Справа № 160/17379/25
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 160/17379/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Кальник В.В.) в адміністративній справі №160/17379/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

13.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що виразилися у відмові поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за вислугою років, призначену відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з часу призупинення її виплати, у відповідь на надане звернення від 10 листопада 2024 року та після проведення 23 травня 2025 року фізичної ідентифікації шляхом проведення ідентифікації та верифікації особи за допомогою відеоконференцзв`язку із дотриманням законодавства у сфері електронних довірчих послуг у відповідності до положень Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за вислугою років, призначену відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з часу призупинення її виплати, на підставі наданого звернення від 10 листопада 2024 року та проведеної 23 травня 2025 року фізичної ідентифікації шляхом проведення ідентифікації та верифікації особи за допомогою відеоконференцзв`язку із дотриманням законодавства у сфері електронних довірчих послуг у відповідності до положень Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач є військовим пенсіонером, якому з 2014 року призначена пенсія за вислугою років. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року у справі № 160/4187/22, яке набрало законної сили 22 травня 2022 року, позовні вимоги ОСОБА_1 про перерахунок пенсії були задоволені частково. Згідно з позовною заявою, Головне управління призупинило виплату пенсії позивачу, посилаючись на норми пункту 16 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596 (далі Порядок № 1596), у зв`язку з тим, що він не отримував кошти з поточного рахунку більш як один рік. Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки, на його думку, в даному випадку застосуванню підлягає пункт 17 Порядку № 1596, який регулює ситуації, коли пенсія отримується за допомогою платіжної картки, строк дії якої перевищує один рік, і не проводились видаткові операції протягом шести місяців. При цьому, позивач зазначає, що пройшов необхідну ідентифікацію особи: спочатку шляхом авторизації в особистому електронному кабінеті, а потім через відеоконференцзв`язок 23.05.2025 року. Незважаючи на це, виплата пенсії не була поновлена.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року позов задоволено.

Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що дії органу Пенсійного фонду України відповідають вимогам частині другій статті 19 Конституції України, яка закріплює правило, згідно з яким органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Скаржник наголошує, що підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії або грошової допомоги (бланк якої передбачений є Додатком № 1 до Порядку № 1596), яка, відповідно до п. 10 Порядку № 1596, може бути подана пенсійному органу двома шляхами, а саме: особисто пенсіонером до органу Пенсійного фонду; від установи уповноваженого банку.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.

В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звільнений у 2014 році з військової служби в Збройних Силах України в запас, з цього року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській.

Позивачу призначене пенсійне забезпечення за вислугою років на підставі Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року у справі № 160/4187/22, яке набрало законної сили 22 травня 2022 року відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, позов ОСОБА_1 до Головного управління про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволений частково. Визнані протиправними дії Головного управління щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення від 05 серпня 2021 року № ФД112286. Зобов`язано Головне управління провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення від 05 серпня 2021 року № ФД112286, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням фактично виплачених коштів. Зобов`язано Головне управління провести виплату ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Як зазначив позивач, 02.04.2024 року у зв`язку із відсутністю у нього інформації про виконання Головним управлінням Рішення у справі № 160/4187/22, ним рекомендованим поштовим відправленням було направлене звернення до Головного управління щодо виконання зазначеного судового рішення.

Листом Головного управління від 08.05.2024 № 28267-17933/Г-01/8-0400/24, яке було отримано позивачем звичайним поштовим відправленням 25.05.2024 року у відповідь на надане звернення від 02.04.2024, позивачу було повідомлено про порядок виконання Головним управлінням Рішення у справі № 160/4187/22. Відповідно до інформації, викладеної Головним управлінням у листі від 08.05.2024, позивач дізнався, що його пенсію було призупинено, в зв`язку з чим його було повідомлено листом від 27.02.2023 за № 0400-010508-8/25829.

В обґрунтування призупинення позивачу пенсії Головне управління в листі від 08.05.2024 посилалося на положення Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596 (далі Порядок, затверджений Постановою № 1596), пунктом 16 якого визначено, що якщо суми пенсії та грошової допомоги одержуються за довіреністю більш як один рік або не одержуються з поточного рахунка більш як один рік, уповноважений банк зобов`язаний повідомити про це відповідному органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини, а одержувач подати нову заяву до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення згідно з вимогами, визначеними в пункті 10 цього Порядку.

Також, як зазначив позивач, лист від 27.02.2023, на який Головне управління посилалося в листі від 08.05.2024, будь-яким чином (в паперовій чи електронній формі), в тому числі поштовим відправленням за вказаною позивачем поштовою адресою для листування, йому не надходив.

Після додаткової авторизації в особистому електронному кабінеті на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України (далі Особистий кабінет), 10.11.2024 року позивачем подане звернення до Головного управління через Особистий кабінет щодо законності підстав призупинення йому пенсії, надання на його адресу копії листа від 27.02.2023 та клопотанням щодо поновлення виплати йому призначеної пенсії з відповідними обґрунтуваннями.

На звернення від 10.11.2024 року Листом Головного управління від 10.12.2024 № 66092-48134/Г-01/8-0400/24 в електронній формі через Особистий кабінет 11.12.2024 року Головне управління послалось на положення пункту 16 Порядку, затвердженого Постановою № 1596, та необхідність подання позивачем нової заяви до органу Пенсійного фонду України. Також в листі від 10.12.2024 Головним управлінням позивачу було запропоновано для продовження виплати пенсій (починаючи з місяця припинення) пройти фізичну ідентифікацію в один із визначених способів: через особисте звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України; через ідентифікацію одержувачів пенсій в установах АТ Ощадбанк; через звернення до закордонної дипломатичної установи України для отримання посвідчення, що фізична особа є живою, та подальше подання заяви про проходження ідентифікації до територіального органу Пенсійного фонду України.

Отже, виплата позивачу пенсії після розгляду Головним управлінням звернення від 10.11.2024 не була поновлена.

12.05.2025 року позивачем через Особистий кабінет на підставі відповідних положень Порядку, затвердженого Постановою № 1596, з питань проведення органами Пенсійного фонду України фізичної ідентифікації особи було подано відповідне звернення щодо проведення ідентифікації та верифікації особи за допомогою відеоконференцзв`язку із дотриманням законодавства у сфері електронних довірчих послуг.

За результатами проведеного 23.05.2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області відеоконференцзвя`язку та опрацювання наданих одержувачем документів, відповідей на поставлені запитання в ході відеоконференції з позивачем, особу було встановлено, про що позивача було повідомлено в електронній формі рішенням про встановлення особи від 27.05.2025 № 742085.

Згідно з даними Особистого кабінету позивача, після винесення ГУ ПФУ в Чернівецькій області Рішення від 27.05.2025 року, 27.05.2025 року було сформовано окреме звернення вже до Головного управління про перерахунок військової пенсії.

Також, згідно з даними Особистого кабінету, Головним управлінням звернення від 27.05.2025 рахується виконаним з рішенням відмовлено 30.05.2025 року.

Як зазначив позивач, будь-які документи щодо відмови Головного управління на звернення від 27.05.2025, як і будь-які дані щодо наявності таких документів або такого рішення, в Особистому кабінеті відсутні. Інформація щодо відмови Головного управління на звернення від 27.05.2025 після проведеної 23.05.2025 року ідентифікації та верифікації особи за допомогою відеоконференцзв`язку в паперовій, в електронній формі позивачу на час подання позову не надходила. Поновлення виплати пенсії після фізичної ідентифікації особи не відбулось.

Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов до висновку про їх обґрунтованість.

Переглядаючи судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить наступного висновку.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною 2 статті 19 Конституції Українивстановлений обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-VI).

Згідно з частиною 1 статті 47 № 1058-VI, пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Аналізуючи вищевказані положення чинного законодавства, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що право на отримання пенсії є конституційною гарантією. Суми пенсії є власністю позивача, оскільки з його заробітної плати протягом трудової діяльності здійснювалися утримання (страхові внески) з метою подальшої їх виплати у вигляді пенсії при досягненні особою пенсійного віку та набуття страхового трудового стажу.

Приписами частини 1 статті 49 Закону № 1058-VI передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2-1) за заявою пенсіонера про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном; 3) у разі смерті пенсіонера, визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим у встановленому законом порядку; 3-1) у разі надання пенсіонеру статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 4-1) у разі непроходження фізичної ідентифікації у випадках, передбачених законодавством; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону № 1058-VI, поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону. Наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду України є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.99 № 1596 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2016 № 662) затверджено Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках (далі - Порядок № 1596, у редакції, чинній на момент спірних правовідносин).

Пунктом 17 Порядку № 1596 передбачено, що у разі, якщо суми пенсії та грошової допомоги отримуються з використанням платіжної картки, строк дії якої перевищує один рік, і протягом року за такою платіжною карткою не проводилися видаткові операції особисто одержувачем, а банком протягом року не проводилася фізична ідентифікація особи, уповноважений банк повідомляє про це відповідному органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення. У такому разі орган Пенсійного фонду України або орган соціального захисту населення забезпечує проведення ідентифікації та верифікації особи на підставі пред`явленого (в обов`язковому порядку) одержувачем особисто паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та визначеного законодавством документа, в якому зазначено відомості про місце її проживання. Органи Пенсійного фонду України можуть забезпечити проведення ідентифікації та верифікації особи за допомогою відеоконференцзв`язку із дотриманням законодавства у сфері електронних довірчих послуг. Під час сеансу такого відеоконференцзв`язку пред`являються документи, що посвідчують особу, відповідно до порядку, визначеного правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінцифри.

До фізичної ідентифікації прирівнюється:

- авторизація в особистому електронному кабінеті на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України за допомогою віддаленого кваліфікованого електронного підписуДія.Підпис(Дія ID), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг;

- посвідчення в установленому порядку за зверненням одержувача, який тимчасово проживає за кордоном, відповідною закордонною дипломатичною установою України факту, що особа є живою.

- якщо ідентифікація та верифікація особи не відбулася протягом року, орган Пенсійного фонду України та орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку і проводить виплату через призначеного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України в установленому порядку.

Відповідно до положень пункту 10 Порядку № 1596, заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів електронної ідентифікації з високим або середнім рівнем довіри відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Як вбачається з матеріалів справи, 10.11.2024 позивачем до відповідача було подане звернення через Особистий кабінет щодо законності підстав призупинення йому пенсії з клопотанням щодо поновлення виплати йому призначеної пенсії з відповідними обґрунтуваннями.

При цьому, суд першої інстанції вірно зауважив, що позивач здійснив необхідні дії для проходження фізичної ідентифікації, як це передбачено законодавством. Зокрема, останній авторизувався в особистому електронному кабінеті на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України за допомогою кваліфікованого електронного підпису та подав звернення. Крім того, він пройшов ідентифікацію та верифікацію за допомогою відеоконференцзв`язку 23.05.2025, що підтверджено відповідним рішенням головного управління ПФУ в Чернівецькій області про встановлення особи №742085 від 27.05.2025.

Суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що означені дії позивача повністю відповідають вимогам Порядку № 1596 щодо відновлення виплат.

Проте, відповідачем ні під час розгляду справи в суді першої, ні апеляційної інстанції не надано жодного доказу правомірності його дій щодо непоновлення ОСОБА_1 виплати пенсії за вислугою років, призначеної відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з часу призупинення її виплати.

З огляду на вказане, з урахуванням наведених законодавчих норм та встановлених обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ефективним способом захисту порушених прав є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити позивачу виплату пенсії за вислугою років, призначену відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з часу призупинення її виплати, на підставі наданого звернення від 10.11.2024 та проведеної 23.05.2025 фізичної ідентифікації шляхом проведення ідентифікації та верифікації особи за допомогою відеоконференцзв`язку із дотриманням законодавства у сфері електронних довірчих послуг у відповідності до положень Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року в адміністративній справі №160/17379/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 03 грудня 2025 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак