Справа № 686/27119/25
Суддя: Чевилюк З. А.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/549/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Чевилюк З.А.,

з участю секретаря судового засідання Томашівської А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому адміністративну справу №686/27119/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови.

27.08.2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову №10125, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25000 грн.

З ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 добровольцем пішов на службу до лав Збройних сил України.

Невдовзі після цього, у його мами, ОСОБА_3 , на той час уже інваліда ІІ групи, різко погіршилось здоров`я, внаслідок чого постало питання про проведення їй термінової операції з видалення пухлини головного мозку.

Враховуючи те, що мама позивача є людиною похилого віку, одинокою, і він являється її єдиною дитиною, та те, що таку операцію треба було проводити за межами їх постійного місця проживання, позивачу довелося написати рапорт на звільнення зі служби.

15 квітня 2022 року в Інституті нейрохірургії м. Києва ОСОБА_3 було проведено операцію, яка завершилась важкими для неї ускладненнями: часткова втрата слуху, зору, ковтання, координації ходи тощо.

Внаслідок вищевикладеного комісією ЛКК Хмельницького міського центру первинної медико-санітарної допомоги №2 був винесений висновок, що мама позивача має невиліковні хвороби та потребує стороннього догляду.

З того часу ОСОБА_1 майже постійно перебуває за місцем проживання мами в

с. Моломолинці Хмельницького району Хмельницької області.

За цей період ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_4 було оформлено право на відстрочку, незважаючи на те, що у його військовому квитку в пункті 12 зазначено, що він звільнився зі служби у зв`язку з інвалідністю матері.

Враховуючи те, що в даний час позивач з мамою проживають в селі, і що в місті де знаходиться ІНФОРМАЦІЯ_5 , в силу обставин, позивач буває дуже рідко, до того ж, щоб потрапити до вищевказаної установи, з будь-яких питань досить складно, щоб подавати одні й ті самі документи, які і так є в його особовій справі.

Однак, 25.07.2025 року, з цією метою, ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Заяви у нього не приймали, натомість склали протокол про адміністративне правопорушення (факт його прибуття зафіксовано протоколом ІНФОРМАЦІЯ_6 від 25 липня, 2025 року №2764).

Цього ж дня ОСОБА_1 оновив свої дані та пройшов ВЛК.

Незважаючи на вищевикладене 27.08.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 , без будь-якого повідомлення позивача, було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та стягнення з нього штрафу.

Копію постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було надіслано за зовсім іншою адресою, а саме АДРЕСА_1 , таким чином позивач отримав копію постанови набагато пізніше строку винесення постанови.

Крім того, позивачу не зрозуміло причини обов`язкової явки його до відповідача, оскільки ОСОБА_1 25.07.2025 року з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 , оновив свої дані та пройшов військово-лікарську комісію.

Позивач вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності неправомірною, безпідставною та такою, що порушує його права та свободи. Оскільки, в даний час позивач є безробітним, так як догляд за матір`ю і проживання за містом не дають йому можливості мати постійне місце роботи, відповідно, штраф для нього є непідйомним.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі.

На адресу суду 07.11.2025 року надійшла заява про доповнення позовних вимог, за якою позивач додатково просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №9026 від 30.07.2025 року.

Ухвалою суду від 02.12.2025 року вказану заяву прийнято до розгляду.

22.06.2025 року з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, ОСОБА_1 було вручено повістку №7053 з датою явки до ІНФОРМАЦІЯ_6 01.07.2025 року.

25.07. 2025 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6 , та за наслідками невиконання вимог оповіщення, представником ІНФОРМАЦІЯ_6 складено протокол №2764 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

30.07.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 винесено постанову №9026, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений у встановленому законодавством порядку.

Відповідач до суду представника не направив, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином у встановленому порядку. Неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що з метою проходження медичного огляду засобами зв`язку Укрпошта ОСОБА_1 було надіслано повістку №4072127 для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_6 із зазначенням з`явитись 01.07.2025 року.

За текстом постанови, у визначені в повістці дату і час громадянин ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неприбуття у встановленому законом порядку ІНФОРМАЦІЯ_5 не повідомляв. Вказаною бездіяльністю, громадянин ОСОБА_1 фактично порушив вимоги абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 17 Закону України «Про оборону України».

20.08.2025 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6 , та за наслідками невиконання вимог оповіщення, представником ІНФОРМАЦІЯ_6 складено протокол №3244 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

За постановою від 27.08.2025 року, враховуючи, що ОСОБА_1 у визначеніу повістці дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_6 не прибув, про поважність неприбуття у встановленому порядку не повідомив, констатовано факт порушення законодавства про оборону. Мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за що накладено штраф за ч.3. ст.210-1 КУпАП 25000 грн.

22.06.2025 року з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, ОСОБА_1 було вручено повістку №7053 з датою явки до ІНФОРМАЦІЯ_6 01.07.2025 року.

За текстом постанови, 25.07. 2025 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6 , та за наслідками невиконання вимог оповіщення, представником ІНФОРМАЦІЯ_6 складено протокол №2764 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

30.07.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 винесено постанову №9026, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

З ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 добровольцем пішов на службу до лав Збройних сил України. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я матері позивача, останній був змушений звернутися з рапортом про звільнення із служби з метою догляду за мамою та отримав право на відстрочку від призову на військову службу.

За довідкою військово-лікарської комісії від 25.07.2025 року визнаний придатним до військової служби.

Таким чином, ОСОБА_1 двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за одне й те ж саме правопорушення. Докази вручення повісток ОСОБА_1 відповідачем не представлено.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частина 1 ст.210-1 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію

Відповідно до ч.3 ст.210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно абзацу 1 частини 1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно положень ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно - рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до положень п.2 ч.1 дод.2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022р. призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до статті 283 КУпАП, яка визначає зміст постанови про адміністративне правопорушення визначено, що у постанові мають міститися: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Отже, з наведеного слідує, що відповідач належними та допустимими доказами не підтвердив порушення ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 статті 210-1 КУпАП, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Відтак, суд приходить до висновку, що у діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.3 статті 210-1 КУпАП, що виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Пункт 1 частини 1статті 247 КУпАП зазначає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

При цьому, з матеріалів справи вбачається повторність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки постановою №9026 від 30.07.2025 року та постановою №10125 від 27.08.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за одне й теж саме правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №10125 від 27.08.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 25000 грн. та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №9026 від 30.07.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., а справи про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаних адміністративних правопорушень.

Поновити пропущений строк на оскарження постанов. В діях позивача відсутній склад інкримінованих правопорушень; вчинені процесуальні порушення під час оформлення адміністративних правопорушень. Відповідачем не доведено факт повідомлення позивача про розгляд адміністративної справи та своєчасне вручення постанов позивачу.

Керуючись ст.ст. 7,9, ч.2 ст.210, 247, 251, 278-280, 293 КУпАП та ст.ст. 2,6,19-20,77, 132,139, 229, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Поновити пропущений строк для оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення №10125 від 27.08.2025 року, винесеної т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та постанови у справі про адміністративне правопорушення №9026 від 30.07.2025 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Скасувати постанову №10125 від 27.08.2025 року, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 25000 гривень та постанову №9026 від 30.07.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн., а справи про адміністративні правопорушення закрити.

Рішення підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя