Справа № 420/5879/25
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5879/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційне дням перебування на бойовому чергуванні для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій за періоди з 06.08.2024 по 30.09.2024.

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшеної до 70 000 грн. одноразової додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційне дням перебування на бойовому чергуванні для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій за періоди з 06.08.2024 по 12.10.2024.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити індексацію ОСОБА_1 збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційне дням перебування на бойовому чергуванні для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій за періоди з 06.08.2024 по 30.09.2024.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшеної до 70 000 грн. одноразової додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційне дням перебування на бойовому чергуванні для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій за періоди з 06.08.2024 по 12.10.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.08.2024 позивач ОСОБА_1 відповідно до витягу від 06.08.2024 №227 вважається таким, що залучений до безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з Національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Сумській області, ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) на підставі бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних сил України від 28.07.2024 №12104т, бойовий наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 03.08.2024 №2269т. Фактично позивач відповідно до даного бойового наказу залучається з цього періоду до фактичного виконання завдань на території ворога та в прикордонній смузі, також приймає безпосередню участь у підготовчому процесі військ, що підтверджується безпосереднього витягом з бойових розпоряджень командира НОМЕР_2 механізованого батальйону. Відповідно до витягів бойового розпорядження командира 1 механізованого батальйону сума недоплати за серпень додаткової грошової винагороди 100 000 гривень склала 9 (дев`ять) діб, тобто необхідно зробити перерахунок відповідно, неналежна виплата призвела до недорахуванню аліментів. Також відповідно до обліку днів для виплати одноразової додаткової винагороди в розмірі 70 000 гривень за 24 доби. До Відповідно до витягів бойового розпорядження командира 1 механізованого батальйону сума недоплати за вересень додаткової грошової винагороди 100 000 гривень склала 8 (вісім) діб, тобто необхідно зробити перерахунок відповідно, неналежна виплата призвела до недорахуванню аліментів. Також відповідно до обліку днів для виплати одноразової додаткової винагороди в розмірі 70 000 гривень за 30 діб. Відповідно до витягів бойового розпорядження до обліку днів для виплати одноразової додаткової винагороди в розмірі 70 000 гривень за 12 діб, за жовтень 2024 взагалі нічого не сплачувалось. Відповідач мав в наявності всі документи, на підставі яких зобов`язаний був здійснити відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022, нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у вигляді 70000 гривень та донарахуванню додаткової грошової винагороди у вигляді 100000 гривень. Станом на 16.02.2025 позивачу невиплачена додаткова винагорода за вищезазначений час, а саме не здійснено перерахунок за 17 (сімнадцять) діб додаткової грошової винагороди з розрахунку 100 000 гривень, не здійснена взагалі виплата за 66 (шістдесят шість) діб одноразової додаткової винагороди з розрахунку 70 000 гривень.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена на суддю Токмілову Л.М.

Ухвалою від 05.03.2025 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2025 року справа розподілена на суддю Самойлюк Г.П.

Ухвалою від 02.06.2025 року прийнято справу до провадження. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 08.12.2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження по справі № 420/5879/25, відмовлено.

До суду від відповідача військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що визначення конкретних завдань, які виконував військовослужбовець, встановлення їх належності до переліку бойових (спеціальних) завдань, та встановлення місця їх виконання є ключовим фактором для нарахування додаткової винагороди у підвищеному до 100 000 грн розмірі. Згідно рапорту командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (вхідний №25178 від 04.09.2024) за серпень місяць ОСОБА_1 нараховано додаткову винагороду: - в розмірі 30 000 грн пропорційно дням участі за 15 днів (період з 01.08.2024 по 15.08.2024). за виконання завдання щодо чергування на оперативному командному пункту ДЕЛЬТА, яке знаходиться в районі ведення бойових дій, поза межами батальйонного району оборони (атаки), на території України. Дане твердження підтверджується долученими до позовної заяви бойовими розпорядженнями; - в розмірі 100 000 грн пропорційно дням участі за 16 днів (період з 16.08.2024 по 31.08.2024) за безпосередню участь в бойових діях згідно визначеного законом переліку. Відповідно до бойового розпорядження № 393 від 15.08.2024 та послідуючих позивач з 16.08.2024 виконував чергування на рухомому командному пункті, на території противника, брав безпосередню участь в бойових діях, за військовою частиною здійснено йому нарахування та виплату збільшеної додаткової винагороди. Згідно рапорту командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (вхідний №28614 від 05.10.2024) за вересень місяць ОСОБА_1 нараховано додаткову винагороду: - в розмірі 30 000 грн пропорційно дням участі за 4 дні (період з 22.09.2024 по 25.09.2024) за виконання завдання щодо чергування на оперативному командному пункту ДЕЛЬТА, яке знаходиться в районі ведення бойових дій, поза межами батальйонного району оборони (атаки), на території України. Дане твердження підтверджується долученими до позовної заяви бойовими розпорядженнями; - в розмірі 100 000 грн пропорційно дням участі за 21 день (період з 01.09.2024 по 21.09.2024). Згідно рапорту командира 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (вхідний №32514 від 06.11.2024) за жовтень місяць ОСОБА_1 нараховано додаткову винагороду: - в розмірі 100 000 грн пропорційно дням участі за 12 днів (період з 01.10.2024 по 12.10.2024). Отже, з позивачем проведено повний розрахунок у виплаті йому додаткової винагороди, що підтверджується долученими ним витягами з бойових розпоряджень та їх співставлення з рапортами на виплату та карткою особового рахунку. Крім того, на даний час проводиться звірка щодо кількості днів, коли виконання бойових завдань позивачем проводилось на території противника, тому при її закінченні військовою частиною буде здійснена виплата в відповідності до чинного законодавства.

За приписами ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно рапорту командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (вхідний №25178 від 04.09.2024) за серпень місяць ОСОБА_1 нараховано додаткову винагороду:- в розмірі 100 000 грн пропорційно дням участі за 16 днів (період з 16.08.2024 по 31.08.2024) за безпосередню участь в бойових діях згідно визначеного законом переліку.

Згідно рапорту командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (вхідний №28614 від 05.10.2024) за вересень місяць ОСОБА_1 нараховано додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн пропорційно дням участі за 21 день (період з 01.09.2024 по 21.09.2024).

Згідно рапорту командира 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (вхідний №32514 від 06.11.2024) за жовтень місяць ОСОБА_1 нараховано додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн пропорційно дням участі за 12 днів (період з 01.10.2024 по 12.10.2024).

Виплата нараховної додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн пропорційно дням участі відповідно до вказаних рапортів підтверджена карткою особового рахунку ОСОБА_1 , згідно якої у вересні за серпень виплачено 51612,90 грн., у жовтні за вересень виплачено 70000,00 грн. та у листопаді за жовтень виплачено 38709,68 грн.

Також, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.04.2025 року № 849, вирішено виплатити військовослужбовцям частини, за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською, Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території противника у період здійснення зазначених заходів, та виконання бойових (спеціальних) завдань одноразову додаткову винагороду в розмірі 70 000 грн у розрахунку за 30 днів (сумарно обчислених за період у квітні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні місяці 2024 року та січні, лютому, березні місяці 2025 року) виконання бойових (спеціальних) завдань (додаток 1).

Згідно додатку 1 до наказу від 10.04.2025 року № 849, ОСОБА_1 нараховано одноразову додаткову винагороду в розмірі 70 000 грн за період з 16.08.2024 року по 31.08.2024 року та з 01.09.2024 року по 21.09.2024 року.

Позивач не погоджується з діями відповідача щодо нарахування та виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн та одноразової додаткової винагороди в розмірі 70 000 грн не в повному обсязі, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч. 2 ст. 9 зазначеного Закону до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною 4 статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших, утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України зобов`язаний невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінету Міністрів України доручено забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з. оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання цих указів Кабінетом Міністрів України винесено постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, якою, серед іншого, передбачено виплату військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Так, умови, норми і порядок з питань деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану визначено постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168.

Відповідно до п. 1 Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (в редакції, чинній на дату спірних правовідносин) установити, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної кримінально-виконавчої служби, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Абзацом другим пункту 1-1 постанови № 168 установлено, що на період воєнного стану: військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), членам груп протиповітряної оборони, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. У разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території держави-агресора військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань.

Згідно з абзацом першим пункту 1-2 установлено, що виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Особливості виплати одноразової винагороди на період дії воєнного стану визначено розділом XXXVII «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260.

Пунктом 2 розділу XXXVII визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;

з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;

на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника;

з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями;

Згідно п. 3 розділу XXXVII райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.

Відповідно до п. 4, 5 розділу XXXVII підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Одним днем участі у бойових діях або заходах вважається період (з 00 годин до 24 години календарної доби), протягом якого військовослужбовець залучався до участі в бойових діях або заходах, незалежно від кількості та тривалості таких залучень за добу. У разі, коли військовослужбовець залучається до участі в бойових діях або заходах, які розпочато до 24 години однієї доби і закінчено після 00 годин наступної доби, до розрахунку включається зазначений період як два дні участі у бойових діях або заходах.

Згідно п. 9, 10 розділу XXXVII виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Судом встановлено, що Військовою частиною НОМЕР_1 нараховано та виплачено позивачу ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн пропорційно дням участі за період з 16.08.2024 по 31.08.2024, з 01.09.2024 по 21.09.2024, з 01.10.2024 по 12.10.2024, відповідно до витягів з бойових наказів (бойового розпорядження), журнал бойових дій та рапортів командра батальйону.

Тобто, відповідач Військова частина НОМЕР_1 нараховала та виплачувала позивачу ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн у залежності від виконуваних ним завдань.

В той же час, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що в інший оскаржуваний період, зокрема з 06.08.2024 по 15.08.2024 включно та з 22.09.2024 по 30.09.2024 включно, позивач ОСОБА_1 виконував бойові (спеціальні) завдання, з якими приписи пункту 2 розділу XXXIV Порядку № 260 пов`язують виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень пропорційно часу участі у таких діях та заходах, матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що витяги з бойових розпоряджень за період з 06.08.2024 по 15.08.2024 включно та з 22.09.2024 по 30.09.2024, які додані до позовної заяви, не є беззаперечним доказом для нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень.

При цьому, перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій саме по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн на місяць, передбаченої Постановою №168. Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні Постанови №168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та підтвердження цих обставин указаними документами.

Наведене відповідає висновкам Верховного Суду, які викладені в постанові від 5 серпня 2024 року у справі № 200/4100/23.

Також, згідно матеріалів справи, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.04.2025 року № 849, вирішено виплатити військовослужбовцям частини, за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською, Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території противника у період здійснення зазначених заходів, та виконання бойових (спеціальних) завдань одноразову додаткову винагороду в розмірі 70 000 грн у розрахунку за 30 днів (сумарно обчислених за період у квітні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні місяці 2024 року та січні, лютому, березні місяці 2025 року) виконання бойових (спеціальних) завдань (додаток 1).

Згідно додатку 1 до наказу від 10.04.2025 року № 849, ОСОБА_1 нараховано одноразову додаткову винагороду в розмірі 70 000 грн за період з 16.08.2024 року по 31.08.2024 року та з 01.09.2024 року по 21.09.2024 року.

Тобто, станом на дату розгляду справу позивачу нараховано та виплачено одноразову додаткову винагороду в розмірі 70 000 грн. за 30 днів, сумарно обчислених, за період з 16.08.2024 року по 31.08.2024 року та з 01.09.2024 року по 21.09.2024 року (30 днів з 16.08.2024 по 14.09.2024).

При цьому, позивач оскаржує дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшеної до 70 000 грн. одноразової додаткової винагороди за періоди з 06.08.2024 по 12.10.2024.

Разом з тим, з урахуванням підтверджених періодів перебування позивача на бойовому чергуванні для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій з 16.08.2024 по 31.08.2024, з 01.09.2024 по 21.09.2024, з 01.10.2024 по 12.10.2024, та періоду за який ОСОБА_1 вже нараховано одноразову додаткову винагороду (з 16.08.2024 по 14.09.2024) сумарна кількість днів складає 19 днів (7 днів за період 15.09.2024 по 21.09.2024) + (12 днів за період з 01.10.2024 по 12.10.2024), а відтак на теперішній час за оскаржуваний період у військової частини НОМЕР_1 відсутні законодавчо визначені підстави для нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшеної до 70 000 грн. одноразової додаткової винагороди.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не стягується.

Керуючись ст. ст. 9, 12, 77, 90, 139, 242-246, 250-251, 255, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.

.