Справа № 340/2673/25
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 340/2673/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 року (суддя Казанчук Г.П., м. Кропивницький, повний текст рішення виготовлено 31.07.2025 року) у адміністративній справі №340/2673/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання зарахувати період роботи до загального страхового стаж, суд

в с т а н о в и в:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі по тексту відповідач), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 10.03.2025 року №64 в частині відмови в зарахуванні до її загального страхового стажу періоду роботи: з 1980 року - 12.11.1982 року, з 18.08.1988 року - 02.01.1990 року, з 18.04.1990 року по 24.06.1990 року; з 03.09.1991 року по 12.04.1993 року; зобов`язати відповідача зарахувати період роботи з 1980 року - 12.11.1982 року, з 18.08.1988 року -02.01.1990 року, з 18.04.1990 року по 24.06.1990 року; з 03.09.1991 року по 12.04.1993 року до її загального страхового стажу згідно записів трудової книжки.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 року позовні вимоги задоволено.

З рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 16 років, 17 днів; до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 14.08.1084 року, оскільки на титульній сторінці трудової книжки запис про зміну прізвища зроблено з порушенням вимог Інструкції про порядок заповнення трудових книжок працівників, а саме: відсутня дата видачі документа на підставі якого зроблено зміни, а також свідоцтво про шлюб не долучено; період роботи з 18.08.1988 року по 08.07.1990 року, оскільки дата наказу про звільнення 02.01.1990 року не відповідає даті звільнення 08.07.1990 року; період з 18.04.1990 року по 24.06.1990 року, оскільки в номері наказу про прийняття міститься виправлення; період роботи з 01.01.2001 року обчислено за даними наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення їй пенсії за віком. За результатом розгляду заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято рішення від 10.03.2025 року №4, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу. Згідно з наданими документами страховий стаж становить 16 років 00 місяців 17 днів; до страхового стажу не зараховано: періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , дата заповнення 14.08.1984 року, оскільки на титульній сторінці трудової книжки запис про зміну прізвища зроблено з порушенням вимог Інструкції про порядок заповнення трудових книжок працівників, а саме: відсутня дата видачі документа на підставі якого зроблено зміни, а також свідоцтво про шлюб не долучено; період роботи з 18.08.1988 року по 08.07.1990 року, оскільки дата наказу про звільнення 02.01.1990 не відповідає даті звільнення 08.07.1990; період з 18.04.1990 року по 24.06.1990 року, оскільки в номері наказу про прийняття міститься виправлення. Суд врахував, що у трудовій книжці НОМЕР_2 від 14.08.1984 року на титульній сторінці наявний запис «Прізвище змінене на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 »', у графі «прізвище» ОСОБА_2 закреслене і зазначено ОСОБА_3 . Суд врахував, що у трудовій книжці ОСОБА_1 наявні записи: №3 від 08.07.1998 року прийнята вчителем початкових класів наказ №40 №2 від 18.08.1995 року; №4 від 08.07.1990 року звільнена з роботи за ст.34 КЗпП Кирг.РСР наказ №1 від 02.01.1990 року. №5 від 18.04.1990 року прийнята в дитячий садок №11 вихователем тимчасово, на період відсутності основного робітника наказ №487/в від 11.04.1990 року; №6 від 24.06.1990 року звільнена за власним бажанням по догляду за дитиною у віці до 8 років наказ №878/у від 19.06.1990 року. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався ч.1 ст.24, ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; пунктами 2.2, 2.3, 2.10, 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СССР від 20.06.1974 року №162 та прийшов до висновку про те, що відсутність у запису про підставу зміну прізвища, дата видачі свідоцтва про шлюб жодним чином не робить записи у трудовій книжки не дійсними та відповідно не може бути перешкодою до обрахунку страхового стажу. Суд зазначив, що ОСОБА_1 не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу ОСОБА_1 за спірний період; порушення заповнення трудової книжки, допущене відповідальними особами, не може впливати на право ОСОБА_1 , оскільки вона не здійснювала записи у трудовій книжці. Суд врахував, що період роботи з 18.08.1988 року до 02.01.1990 року та з 18.04.1990 року по 24.06.1990 року, згідно розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 вже зарахований до страхового стажу як період догляду за дитиною.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.03.2025 року звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення їй пенсії за віком.

Встановлено, що за принципом екстериторіальності 10.03.2025 року заява ОСОБА_1 розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області та рішенням №4 відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу (31 рік); страховий стаж становить 16 років 00 місяців 17 днів; до страхового стажу не були зараховано: періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , дата заповнення 14.08.1984, оскільки на титульній сторінці трудової книжки запис про зміну прізвища зроблено з порушенням вимог Інструкції про порядок заповнення трудових книжок працівників, а саме: відсутня дата видачі документа на підставі якого зроблено зміни, а також свідоцтво про шлюб не долучено; період роботи з 18.08.1988 по 08.07. 1990, оскільки дата наказу про звільнення 02.01.1990 не відповідає даті звільнення 08.07.1990; період з 18.04.1990 по 24.06.1990, оскільки в номері наказу про прийняття міститься виправлення.

Згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 14.08.1984 року на титульній сторінці наявний запис «Прізвище змінене на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 '», у графі «прізвище» ОСОБА_2 закреслене і зазначено ОСОБА_3 .

Згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 14.08.1984 року ОСОБА_1 : №3 від 08.07.1998 року прийнята вчителем початкових класів наказ №40 &2 від 18.08.1995 року; №4 від 08.07.1990 року звільнена з роботи за ст.34 КЗпП Кирг.РСР наказ №1 від 02.01.1990 року; №5 від 18.04.1990 року прийнята в дитячий садок №11 вихователем тимчасово, на період відсутності основного робітника наказ №487/в від 11.04.1990 року; №6 від 24.06.1990 року звільнена за власним бажанням по догляду за дитиною у віці до 8 років наказ №878/у від 19.06.1990 року.

Відповідно до частин 1, 4 ст.24, ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 2.3, 2.26 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Державного комітету СРСР з питань праці та соціальних питань від 20.06.1974 року №162 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 дата звільнення; у графі 3 причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації; недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Суд апеляційної інстанції погоджується, що період з 18.08.1988 року до 02.01.1990 року та з 18.04.1990 року по 24.06.1990 року, згідно розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 вже зарахований до страхового стажу як період догляду за дитиною.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін. як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 року у адміністративній справі №340/2673/25 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова