Справа № 826/16767/18
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Оксененка О.М., Черпака Ю.К.,

при секретарі Литвин С.В.

за участю:

представника позивача: Стафійчука В.В.

представника відповідача: Черчелюк Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року по справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Київспецтранс» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2018 року Приватне акціонерне товариство «Київспецтранс» (далі по тексту - позивач, ПрАТ «Київспецтранс») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві) в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 06.09.2018.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року значений позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, які з`явилися у призначене судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у м. Києві (правонаступником якого є - ГУ ДПС у м. Києві) проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства ПрАТ «Київспецтранс», в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету.

Вказаною перевіркою податковим органом встановлено порушення ПрАТ «Київспецтранс» граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, передбачених пунктом 57.1 статті 57, п. 50.1 статті 50 Податкового кодексу України та порушення термінів сплати розстроченої суми грошового зобов`язання, передбачених статтею 100 Податкового кодексу України.

За результатами камеральної перевірки ПрАТ «Київспецтранс», контролюючим органом складено акт перевірки №14603/26-15-12-13-20/2772037 від 10.08.2018 року.

На підставі акта перевірки №14603/26-15-12-13-20/2772037 від 10.08.2018 року, податковим органом винесене податкове повідомлення-рішення № від 06.09.2018, яким до позивача, на підставі статті 126 Податкового кодексу України, застосовано штрафні санкції у розмірі 20% від суми грошового зобов`язання, що дорівнює 1 717 392,96 грн. (далі по тексту - оскаржуване ППР).

Вважаючи, протиправним оскаржуване ППР, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, судом першої інстанції дійшов висновку, що наданими позивачем доказами підтверджується своєчасна сплата розстрочених сум грошового зобов`язання за період, що був перевірений контролюючим органом, згідно з рішеннями судів про стягнення податкового боргу та ухвалами судів першої та апеляційної інстанції про розстрочення сплати такого боргу, а тому відсутні законні підстави для застосування штрафних санкцій у розмірі 20% від суми грошового зобов`язання.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України) та іншими законами України з питань оподаткування (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

У відповідності до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В силу підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень, у відповідності до положень пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах. (підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вірно становлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, за результатами камеральної перевірки ПрАТ «Київспецтранс», податковим органом винесено оскаржуване ППР, яким було застосовано штрафні санкції за порушення граничних термінів сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість.

Відповідно до приписів статті 32 ПК України зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк. Зміна строку сплати податку здійснюється у формі: відстрочки або розстрочки.

Відповідно до розрахунку до податкового повідомлення-рішення № від 06.09.2018 штрафні санкції з ПДВ нараховані за розстроченими судовими рішеннями у справах №2а-12448/11/2670, №2а-2080/12/2670, №2а-17380/11/2670, №2а-4439/12/2670, №826/2453/13-а, №2а-5778/12/2670, №826/12057/14, № 826/20143/14.

Так, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.03.2013 в адміністративній справі № 826/2453/13-а за позовом заступника прокурора Подільського району м. Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва Державної податкової служби до ПрАТ «Київспецтранс» про стягнення заборгованості в розмірі 2 229 517, 00 грн. стягнуто з ПрАТ «Київспецтранс» заборгованість у розмірі 2 229 517, 00 грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2013 відстрочено виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.03.2013 в адміністративній справі № 826/2453/13-а та розстрочена виплата грошового стягнення, згідно постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.03.2013 в адміністративній справі за № 826/2453/13-а, на 60 місяців зі сплатою сум заборгованості рівними частинами.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.07.2012 у справі № 2а-4439/12/2670 позов Державної податкової інспекції в Подільському районі міста Києва Державної податкової служби задоволено та стягнуто з ПрАТ «Київспецтранс» податковий борг у розмірі 415 742,49 грн. на користь Державного бюджету.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.10.2012, яка набрала законної сили, розстрочене виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.07.2012 шляхом встановлення наступного графіку стягнення з ПрАТ «Київспецтранс» до Державного бюджету України податкового боргу у розмірі 415 742, 49 грн., з 03.10.2012 по 03.09.2019, щомісяця по 4949, 31 грн., жовтень 2019 року - 4949, 76 грн. (до кінцевого погашення заборгованості).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.11.2011 у справі № 2а-12448/11/2670 стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Київспецтранс» суму податкового боргу по податку на додану вартість в сумі 3 354 886, 01 грн..

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.08.2012 розстрочене виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.11.2012 по справі № 2а-12448/11/2670.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.02.2012 у справі № 2а-2080/12/2670 стягнуто з ПрАТ «Київспецтранс» на користь Державного бюджету України податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 504 610,11 грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2012 у справі 2а-2080/12/2670 розстрочене виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.03.2012 у справі № 2а-2080/12/2670 за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва до ПрАТ «Київспецтранс» про стягнення податкового боргу в сумі 504 610, 11 грн., на 84 календарних місяці, шляхом щомісячного стягнення з ПрАТ «Київспецтранс» рівними частинами в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість в загальній сумі 504 610,11 грн., а саме по 6 007, 26 грн. щомісячно до 30.05.2019 - 6007,26 грн. та 6007, 53 грн. до 30.06.2019.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.12.2011 у справі № 2а-17380/11/2670 стягнуто з ПрАТ «Київспецтранс» на користь Державного бюджету заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 576 624, 45 грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2012 у справі № 2а-17380/11/2670 розстрочене виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.12.2011 на 84 місяці, тобто, по 6 864, 57 грн. щомісячно.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2012 у справі № 2а-5778/12/2670 стягнуто з ПрАТ «Київспецтранс» до Державного бюджету України податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 360 961, 85 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.08.2012 у справі №2а-5778/12/2670 розстрочене виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2012 шляхом встановлення наступного графіку стягнення з ПрАТ «Київспецтранс» до Державного бюджету України податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 360 961, 85 грн., з серпня 2012 року по червень 2019 року, щомісяця по 4 297, 16 грн., липень 2019 року 4 297, 57 грн.

Постановою Окружного адміністративного суд ум. Києва від 14.10.2014 у справі №826/12057/14 позов Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві задоволено частково; стягнуто з ПрАТ «Київспецтранс» заборгованість перед бюджетом у розмірі 3 607 090, 00 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015 у справі №826/12057/14 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.10.2014 скасовано та прийнято нову, якою адміністративний позов Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві задоволено частково; стягнуто з ПрАТ «Київспецтранс» заборгованість перед бюджетом у розмірі 1 320 004,99 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.10.2015 у справі №826/12057/14 розстрочена ПрАТ «Київспецтранс» виплата заборгованості в сумі 1 320 004, 99 грн. на 84 місяці (з серпня 2015 року по липень 2022 року) шляхом виплати вказаної суми частинами, а саме, до 30 червня 2022 року в розмірі 15 714, 34 грн. та до 31 липня 2022 року в розмірі 15 714,77 грн.

В мотивувальних частинах ухвал Київського апеляційного адміністративного суду та Окружного адміністративного суду міста Києва про розстрочення сплати заборгованості по справах 2а-2080/12/2670 та № 826/12057/14, які набрали законної сили, зазначено, що згідно статті 100 ПК України платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов`язання.

Отже, враховуючи положення пункту 100.2 статті 100 ПК України, ПрАТ «Київспецтранс» реалізовувало своє право, передбачене нормами чинного законодавства, на подачу заяви про розстрочення судових рішень.

За наслідками розгляду заяв позивача вище вказаними судовими рішеннями ПрАТ «Київспецтранс» було розстрочено сплату відповідної суми податкового боргу. Зазначене не заперечується відповідачем.

ПрАТ «Київспецтранс» звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати ППР ГУ ДФС у м. Києві від 11.06.2018 № , яким до позивача, за порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, передбачених пунктом 57.1 статті 57, п. 50.1 статті 50 ПК України, та порушення термінів сплати розстроченої суми грошового зобов`язання, передбачених статтею 100 ПК України, застосовано штрафні санкції у розмірі 20 % від суми грошового зобов`язання, що дорівнює 897 170, 18 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.08.2018 у справі №826/11169/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019, позов ПрАТ «Київспецтранс» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.06.2018 № задоволено.

Так, у вказаних судових рішеннях встановлено, що штрафні санкції оскаржуваним ППР від 11.06.2018 № нараховані за розстроченими судовими рішеннями у справах №2а-12448/11/2670, №2а-2080/12/2670, №2а-17380/11/2670, №2а-4439/12/2670, №826/2453/13-а, №2а-5778/12/2670, №826/12057/14.

При цьому, суд зазначив, що на підтвердження своєчасно сплачених сум по вказаним вище розстроченим судовим рішенням, за період, що підлягав камеральній перевірці, а саме: з 07.09.2016 по 04.05.2018, позивачем надано суду першої інстанції копії оборотно-сальдових відомостей по рахункам, довідок з банку щодо сплати податкового боргу на користь банку. Також, на підтвердження сплати задекларованих податкових зобов`язань позивачем надано суду першої інстанції копії відповідних платіжних доручень.

Також, суд дійшов висновку, що наданими позивачем доказами підтверджується своєчасна сплата розстрочених сум грошового зобов`язання за період, що був перевірений, згідно з вказаними вище рішеннями суду про стягнення податкового боргу та ухвалами судів першої та апеляційної інстанції про розстрочення сплати такого боргу, а тому податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 11.06.2018 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічний висновок викладено у ч. 2-3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Враховуючи те, що Окружним адміністративним судом міста Києва у рішенні від 29.08.2019 у справі №826/11169/18, встановлена своєчасна сплата ПрАТ «Київспецтранс» податкового боргу з податку на додану вартість за розстроченими судовими рішеннями у справах, зазначених у розрахунку до податкового повідомлення-рішення від 06.09.2018, а саме, у справах №2а-12448/11/2670, №2а-2080/12/2670, №2а-17380/11/2670, №2а-4439/12/2670, №826/2453/13-а, №2а-5778/12/2670, №826/12057/14, вказані обставини не підлягають доказуванню.

Крім того, на підтвердження вчасного виконання зобов`язань по сплаті податку на додану вартість, відповідно до розстрочених судових рішень, зазначених в Розрахунку до податкового повідомлення - рiшення № ПрАТ «Київспецтранс» було надано суду картки рахунку 6415 від 26.06.2019, від 01.07.2019, 02.07.2019 .

В той же час, суд звертає увагу, що зазначений в акті № 14603/26-15-12-13-20/2772037 від 10.08.2018 розрахунок містить ті ж суми штрафних санкцій, що неодноразово застосовувались посадовими особами податкових органів при проведені перевірок, що підтверджують складені раніше копії актів камеральних перевірок (Акт № 9963/26-15-12-13-20 від 11.10.2017 року, Акт №5481/26-15-12-12-20 від 14.05.2018 року, Акт № 3116/26-56-12-01-18 від 07.06.2018), та винесенні на підставі актів податкові повідомлення-рішення в частині своєчасності сплати податку на додану вартість, які в свою чергу були оскаржені в судовому порядку.

Відповідно до п. 116.2 ст.116 ПК України за одне податкове правопорушення контролюючий орган може застосувати тільки один вид штрафної (фінансової) санкції (штрафу), передбаченої цим Кодексом та іншими законами України

Разом з тим, при складані акту камеральної перевірки №14603/26-15-12-13-20/2772037 від 10.08.2018 року посадовими особами ГУ ДФС у м. Києві було порушено податкове законодавство щодо підстав для висновків за результатами перевірок (п.83.1.4 ст.83) щодо застосування санкцій за одне й те ж правопорушення (п. 116.2 ст. 116 ПК України).

Вказане також підтверджується довідками позивача №1-7 щодо тотожної сплати податкового боргу за період з 01.08.2016 по 14.05.2018 по розстроченим судовим рішенням, зазначеним у розрахунку до податкового повідомлення-рішення № від 06.09.2018. (т.4 а.с.44-79)

Натомість, під час розгляду справи в суді першої інстанції, представник відповідача не зміг пояснити суду визначені та нараховані відповідачем суми штрафних санкцій згідно наданого розрахунку до податкового повідомлення-рішення.

Отже, ПрАТ «Київспецтранс» підтверджується належними доказами своєчасна сплата розстрочених сум грошового зобов`язання за період, що був перевірений, згідно з вказаними вище рішеннями суду про стягнення податкового боргу та ухвалами судів першої та апеляційної інстанції про розстрочення сплати такого боргу.

У свою чергу, контролюючим органом не було спростовано доводів позивача щодо своєчасності сплати розстрочених судовими рішеннями сум грошового зобов`язання, як і не доведено обґрунтованості висновків акта перевірки, їх правомірності та відповідності всім фактичним обставинам, ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції

Отже, висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства є помилковими та такими, що не відповідають обставинам справи та непідтверджені належними доказами, з огляду на зазначене оскаржуване ППР № від 06.09.2018, є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, а в рішенні від 27.09.2010 по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» - що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі «Пономарьов проти України» (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд», яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції не зобов`язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6» (пункт 22 мотивувальної частини рішення від 20 липня 2006 року).

Аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, оскаржуване ППР скасуванню, а доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Щодо клопотання представника позивача про стягнення судових витрат з ГУ ДПС у м. Києві на користь ПрАТ «Київспецтранс», у зв`язку з розглядом адміністративної справи судами, яке заявлено у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки представником позивача не визначено суму вказаних витрат та не надано належних доказів здійснення вказаних витрат.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві - залишити без задоволення.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: О.М. Оксененко

Ю.К. Черпак

Повний текст виготовлено 05.12.2025 року