812/14 та від 09 лютого 2022 року у справі №990/35/22.

Як зазначено в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2025 року, обставини, зазначені Воронюком В.В., якими обґрунтована заява про відвід суддів Єгорової Н.М., Сорочка Є.О. та Чаку Є.В., не є обставинами, які викликають сумнів в їх неупередженості або об`єктивності.

Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, встановлюють, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

В ухвалі від 05 травня 2020 року у справі №9901/118/20 Верховний Суд підкреслив, що відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо самовідводу.

За таких обставин, на думку суду апеляційної інстанції, оскільки у подальшому в учасників справи можуть виникнути припущення щодо небезсторонності суддів Єгорової Н.М. Сорочка Є.О. та Чаку Є.В., необ`єктивності судового рішення, то колегія суддів приходить до висновку, що подані заяви про самовідвід підлягають задоволенню.

Приписи ч. ч. 1, 2, 11 ст. 40 КАС України визначають, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Керуючись ст.ст. 38-41, 248, 321, 325 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Заяви Єгорової Н.М., Сорочка Є.О. та Чаку Є.В. про самовідвід у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, стягнення шкоди - задовольнити.

Відвести від розгляду справи № 826/9693/13-а суддів Єгорову Н.М., Сорочка Є.О., Чаку Є.В.

Передати справу № 826/9693/13-а для визначення нового складу суду у порядку, передбаченому статтею 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку