Справа № 760/17390/25
Суддя: Ішуніна Л. М.
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 липня 2025 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Ішуніна Л. М., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у місті Києві, інспектора 2 взводу 2 роти 1 батальйону полку-2 Управління патрульної поліції у м. Києві Демко Оксани Ігорівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4173494 від 01 березня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у місті Києві, інспектора 2 взводу 2 роти 1 батальйону полку-2 Управління патрульної поліції у м. Києві Демко О. І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4173494 від 01 березня 2025 року.

Під час ознайомлення з матеріалами зазначеної позовної заяви судом встановлено, що її подано без додержання вимог, визначених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), з огляду на таке.

Під час ознайомлення з матеріалами зазначеної позовної заяви судом встановлено, що її подано без додержання вимог, визначених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), з огляду на таке.

Пунктом 4 частини третьої статті 160 КАС України визначено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Позивач зазначає відповідачами: Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у місті Києві та інспектора 2 взводу 2 роти 1 батальйону полку-2 Управління патрульної поліції у м. Києві Демко О. І., однак згідно з правовим висновком Верховного Суду від 17 вересня 2020 року по справі № 742/2298/17, посадова особа відповідного органу діє не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені відповідного органу, тобто посадова особа не може виступати самостійним відповідачем при розгляді судом справ в порядку, передбаченому КАС України.

У свою чергу, інспектор є посадовою особою Управління патрульної поліції в м. Києві, яке входить до структури Департаменту патрульної поліції, яка на виконання своїх посадових обов`язків винесла постанову про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи вищевикладене, посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

При цьому, Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» утворено, як юридичні особи публічного права, територіальні органи Національної поліції та ліквідовано, як юридичні особи публічного права, територіальні органи Міністерства внутрішніх справ, у тому числі Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у місті Києві, та створено новий орган -Департамент патрульної служби як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції.

Згідно із даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань здійснена державна реєстрація припинення Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у місті Києві 20 листопада 2015 року, номер запису 2029145.

Таким чином, на момент звернення до суду з указаною позовною заявою, Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у місті Києві припинено у зв`язку з його реорганізацією.

З урахуванням викладеного, суд звертає увагу на те, що органом Національної поліції у цьому випадку є Департамент патрульної поліції, тобто суб`єкт владних повноважень, від імені якого винесена постанова про накладення адміністративного стягнення.

Слід звернути увагу, що визначення відповідача, предмета і підстав спору є правом позивача.

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З огляду на викладене, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строк, який обчислюється з дня вручення постанови.

При цьому, статтею 121 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує постанову від 01 березня 2025 року, однак позовну заяву подав до суду лише 23 червня 2025 року, тобто з пропуском десятиденного строку, посилаючись на те, що він підписав оскаржувану постанову у день її складення, однак на той момент перебував у складному фізіологічному стані пов`язаному з хронічним ендокринологічним захворюванням - цукровим діабетом 2 типу (діагноз підтверджується консультативним висновком ендокринолога від 14 червня 2025 року). Симптоми та наслідки даного захворювання могли суттєво вплинути на його здатність адекватно та повноцінно сприймати зміст документа, його правові наслідки, необхідність та строки оскарження, що об`єктивно ускладнило розуміння та своєчасну ситуацію. Крім того, протягом строку відведеного для оскарження (з 01 березня 2025 року по 11 березня 2025 року), позивач перебував у стані надмірної зайнятості, пов`язаної з виконанням службових обов`язків на критично важливому об`єкті. Інтенсивний графік роботи, підвищена відповідальність та постійне залучення до службових завдань унеможливили зосередження на юридичних питаннях та своєчасне звернення за правовою допомогою та самостійне оскарження постанови. Стверджує, що про факт існування постанови та її примусове виконання стало відомо 27 травня 2025 року, після чого позивач звернувся за правовою допомогою. Враховуючи вищевикладене, вважає наведені обставини поважними причинами пропуску строку для звернення до суду та просив його поновити.

Водночас, позивачем не надано належних та переконливих доказів на підтвердження викладених обставин. Долучений до позовної заяви консультативний висновок лікаря від 14 червня 2025 року про встановлення діагнозу не може свідчити про існування такого захворювання на момент складення оскаржуваної постанови. Будь-яких доказів, що позивач мав складний фізіологічний стан на момент підписання постанови, який міг вплинути на правильне розуміння ним ситуації, матеріали справи не містять. При цьому, позивач вказує, що він керував транспортним засобом до його зупинки інспектором, що свідчить про перебування останнього у нормальному стані, який дозволяв йому усвідомлювати свої дії.

Щодо твердження про те, що протягом строку встановленого для оскарження постанови він був задіяний на роботі на об`єкті критичної інфраструктури, то з копії довідки про місце роботи не вбачається можливими встановити, що він безперервно працював з 01 березня 2025 року по 11 березня 2025 року. Крім того, позивачем не наведено та не надано доказів на підтвердження того, що у період з 12 березня 2025 року до 19 червня 2025 року (дата підписання позову), тобто протягом 3 місяців, він не мав об`єктивної можливості звернутися до адвоката з метою захисту своїх прав шляхом оскарження вищевказаної постанови.

Окрім того, у позовній заяві зазначено, що позивачу стало відомо про факт існування постанови 27 травня 2025 року, однак позов був підписаний його представником лише 19 червня 2025 року, а надійшов до суду 23 червня 2025 року, у той час, як останнім днем для оскарження постанови, у разі його відрахування від 27 травня 2025 року є 09 червня 2025 року. Водночас, позивачем не зазначено обставин, що свідчили б про наявність об`єктивних поважних причин неможливості звернення до суду у десятиденний строк у період з 27 травня 2025 року по 09 червня 2025 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не доведено наявність поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, тому підстави для його поновлення відсутні.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, відповідно до вимог пункту 5 частини п`ятої статті 160 КАС України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з вимогами частин першої, четвертої статті 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). При цьому, документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору є письмовими доказами, які подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (частини перша, друга, четверта статті 94 КАС України).

На порушення наведених вимог, серед додатків наявний документ неналежної якості, а саме - копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4173494 від 01 березня 2025 року, що унеможливлює його дослідження судом, оскільки прочитати зміст даного документу за такої якості складно.

Усуваючи недоліки, позивачеві необхідно взяти до уваги викладене та надати суду позовну заяву у новій редакції, визначивши коло учасників у відповідності до норм чинного законодавства, заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин пропуску звернення до адміністративного суду, а також опію оскаржуваної постанови належної якості..

Відповідно до частин першої-третьої статті 169 КАС України суддя, встановивши що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу; якщо позивач не усунув недоліки у встановлений судом строк, заява вважатиметься неподаною і повертається позивачеві.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 160-161, 169, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у місті Києві, інспектора 2 взводу 2 роти 1 батальйону полку-2 Управління патрульної поліції у м. Києві Демко Оксани Ігорівни, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4173494 від 01 березня 2025 року залишити без руху.

Надати позивачу строк у десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л. М. Ішуніна