Справа № 600/2275/25-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2025-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 грудня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/2275/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі до 100000 грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за періоди його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустках для лікування після отримання тяжкої травми за постановами ВЛК за період з 24.09.2023 по 20.01.2024;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі до 100000 грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» пропорційно періодам його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустках для лікування після отримання тяжкої травми за постановами ВЛК за період з 24.09.2023 по 20.01.2024.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Як вбачається зі змісту позову, в обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач під час проходження військової служби в особовому складі військової частини НОМЕР_1 отримав 22 вересня 2023 року вибухову травму, яка згідно з довідкою про обставини травми є такою, що пов`язана із захистом Батьківщини. Після отриманої травми позивач проходив стаціонарне лікування, а у період з 11 жовтня 2023 року по 20 січня 2024 року перебував у відпустці для лікування після поранення. Проте позивачу не виплачено додатку винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року, у розмірі до 100000,00 грн на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та відпустці у зв`язку з отриманим пораненням. Позивач вважає, що він має право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці у зв`язку з отриманим пораненням. Натомість станом на день подання до суду цього позову відповідач протиправно не виплатив позивачу встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року додаткову винагороду.

Згідно зі змістом відзиву відповідач, обґрунтовуючи відсутність підстав для виплати позивачу додаткової винагороди, вказав, що ОСОБА_1 повинен був звернутись до свого безпосереднього начальника з рапортом про нарахування та виплату додаткової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, як це вимагається змістом Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині звернення військовослужбовця зі службових чи інших питань до свого безпосереднього начальника. Тобто, фактично, позивачем не використано досудовий порядок врегулювання спору, що у свою чергу свідчить про передчасність заявленого позову. Також відповідач зазначив, що позивачем не підтверджено наявності правових підстав для виплати додаткової винагороди за період перебування у відпустці для лікування. Доказів перебування у такій відпустці позивач не надав. Просив суд відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши наявні матеріали, судом встановлено, що позивач проходив військову службу в особовому складі військової частини НОМЕР_1 . Вказане учасниками справи не заперечується.

22 вересня 2023 року ОСОБА_1 отримав вибухову травму при безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 , в результаті ураження саморобним вибуховим пристроєм противника, перебуваючи у засобах індивідуального захисту. Зазначене підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 02 жовтня 2023 року №693/7858.

В подальшому у зв`язку з отриманою травмою позивач проходив стаціонарне лікування, що підтверджується виписками з медичної карти стаціонарного хворого: з 24 вересня 2023 року по 27 вересня 2023 року, з 27 вересня 2023 року по 28 вересня 2023 року, 29 вересня 2023 року по 11 жовтня 2023 року.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, після завершення проходження стаціонарного лікування позивач проходив військово-лікарську комісію, за результатом якої постановлено висновок про потребу ОСОБА_1 у відпустці для лікування після травми на 30 календарних днів. Зазначене підтверджується довідкою ВЛК від 11 жовтня 2023 року №1176. При цьому військово-лікарською комісією визнано, що отримана позивачем травма є тяжкою.

Крім цього 09 листопада 2023 року та 22 грудня 2023 року після проведених медичних оглядів військово-лікарською комісією також постановлювався висновок про потребу ОСОБА_1 у відпустці для лікування після травми строком на 30 календарних днів, а отримана ним травма визнавалась тяжкою. Вказане підтверджується відповідними довідками ВЛК від 09 листопада 2023 року №10955 та від 22 грудня 2023 року №1440.

Між тим, у матеріалах справи відсутні накази командира військової частини НОМЕР_1 про надання ОСОБА_1 відпусток для лікування після отриманого поранення на підставі зазначених вище довідок ВЛК від 11 жовтня 2023 року №1176, від 09 листопада 2023 року №10955 та від 22 грудня 2023 року №1440.

У зв`язку з цим суд зазначає таке.

Згідно статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими доказами.

Статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно частини третьої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до змісту частини третьої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою суд постановляє ухвалу.

Частинами першою, другою, четвертою, п`ятою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Враховуючи наведені норми, з метою з`ясування дійсних обставин даної справи, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає за необхідне витребувати у військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії наказів командира військової частини НОМЕР_1 про надання ОСОБА_1 відпусток для лікування у зв`язку з пораненням на підставі довідок ВЛК від 11 жовтня 2023 року №1176, від 09 листопада 2023 року №10955 та від 22 грудня 2023 року №1440.

Відповідно до частини шостої та восьмої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Керуючись статтями 72, 73, 75, 77, 80, 94, 241, 248, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Витребувати у військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії наказів командира військової частини НОМЕР_1 про надання ОСОБА_1 відпусток для лікування у зв`язку з пораненням на підставі довідок ВЛК від 11 жовтня 2023 року №1176, від 09 листопада 2023 року №10955 та від 22 грудня 2023 року №1440.

2. Для подання до суду витребуваних доказів встановити військовій частині НОМЕР_1 строк протягом семи днів з дня отримання цієї ухвали.

3. Роз`яснити військовій частині НОМЕР_1 , що неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин є підставою для застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк