Справа № 520/22375/24
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

08 грудня 2025 року №520/22375/24

Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді - Лариси Мар`єнко, розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін у судове засідання адміністративну справу за позовом Фермерського господарства "ВІП" до Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Фермерське господарство "ВІП", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області, в якому просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати розпорядження №168 від 13.02.2024, винесене Шевченківською селищною військовою адміністрацією Куп`янського району Харківської області;

2) зобов`язати Шевченківську селищну військову адміністрацію Куп`янського району Харківської області прийняти рішення про надання Фермерському господарству "ВІП" пільг зі сплати орендної плати за землю на 2024 рік з 01.01.2024 по 31.12.2024 та пільг зі сплати єдиного податку четвертої групи на 2024 рік з 01.01.2024 по 31.12.2024 по земельним ділянкам сільськогосподарського призначення, які вказані у відповідних заявах про потенційне забруднення земельних ділянок, поданих Шевченківською селищною військовою адміністрацією Куп`янського району Харківської області.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що ФГ "ВІП" на праві оренди користується земельними ділянками, які знаходяться на території с.Березівка та с.Новомиколаївка Шевченківської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області. Земельні ділянки розташовані на території, де тривалий час велись активні бойові дії та яка перебувала в тимчасовій окупації, а тому можуть бути забруднені вибухонебезпечними предметами. У зв`язку з цим, позивач звернувся до відповідача із заявою про надання пільг зі сплати єдиного податку четвертої групи за 2024 рік, з підстав потенційного забруднення земельних ділянок вибухонебезпечними предметами. Водночас, Шевченківська селищна військова адміністрація розпорядженням від 13.02.2024 №168 відмовила у наданні пільг зі сплати місцевих податків та зборів за відсутності належних підстав. Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, вважаючи його протиправним та прийнятим з порушенням чинного законодавства України, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін у судове засідання за правилами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник відповідача надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що розпорядження від 13.02.2024 №168 про відмову ФГ "ВІП" у наданні пільг зі сплати місцевих податків та зборів прийнято в порядку, спосіб та в межах, визначених чинним законодавством України. В свою чергу, позивач не виконав умови порядку визнання земельних ділянок непридатними до використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами та не звертався до Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області або до органів ДСНС з повідомленням про внесення вказаних земельних ділянок в чергу на розмінування, що підтверджувало б їх забруднення вибухонебезпечними предметами.

Крім того, вказує що позивач посилався на інформацію Департаменту цивільного захисту ХОВА, в якій зазначено, що земельні ділянки не підлягають очищенню: що знаходяться в межах 20-ти кілометрової зони від лінії ведення активних бойових дій; на яких здійснюються заходи щодо оборони державного кордону, райони, піддаються постійним обстрілам; на яких військові формування розміщують та здійснюють діяльність. Позивач належними документами не підтвердив, до якого саме вищезазначеного пункту відносяться орендовані ним земельні ділянки площею 5,8478, код КВЦПЗД (01.01) - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та площею 23,2083 га, код КВЦПЗ (01.02) - для ведення фермерського господарства.

Представник позивача надав суду відповідь на відзив, і якій не погодився з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, просив суд задовольнити позов у повному обсязі вказуючи на те, що позивач звертався до відповідача з повідомленням про внесення вказаних земельних ділянок в чергу на розмінування ще в 2023 році, однак повідомлення залишено без уваги та належного реагування.

Представник відповідача в письмових запереченнях на відповідь на відзив, додаткового навів аргументи на підтримання своєї правової позиції, викладеної у відзиві на позовну заяву.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Позивач - Фермерське господарство "ВІП", на підставі договорів оренди землі є орендарем земельних ділянок комунальної власності на території Шевченківської територіальної громади Куп`янського району Харківської області, загальною площею 29,0561 га, а саме: земельної ділянки кадастровий №:02:000:0119, площею 5,8478 га, категорія земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельної ділянки кадастровий №:01:002:0342, площею 23,2083 га, категорія земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З метою отримання пільг з місцевих податків та зборів позивач звернувся до Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області із заявами про потенційне забруднення земельних ділянок вибухонебезпечними предметами від 18.01.2024 №18-4/2024 та №18-8/2024, в яких просив:

- встановити податкову пільгу зі сплати єдиного податку четвертої групи на 2024 рік з 01.01.2024 по 31.12.2024 за відповідні земельні ділянки згідно переліку;

- встановити податкову пільгу зі сплати орендної плати за землю на 2024 рік з 01.01.2024 по 31.12.2024 за відповідні земельні ділянки згідно переліку.

У заявах господарство зазначило кадастрові номери земельних ділянок, які є потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами.

За результатами розгляду вказаних заяв, Шевченківською селищною військовою адміністрацією Куп`янського району Харківської області прийнято розпорядження від 13.02.2024 №168 "Про відмову у звільненні від місцевих податків і зборів Фермерського господарства "ВІП", яким відмовлено ФГ "ВІП" у звільненні від місцевих податків та зборів за використання на умовах оренди земельної ділянки приватної власності площею 5,8478 га за кадастровим номером :02:000:0119 та земельної ділянки комунальної власності площею 23,2083 га, за кадастровим номером :01:002:0342, розташованих на території Шевченківської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області, у зв`язку з відсутністю потенційної загрози забруднення земельних ділянок вибухонебезпечними предметами.

Вважаючи рішення відповідача протиправними, безпідставним, таким, що підлягає скасуванню як незаконне, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно п.284.1 ст.284 ПК України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Нові зміни до рішень щодо наданих пільг зі сплати земельного податку надаються відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки до 1 числа першого місяця кварталу, що настає за звітним кварталом, у якому відбулися зазначені зміни.

Положеннями пункту 288.8 статті 288 ПК України визначено, що не нараховується орендна плата за договорами оренди земельних ділянок державної і комунальної власності, які забруднені вибухонебезпечними предметами, за період, який починається з першого числа місяця, на який припадає дата початку обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності, та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

У частині земельних ділянок, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, період, коли земельні ділянки визнаються забрудненими вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території (у тому числі коли дата початку обстеження небезпечної території операторами протимінної діяльності настає після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації на відповідній території), за умови подання платником плати за землю заяви до органу місцевого самоврядування, військової адміністрації та військово-цивільної адміністрації про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами та прийняття таким органом місцевого самоврядування, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів щодо земельної ділянки, зазначеної в такій заяві, та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

Не нараховується орендна плата за договорами оренди земельних ділянок державної і комунальної власності, які непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, протягом періоду, що починається з першого числа місяця, на який припадає дата прийняття рішення сільською, селищною, міською радою, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяви платника податків, та завершується останнім числом місяця, на який припадає дата, що настає раніше, - або останній день строку, на який надано пільгу зі сплати місцевих податків та зборів відповідно до прийнятого рішення (у тому числі з урахуванням змін, внесених до такого рішення), або дата скасування відповідного рішення, або дата початку обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності чи визнання земельної ділянки придатною для використання.

У разі подання платником орендної плати до контролюючого органу рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що здійснює розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, про затвердження робочого проекту землеустрою щодо консервації земельної ділянки, відомості про заходи щодо охорони земель і ґрунтів яких відсутні у базах даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або рішення сільської, селищної, міської ради, військової адміністрації або військово-цивільної адміністрації про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та зборів на підставі заяви такого платника податків про визнання земельної ділянки непридатною для використання у зв`язку із потенційною загрозою її забруднення вибухонебезпечними предметами, нарахування орендної плати до отримання контролюючим органом даних з Державного земельного кадастру або відповідної інформації від сільської, селищної, міської ради, військової адміністрації або військово-цивільної адміністрації щодо прийнятих рішень здійснюється на підставі відомостей, наданих платником податку.

Також, згідно з абз.1, 2 п.292-1.1 ст.292-1 ПК України, об`єктом оподаткування для платників єдиного податку четвертої групи є площа сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень) та/або земель водного фонду (внутрішніх водойм, озер, ставків, водосховищ), що перебуває у власності сільськогосподарського товаровиробника або надана йому у користування, у тому числі на умовах оренди.

Площі земельних ділянок, що перебувають у консервації, забруднені вибухонебезпечними предметами або непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, не є об`єктом оподаткування єдиним податком для платників єдиного податку четвертої групи на період консервації або на період, коли земельні ділянки були забруднені вибухонебезпечними предметами, або на період, коли земельні ділянки були визнані потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами.

Відповідно до пп.69.33 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України тимчасово, з 1 березня 2022 року, не нараховується та не сплачується єдиний податок четвертої групи з площі сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду, що перебуває у власності сільськогосподарського товаровиробника або надана йому у користування, у тому числі на умовах оренди, у податкових періодах, коли на територіях, на яких розташовані такі сільськогосподарські угіддя та/або землі водного фонду, ведуться бойові дії або території тимчасово окуповані збройними формуваннями російської федерації, до дати завершення на таких територіях активних бойових дій або тимчасової окупації російською федерацією.

Абзацом 8 п.292-1.1 ст.292-1 ПК України встановлено, що для земельних ділянок, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, період, коли земельні ділянки визнаються забрудненими вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території (у тому числі коли дата початку обстеження небезпечної території операторами протимінної діяльності настає після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації на відповідній території), за умови подання платником податку заяви до органу місцевого самоврядування, військової адміністрації та військово-цивільної адміністрації про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами та прийняття таким органом місцевого самоврядування, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та зборів щодо земельної ділянки, зазначеної у такій заяві, та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області із заявами про потенційне забруднення земельних ділянок вибухонебезпечними предметами від 18.01.2024 №18-4/2024 та №18-8/2024, в яких просив:

- встановити податкову пільгу зі сплати єдиного податку четвертої групи на 2024 рік з 01.01.2024 по 31.12.2024 за відповідні земельні ділянки згідно переліку;

- встановити податкову пільгу зі сплати орендної плати на 2024 рік з 01.01.2024 по 31.12.2024 за відповідні земельні ділянки згідно переліку.

Із заяв про потенційне забруднення земельних ділянок вибухонебезпечними предметами вбачається, що орендовані позивачем земельні ділянки розташовані на територіях с.Березівка та с.Новомиколаївка Шевченківської селищної територіальної громади.

Так, с.Березівка та с.Новомиколаївка Шевченківської селищної територіальної громади входило до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 (далі Перелік №309), а саме з 26 лютого 2022 по 08 вересня 2022 перебували у повній тимчасовій окупації. Після деокупації, з 17 вересня 2022 вся територія Куп`янської міської територіальної громади Харківської області входить до переліку територій можливих бойових дій.

Таким чином, земельні ділянки, розташовані на територіях с.Березівка та с.Новомиколаївка Шевченківської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області можуть бути визнані потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами.

Згідно з положенням пп.12.4.6 п.12.4 ст.12 ПК України до компетенції органів місцевого самоврядування відноситься надання інформації контролюючим органам за місцезнаходженням земельних ділянок щодо рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів, прийнятих на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами. Така інформація надається в електронному вигляді у порядку та за формою, затвердженими Кабінетом Міністрів України, протягом 10 календарних днів з дня прийняття відповідного рішення з обов`язковим зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок, щодо яких прийнято відповідне рішення.

Відповідно до пп.12.3.7 п.12.3 ст.12 ПК України сільські, селищні, міські радами, військові адміністрації та військово-цивільні адміністрації мають повноваження на прийняття рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами (з обов`язковим зазначенням кадастрових номерів таких земельних ділянок), а також про внесення змін до таких рішень.

Так, податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті. Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат. Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.

Отже право платника на звільнення від сплати податків безумовно виникає з моменту виникнення певних підстав (у цьому випадку - наявності факту імовірного забруднення земель вибухонебезпечними предметами).

При цьому, можливість прийняття військовою адміністрацією негативного рішення за заявою особи з цього питання повинна бути наслідком тільки відсутності достатнього підтвердження обставин, які надають право на звільнення від сплати податків, та яким суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дати належну правову оцінку.

Зазначене дає підстави для висновку, що про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами та надання податкової пільги зі сплати орендної плати за відповідні земельні ділянки державної власності за 2043 рік та єдиного податку ІV групи з 01.01.2024 по 31.12.2024 за земельні ділянки, розташовані на території с.Березівка та с.Новомиколаївка Шевченківської селищної територіальної громади, у зв`язку з їх імовірним забрудненням вибухонебезпечними предметами, відноситься до виключної компетенції Шевченківської селищної територіальної громади Куп?янського району Харківської області.

Так, за наслідками розгляду заяв позивача відповідач прийняв розпорядження від 13.02.2024 №168 про відмову у наданні податкових пільг зі сплати орендної плати за відповідні земельні ділянки державної власності за 2024 рік та єдиного податку ІV групи за земельні ділянки, вказані в таких заявах з підстав з підстав відсутності потенційної загрози забруднення земельних ділянок вибухонебезпечними предметами.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 3 ст.8 Закону України "Про адміністративну процедуру" адміністративний орган забезпечує належність та повноту з`ясування обставин справи, безпосередньо досліджує докази та інші матеріали справи.

Адміністративний орган зобов`язаний обґрунтовувати адміністративні акти, які він приймає, крім випадків, визначених законом. Адміністративний акт, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи, повинен містити мотивувальну частину, що відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до пунктів 1, 6, 7 ч.1 ст.47 Закону України "Про адміністративну процедуру", під час підготовки справи до розгляду та вирішення, крім невідкладного розгляду та вирішення справи (стаття 60 цього Закону), адміністративний орган встановлює наявність та достатність матеріалів у справі, а також за необхідності: 1) витребовує додатково документи та відомості, що перебувають у володінні органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи чи організації, що належить до сфери його управління; 6) вирішує питання про необхідність залучення до участі в адміністративному провадженні осіб, які сприяють розгляду справи, призначення експертизи, проведення огляду на місці або огляду речей, проведення слухання у справі; 7) виконує інші передбачені законом обов`язки в рамках адміністративного провадження.

Згідно з ч.1 ст.52 Закону України "Про адміністративну процедуру", адміністративний орган досліджує обставини, що мають значення для вирішення справи, виходячи з принципів законності та офіційності.

Відповідно до ч.2 ст.52 Закону України "Про адміністративну процедуру", адміністративний орган визначає відповідно до законодавства способи та обсяг встановлення обставин справи. При цьому адміністративний орган не обмежений доводами учасників адміністративного провадження, наданими ними доказами та клопотаннями.

Згідно з ч.1 ст.69 Закону України "Про адміністративну процедуру" за результатами розгляду справи адміністративний орган у межах своїх повноважень приймає адміністративний акт.

Відповідно до ч.1 ст.72 Закону України "Про адміністративну процедуру" адміністративний акт, прийнятий у письмовій формі, або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, повинен мати мотивувальну частину (крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті). Мотивування (обґрунтування) адміністративного акта в письмовій формі повинно забезпечувати особі можливість правильно його зрозуміти та реалізувати своє право на оскарження адміністративного акта.

Спірне розпорядження не відповідає критеріям до рішень суб`єктів владних повноважень, визначених ч.2 ст.2 КАС України та вимогам Закону України "Про адміністративну процедуру", зокрема щодо повного дослідження обставин, що мають значення для вирішення справи та обґрунтованості.

Також суд враховує практику Європейського суду з прав людини (наприклад, рішення у справі "Suominen v. Finland", заява №37801/97, пункт 36), відповідно до якої орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень; принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішенням було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Суд зазначає, що Конституцією України та КАС України прямо передбачений обов`язок суб`єктів владних повноважень дотримуватися принципу належного урядування, відповідно, адміністративні суди під час розгляду та вирішення спорів, що виникають у сфері публічно-правових відносин, мають перевіряти дотримання цього принципу у всіх його аспектах з урахуванням конкретних обставин справи. Фактичне застосування принципу належного урядування є своєрідним "маркером" того як в Україні гарантуються статті 1, 3, 6, 8, 19, 55, 56, 124 Конституції України, а суди застосовують частину другу статті 2 КАС України та статті 3 і 4 Угоди про асоціацію з ЄС.

Відтак, невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

У справі "Рисовський проти України" Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип "належного урядування" не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи, що спірне розпорядження від 13.02.2024 №168 прийнято відповідачем без надання оцінки всім обставинам та за відсутності належних обґрунтувань щодо підстав відмови з урахуванням приписів ПК України та положень наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування розпорядження розпорядження №168 від 13.02.2024 року, прийняте Шевченківською селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області.

Що стосується позовних вимог в частині зобов`язання Шевченківську селищну військову адміністрацію Куп`янського району Харківської області прийняти рішення про надання Фермерському господарству "ВІП" пільг зі сплати орендної плати за землю на 2024 рік з 01.01.2024 по 31.12.2024 та пільг зі сплати єдиного податку четвертої групи на 2024 рік, з 01.01.2024 по 31.12.2024 по земельним ділянкам сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:000:0119, площею 5,8478 га, кадастровим номером :01:002:0342 площею 23,2083 га, які вказані у заявах про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами від 18.01.2024 №18-8/2024 та №18.4/2024, суд зазначає наступне.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Згідно з позицією Верховного Суду, яка сформована, зокрема, у постановах від 17 жовтня 2019 року у справі №826/521/16, від 30 березня 2021 року у справі №400/1825/20, від 14 вересня 2021 року у справі № 320/5007/20 та від 27 вересня 2021 року у справі №380/8727/20, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними); відповідно до завдань адміністративного судочинства, визначених статтею 2 КАС України, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею; завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади; принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності; перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі адміністративного судочинства; адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.

Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Позиція Верховного Суду щодо застосування частини четвертої статті 245 КАС України, а саме, щодо можливості зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, була висловлена у постановах від 04 вересня 2021 року у справі №320/5007/20, від 14 вересня 2021 року у справі №320/5007/20, від 23 грудня 2021 року у справі №480/4737/19 та від 13 жовтня 2022 року у справі №380/13558/21.

Також суд враховує правову позицію, що міститься, зокрема у постановах Верховного Суду від 10 вересня 2020 року у справі №806/965/17 та від 27 вересня 2021 року у справі №380/8727/20, відповідно до якої у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому особою дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення. Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання особою усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Таким чином, у випадку коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд може зобов`язати відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення, та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказані висновки також узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові 24 квітня 2024 року у справі №140/12873/23, та постанові від 07 травня 2025 року у справі №520/9626/24, що враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до частини 5 статті 242 КАС України.

За таких підстав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині шляхом зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання Фермерському господарству "ВІП" пільг зі сплати орендної плати за землю на 2024 рік з 01.01.2024 по 31.12.2024 та пільг зі сплати єдиного податку четвертої групи на 2024 рік, з 01.01.2024 по 31.12.2024 по земельним ділянкам сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:000:0119, площею 5,8478 га, кадастровим номером :01:002:0342 площею 23,2083 га, які вказані у заявах про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами від 18.01.2024 №18-8/2024 та №18.4/2024.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фермерського господарства "ВІП" (вул.Сватівська, буд.56, м.Куп`янськ, Харківська область, 63707, ) до Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області (вул.Лермонтова, буд.2, с-ще Шевченкове, Харківська область, 63601, ) про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження №168 від 13.02.2024, винесене Шевченківською селищною військовою адміністрацією Куп`янського району Харківської області.

Зобов`язати Шевченківську селищну військову адміністрацію Куп`янського району Харківської області прийняти рішення про надання Фермерському господарству "ВІП" пільг зі сплати орендної плати за землю на 2024 рік з 01.01.2024 по 31.12.2024 та пільг зі сплати єдиного податку четвертої групи на 2024 рік, з 01.01.2024 по 31.12.2024 по земельним ділянкам сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:000:0119, площею 5,8478 га, кадастровим номером :01:002:0342 площею 23,2083 га, які вказані у заявах про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами від 18.01.2024 №18-8/2024 та №18.4/2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області (вул.Лермонтова, буд.2, с-ще Шевченкове, Харківська область, 63601, ) на користь Фермерського господарства "ВІП" (вул.Сватівська, буд.56, м.Куп`янськ, Харківська область, 63707, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території м.Харків та Харківської області, повний текст рішення складено 08 грудня 2025 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО