Справа № 520/15409/25
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Супрун Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 р. Справа № 520/15409/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Чернівецької митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2025, по справі № 520/15409/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАРВЕЛ»

до Чернівецької митниці Державної митної служби України

про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАРВЕЛ» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило суд:

-визнати противоправним та скасувати рішення Чернівецької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA408000/2025/000021/2 від 24.01.2025 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2025/000068 від 24.01.2025.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2025 позовні вимоги задоволено.

Визнано противоправним та скасовано Рішення Чернівецької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA408000/2025/000021/2 від 24.01.2025 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2025/000068 від 24.01.2025.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про ненадання судом першої інстанції оцінки доводам відповідача, що надані до митного оформлення документи для підтвердження митної вартості містили розбіжності, а також в них відсутні всі відомості, необхідні для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом.

На підставі п. 3 ч. 1ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, 02.01.2023 між ТОВ «ТАРВЕЛ» (Україна) (Покупець) та компанією VITOIL LTD SP.ZO.O. (Польща) (Продавець) було укладено договір купівлі-продажу № TV-10-23 (далі - Договір №-23).

Відповідно до пункту 2 Договору №-23 за цим договором купівлі-продажу Продавець погоджується продати, а Покупець купити товар, який вказаний у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору.

За змістом пунктів 3.1, 3.2 Договору №-23 загальна вартість продукції за цим договором купівлі-продажу складається з загальної вартості у Специфікаціях до цього договору. Покупець має право замовляти, а Продавець відповідно відпускати, частинами товар відповідно до підписаних Специфікацій, вказавши кількість і ціну відпущеної Продукції.

Положення пункту 7 Договору №-23 передбачають, що умови та строки поставки Специфікаціях до цього договору. Відправником товару може бути будь-яка інша компанія за вказівкою контрактоутримувача, про що вказується у товаро-супровідній документації та не потребує додаткового узгодження з утримувачем товару. Після узгодження Покупцем Продавець має надати наступні документи: рахунок фактура (інвойс) (оригінал), пакувальний лист (оригінал), морську накладну (коносамент) (видання телекс релізу коносамента) або авіа накладну (копія), сертифікат якості на продукцію (оригінал), сертифікат походження (оригінал), страховий поліс (копія), експортна декларація (копія).

Згідно з пунктом 8 Договору №-23 умови платежу вказуються в Специфікаціях до цього договору. Валюта платежу - долари США. Валюта договору - долари США.

Відповідно до Специфікації № 110/1 від 30.09.2024 до Договору купівлі-продажу №TV-10-23 від 02.01.2023 сторонами було погоджено опис товару, який поставляється, його кількість та вартість, а саме: Ветеринарний препарат «Зінол 1%» (Veterinary preparation «Zinol 1%») у кількісті 11 000,00 кг, ціна 2,35 доларів США за 1 кг, загальною вартістю 25 850,00 доларів США. Умови поставки: FOB Шанхай, Китай. Умови платежу: відстрочка платежу 180 днів з дати надходження Товару на склад Покупця.

24.01.2025 позивачем було подано митну декларацію, яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера №25UA91U2 (далі - МД №25UA91U2) для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно з Договором №-23.

Відповідно до граф 20, 22, 23, 42 МД №25UA91U2 вартість товару за договором складає 25 850,00 доларів США, курс валюти 41,9751 грн. на 1 долар США, поставка відбувалася на умовах FOB Шанхай, Китай.

Митна вартість поставленого товару була визначена позивачем за ціною контракту (основний метод).

Згідно з графою 12 МД №25UA91U2 митна вартість становить 1 254 308,02 грн (25 850,00 доларів США х 41,9751 грн. за 1 долар США + 169 251,68 грн. (транспортні витрати)).

До поданої МД №25UA91U2 на підтвердження заявленої митної вартості товару митному органу позивачем було подано такі документи: сертифікат якості №176 від 15.10.2024, сертифікат якості №177 від 16.10.2024, сертифікат якості №178 від 16.10.2024, пакувальний лист б/н від 30.09.2024, Інвойс №-23-110/1 від 30.09.2024, коносамент № SZ241003139B від 26.10.2024, CRM № від 21.01.2025, сертифікат про походження товару №24С1300С3926/50038 від 05.11.2024, рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг № 2 від 21.01.2025, рахунок на оплату про надання транспортно-експедиційних послуг № 49 від 21.01.2025, рахунок на оплату за фрахт № 19 від 13.01.2025, довідка про транспортні витрати № 92 від 21.01.2025, довідка про транспортні витрати (Фрахт +Локальні) №А00014 від 21.01.2025, розподілення ТР (1/2) від 21.01.2025, висновки щодо ціни Товару № 2360 від 19.12.2024, договір купівлі-продажу № TV-10-23 від 02.01.2023, додаткова угода №1 від 10.07.2023, електронна справа №12399950 від 24.01.2025 реєстраційне посвідчення №АВ-09382-01-20 від 07.09.2023.

24.01.2025 відповідачем було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2025/000021/2 (далі - Рішення № UA408000/2025/000021/2), відповідно до якого застосовано другорядний (резервний) метод для визначення митної вартості товарів.

На підставі Рішення № UA408000/2025/000021/2 відповідачем було винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2025/000068 (далі - Картка відмови №/2025/000068), згідно з якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів.

Не погодившись із рішеннями про коригування митної вартості, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідач при винесенні оскаржуваного рішення про коригування митної вартості не обґрунтував належним чином наявність сумнівів в числових значеннях або недостовірність та/або неповноту наданих документів, що могло б бути підставою для коригування митної вартості.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України).

Статтею 264 Митного кодексу України встановлено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно із п. п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.ч. 1, 2 ст. 52 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу, за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Частинами 1, 2 статті 53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч. ч. 3, 4 ст. 64 Митного кодексу України).

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного Кодексу України.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Крім того, системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у ст. 53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному, з урахуванням вимог митного законодавства щодо необхідності проведення процедури митних консультацій.

При цьому, слід враховувати, що ст. 53 МК України, якою врегульовано порядок підтвердження декларантом заявленої митної вартості та її перевірки митницею, не містить жодних вимог щодо необхідності додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20.02.2018 по справі № 809/1884/16.

Надаючи оцінку правомірності рішення про коригування митної вартості товарів від № UА209000/2025/100069/2 від 18 лютого 2025 року р колегія суддів зазначає наступне.

Стосовно доводів відповідача щодо того, що пунктом 6 контракту від 02.01.2023 № TV-10-23 передбачено страхування товару, умови якого визначаються у специфікаціях, але при цьому, наданою до митного оформлення специфікацією від 30.09.2024 №110/1, страхування не визначено, також дану складову митної вартості не заявлено до митного оформлення, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 6 Договору від 02.01.2023 № TV-10-23 умови щодо страхування вказуються у Специфікаціях до цього договору. Як вбачається зі змісту Специфікації, відомості щодо страхування товару відсутні, що свідчить про те, що товар не був застрахований. Вказане також підтверджується довідкою ТОВ «СТАРЛОДЖИК» про транспортні витрати від 21.01.2025 № А0001489-1 та довідкою ТОВ «ЛЕЛЕКА ЛОГІСТІК» про транспортні витрати від 21.01.2025 № 92, отже, враховуюче вищевикладене, страхування товару не здійснювалось, такі витрати до митної вартості товару, придбаного позивачем, не включаються, а тому доводи митного органу в цій частині є необґрунтованим.

Стосовно доводів відповідача щодо висновку ДП «Держзовнішінформ» від 19.12.2024 №2360 де вказано, що він дійсний протягом 30 діб від дати видачі, а тому станом на дату подання митної декларації до оформлення він втратив чинність, колегія суддів зазначає, що лист ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 19.12.2024 № 2360 відповідно до частини 2 статті 53 МК України, не належать до переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів і обов`язково мають бути надані декларантом.

Крім того, колегія суддів зазначає, що на зазначений висновок не поширюються вимоги Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, адже зазначений вище лист не є звітом про оцінку майна в розумінні Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», натомість у ньому було проведено аналіз відповідності цінових умов Договору №-23 поточній кон`юктурі ринку, а отже доводи відповідача в цій частині є необгрунтованими та не приймаються колегією суддів.

Доводи відповідача стосовно того, що у рахунку на оплату від 13.01.2025 №19 зазначено реквізити Договору від 27.07.2022 № 27-07-03/22, який не надано до митного оформлення. Так, відсутні документально підтверджені відомості, які б відображали умови транспортування та підтверджували числове значення транспортних витрат.

Стосовно цього колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених транспортних витрат позивачем до митної декларації було надано такі документи: коносамент № SZ241003139B від 26.10.2024, CRM № від 21.01.2025, рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг № 2 від 21.01.2025, рахунок на оплату про надання транспортно-експедиційних послуг № 49 від 21.01.2025, рахунок на оплату за фрахт № 19 від 13.01.2025, довідка про транспортні витрати № 92 від 21.01.2025, довідка про транспортні витрати (Фрахт +Локальні) №А00014 від 21.01.2025.

Також, до митного органу було надано розрахунок розподілу транспортних витрат по деклараціям (розподілення ТР (1/2) від 21.01.2025).

Колегія суддів зазначає, що з наданих позивачем довідок про транспортні витрати та рахунків на оплату вбачається, що усі понесені ним транспортні витрати, пов`язані з доставкою товарів до митного кордону України, були включені до складу митної вартості товарів: - послуги, надані ТОВ «СТАРЛОДЖИК»: морське перевезення вантажу за межами державного кордону України (порт Констанца, Румунія) 98 261,68 грн, комплекс послуг з обробки контейнерів у порту призначення за межами митної території України 42 200,00 грн; - послуги, надані ТОВ «ЛЕЛЕКА»: транспортні послуги з міжнародного перевезення вантажів автомобілем RENAULT держ.номер НОМЕР_1 /АХ0720XF за маршрутом Констанца, Румунія п/п Порубне, Україна 28 790,00 грн.

Крім того, колегія суддів зазначає, що Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Отже, додані позивачем до митної декларації документи належним чином підтверджують вартість послуг з транспортування товару, придбаного позивачем, а тому доводи відповідача в цій частині є необгрунтованими.

Стосовно доводів відповідача щодо того, що довідка про транспортні витрати від 21.01.2025 № 92 вказує місцем доставки м. Хмельницький, при цьому згідно CMR від 21.01.2025 № місцем розвантаження товару вказано м. Харків, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 5 частини 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Як вбачається з матеріалів справи, до митної вартості ввезених товарів враховано транспортні витрати від точки завантаження до митного поста п/п Порубне, Україна.

Всі подальші витрати на транспортування після митного оформлення та доставлення товару з митного поста на склад в Хмельницький не впливають на митне оформлення товару і до митної вартості не включаються.

Отже, колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача в цій частині.

Стосовно доводів відповідача, що на офіційному сайті виробника товару: https://www.dyhg.com/product_en/typeid/4.html відсутні відомості щодо виробництва ним оцінюваного товару, колегія суддів зазначає, що відповідачем не зазначено, як саме наявність або відсутність такої інформації відповідно до норм МК України впливає на правильність визначення митної вартості товарів.

Крім того, ТОВ «ТАРВЕЛ» до митного оформлення було надано Реєстраційне підтвердження №AB-09382-01-20 від 07.09.2023, відповідно до якого виробником є ТОВ "ВЕТСИНТЕЗ" ЧЖЕЦЗЯН ДАЯН БАЙОТЕК ГРУП КР, ЛТД, тобто фактично, на замовлення ТОВ "ВЕТСИНТЕЗ" продукт "Зінол 1%" виготовляється групою компаній ЧЖЕЦЗЯН ДАЯН БАЙОТЕК ЛТД.

Відповідно до листа ZHEJIANG DAYANG BIOTECH GROUP CO., LTD від 04.05.2023 компанії HERO CHEMICAL CO., LTD, ZHEJIANG SHARE BIO-PHARM CO., LTD, SHIJIAZHUANG HUIHAO TRADE CO., LTD, ANJI FENGMU VETERINARY MEDICINE CO., LTD входять до ZHEJIANG DAYANG BIOTECH GROUP CO., LTD.

Таким чином, виробник товару належить групи компаній, які вказані у наданих позивачем документах (інвойсі, коносаменті, автотранспортних накладних).

Стосовно доводів відповідача щодо того, що подані до митного оформлення документи не містять інших, визначних частиною 10 статті 58 МКУ, числових значень складових митної вартості, зокрема: вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим в відповідними товарами; вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням; комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 Договору № TV-10-23 упаковка та маркування мають бути погоджені з Покупцем. Упаковка товару повинна забезпечити його збереження та безпечну доставку. Упаковка (тара) не є зворотною та повторному використанню не підлягає, із зазначеного вбачається, що упаковка товару входить в його вартість.

Також згідно з умовами Договору № 27-07-03/22 Експедитор за рахунок Клієнта організовує перевезення його вантажів на умовах, погоджених Сторонами, а також надає інші послуги Клієнтові за погодженням Сторін, в тому числі щодо митного оформлення вантажу, оплати провізної плати (залізничного тарифу) за завантажені та порожні рейси рухомого складу та інші послуги/роботи надані залізницею/перевізником.

У довідці про транспортні витрати, виданій ТОВ «СТАРЛОДЖИК» указано номер контейнера, який також зазначено у коносаменті. Із зазначеного вбачається, що транспортування товару, придбаного позивачем, здійснювалось у контейнерах, користування якими включено до вартості транспортних послуг та, відповідно, включено до митної вартості товарів.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що особою, яка здійснювала декларування товарів є ОСОБА_1 , тобто директор ТОВ «ТАРВЕЛ», що вказує, що в межах цього митного оформлення товарів позивачем митний брокер не залучався, а тому брокерська винагорода до митної вартості товарів не включається.

Стосовно доводів щодо того, що у електронному інвойсі зазначено виробником товару ZHEJIANG DAYANG BIOTECH GROUP CO., LTD, що не підтверджується жодним з поданих до митного оформлення документів, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до комерційного інвойсу №-23-110/1 вантажовідправником є SHIJIAZHUANG HUIHAO TRADE CO., LTD. Ця ж компанія вказана в коносаментів та автотранспортних накладних (CMR). Також, як було зазначено вище, згідно з листом ZHEJIANG DAYANG BIOTECH GROUP CO., LTD від 04.05.2023 компанії HERO CHEMICAL CO., LTD, ZHEJIANG SHARE BIO-PHARM CO., LTD, SHIJIAZHUANG HUIHAO TRADE CO., LTD, ANJI FENGMU VETERINARY MEDICINE CO., LTD входять до ZHEJIANG DAYANG BIOTECH GROUP CO., LTD.

Отже, у ході судового розгляду не знайшли підтвердження висновки відповідача щодо наявності обґрунтованих сумнівів у правильності визначення позивачем митної вартості товару.

Натомість, позивач під час митного оформлення надав необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не обґрунтовано наявності розбіжностей або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, у зв`язку з чим оскаржуване рішення відповідача є неправомірним та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню, а позов задоволенню.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернівецької митниці - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2025 по справі № 520/15409/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло