Справа № 360/1856/25
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2025-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 грудня 2025 року м. ДніпроСправа № 360/1856/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., перевіривши матеріали позовної заяви адвоката Трунілова Ярослава Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2025 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Трунілова Ярослава Олександровича в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) (далі відповідач), в якому представник позивача просить суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 ДПСУ, що полягають у невиплаті ОСОБА_1 грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ДПСУ здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 01.10.2020 ОСОБА_1 був призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України, після чого 11.03.2022 укладено контракт про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України, під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України №2102-IX. На час укладання контракту Позивачу виповнилось 20 повних років.

Відповідно до довідки № 12/2323 від 05.09.2022 року позивач з 07 липня 2022 року приймав безпосередню участь у бойових діях, зокрема в районах ведення воєнних (бойових) дій. 28 березня 2025 року, під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Диліївка, Донецької області, отримав поранення: мінно-вибухове поранення, множинні вогнепальні осколкові дотичні поранення обох нижніх кінцівок, вогнепальне осколкове дотичне поранення правої верхньої повіки, акубаротравма з розривом обох барабанних перетинок.

Тому позивач вважає, що має право на отримання одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах, передбачену приписами абзацу 2 та 4 пункту четвертого Постанови КМУ від 11.02.2025 року № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національної гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».

Однак, листом від 27.08.2025 № 08/19933-25 відповідач відмовив позивачу у здійсненні зазначеної виплати, обґрунтувавши таку відмови тим, що позивач не входить до категорії осіб, на яких розповсюджується дія Постанови КМУ від 11.02.2025 № 153.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 23.09.2025 позов було залишено без руху для усунення недоліків. У встановлений судом строк позивачем недоліки було усунуто.

Ухвалою суду від 06.10.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

23.10.2025 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого вказано, що у період з 01.12.2023 по теперішній час позивач проходить службу. Одночасно, зазначені періоди прийняття військовослужбовцем безпосередньої участі.

Відповіддю від 26.08.2025 №04.2/19852-25-Вих повідомлено, що виплата винагород, винагороди передбаченої Постановою 153 буде здійснена.

Згідно наказу начальника загону від 16.09.2025 №959-ОС «Про виплату одноразової винагороди» та відомості обліку, позивачу (рядок 6) визначено до виплати із розрахунку за 100 днів безпосередньої участі, тобто станом на 13.02.2025 позивач приймав безпосередню участь 100 днів, до 13.02.2025 травму, поранення, каліцтво, пов`язане з Захистом Вітчини не отримував.

Згідно розрахункового листа від 22.10.2025 позивачу здійснено нарахування та виплата винагороди у розмірі 500 000,00 грн, про що додатково повідомлено представника позивача листом від 06.10.2025 №09/23392-25-Вих (додається).

Незважаючи на це, позивач вважає, що гідний виплати у розмірі 1 млн грн.

Постанова №153 набрала чинності 13.02.2025 з дня її офіційного опублікування в газеті "Урядовий кур`єр".

За результатами аналізу положень абзацу 2 Постанови № 153 слід дійти висновку, що реалізація права особи на отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 000 000 гривень можлива виключно за умови дотримання встановлених цією Постановою вимог, які мають існувати в сукупності, а саме:

- бути особами рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення;

- бути прийнятою або призваною на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року за № 64, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року за №2102-IX до набрання чинності цією постановою [до 13.02.2025] у віці до 25 років;

- проходити військову службу;

- брати безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (надалі по тексту також - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою [13.02.2025] або, якщо менше пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених).

Як свідчать матеріали справи та не заперечується позивачем, останній отримав поранення 28.03.2025, тобто після набрання чинності Постанови 153.

Відтак, під час прийняття рішення щодо виплати факт отримання поранення не прийнятий, оскільки набутий після 13.02.2025.

З урахуванням викладеного позивачу виплачена винагорода, передбачена Постановою 153 із розрахунку 100 днів прийняття безпосередньої участі у розмірі 500 000,00 грн.

Тому відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Суд, ознайомившись з матеріалами адміністративної справи, вважає за доцільне перейти до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до частини четвертої цієї статті докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Згідно з частинами шостою-сьомою статті 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до частини восьмої статті 80 КАС України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частиною третьою статті 257 КАС України встановлено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною шостою статті 260 КАС України якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

При вивченні матеріалів справи судом встановлено, що матеріали справи не містять відомостей про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях за ввесь період служби (за сукупністю) з 11.03.2022 по 13.02.2025 (день набрання чинності Постановою №153).

Так, згідно наданої відповідачем довідки від 21.10.2025 № 08/6253 позивач з 01.12.2023 проходить службу у відповідача та в період з 20.04.2024 по 30.09.2025 брав безпосередню участь у бойових діях - 235 днів.

Згідно наданої позивачем довідки від 05.09.2022 № 2383, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_1 брав безпосередню участь у бойових діях в період з 07.07.2022 по теперішній час.

Положеннями пункту 4 Постанови ПКМУ № 153 визначено, що однією з умов виплати одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн гривень є строк безпосередньої участі особи у бойових діях, який за сукупністю повинен становити не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою.

Згідно з витягом з послужного списку ОСОБА_1 , після укладення ним 11.03.2022 контракту про проходження військової служби в ДПСУ, позивач в період з 11.03.2022 по 17.03.2022 проходив службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з 17.03.2022 по 25.07.2023 проходив службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 01.12.2023 проходить службу в ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_1 ).

Таким чином, для повного та всебічного з`ясування обставин справи суд вважає за необхідне:

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 надати суду інформацію про дні безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях в період з 11.03.2022 по 17.03.2022;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 надати суду інформацію про дні безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях в період з 17.03.2022 по 25.07.2023;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_1 ) надати суду інформацію про дні безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях за ввесь період служби (за сукупністю) з 11.03.2022 по 13.02.2025 (день набрання чинності Постановою № 153).

Враховуючи викладене, для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, суд вважає за доцільне перейти із розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Подальший розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження.

Призначити у справі підготовче засідання на 23 грудня 2025 року на 11 год. 00 хв. у приміщенні суду за адресою: вулиця Академіка Янголя, 4, місто Дніпро.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк до 23 грудня 2025 року надати суду інформацію про дні безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях в період з 11.03.2022 по 17.03.2022.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк до 23 грудня 2025 року надати суду інформацію про дні безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях в період з 17.03.2022 по 25.07.2023.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_1 ) у строк до 23 грудня 2025 року надати суду інформацію про дні безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях за ввесь період служби (за сукупністю) з 11.03.2022 по 13.02.2025 (день набрання чинності Постановою № 153).

Справа розглядатиметься суддею Свергун І.О. одноособово.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяІ.О. Свергун