Справа № 320/29803/25
Суддя: Діска А.Б.
Дата ухвалення: 2025-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2025 року № 320/29803/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Діски А. Б., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, в якому просить:

1. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.

2. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести зміни до даних, що містяться в Єдиному державного реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, про відсутність порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що в системі «РЕЗЕРВ+» міститься інформація, що він «порушив правила військового обліку», однак зазначена інформація не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки постанову про адміністративне правопорушення відносно нього було скасовано рішенням Подільського районного суду міста Києва, яке набрало законної сили 04.04.2025. Інших постанов та протоколів відносно позивача складено не було. Дані про порушення правил військового обліку у Реєстрі відобразились лише 14.04.2025, тобто вже після скасування судом постанови, яка стала підставою для внесення таких даних до реєстру. Відтак, позивач вважає такі дії відповідача протиправними.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Відповідач зазначає, що позивач зобов`язаний був прибути за викликом ІНФОРМАЦІЯ_3 . Факт виклику підтверджено поштовими документами за трек-номером 638 та повісткою № 667388.

Відповідач вказує, що заяви позивача про його сімейний стан, інвалідність родичів, оновлення даних, проходження ВЛК та інші подібні заяви не мають значення для даної справи з огляду на положення пп.2 п.1 ч.1 Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022р. згідно якого військовозобов`язані повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Позивач перебуває на обліку як військовозобов`язаний у ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією військово-облікового документу у мобільному застосунку «Резерв+» від 14.01.2025.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/125813260 рішенням Подільського районного суду м. Києва від 04.03.2025, ухвалено визнати протиправною та скасувати постанову, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення № 4А-1848 від 30 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 25500 грн. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, закрито.

Рішення набрало законної сили 04.04.2025.

Згідно відомостей копії військово-облікового документу, сформованого у мобільному додатку «Резерв+» від 14.04.2025, вбачається, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , категорія обліку -військовозобов`язаний; дата уточнення даних 14.07.2024.

Також зі змісту копії наведеного військово-облікового документу позивача вбачається, що у ньому наявна графа «Порушення правил військового обліку».

Представником позивача на адресу відповідача було надіслано адвокатський запит щодо з`ясування питання щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідачем надана відповідь листом за № 7994 від 15.05.2025, у якому серед іншого повідомлено, що у випадку допущення порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаний може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Виклик (повістка), неявка на яку стала підставою для зміни статусу на «Порушення правил військового обліку». Позивачу було рекомендовано особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 для зняття статусу «Порушення правил військового обліку».

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби Закон України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-ХІІ).

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 33 Закону №2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Частиною 5 ст. 33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (ч.1 ст.34 Закону №2232-ХІІ).

На виконання ч.5 ст.33 Закону №2232-ХІІ Кабінет Міністрів України затвердив Порядок №1487, пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України від 16.03.2017 №1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі - Закон №1951-VIII) єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (частина перша статті 2 Закону №1951-VIII).

За приписами ч.ч.8, 9 ст.5 Закону №1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

З урахуванням зазначеного відповідач є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повинен забезпечувати актуалізацію його бази даних до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У свою чергу, п.20-1 ч.1 ст.7 Закону №1951-VIII передбачає що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).

Таким чином, до Реєстру вносяться дані саме про притягнення до відповідальності за порушення правил обліку.

Диспозиція ст. 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність саме за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до ч. 3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів - призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Суд зазначає, що враховуючи рішення Подільського районного суду міста Києва від 04.03.2025, яке набрало законної сили 04.04.2025, позивач не притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 210 та ст. 210-1 КУпАП.

Інших доказів притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідачем суду не було не надано.

Той факт, на який відповідач посилається в листі та відзиві на позовну заяву, про те, що позивач порушив правила військового обліку, оскільки не прибув 24.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою за №667388 від 04.10.2024, яка направлялась позивачу УкрПоштою, суд вважає необґрунтованими, оскільки підставою для внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Резерв+) про порушення правил військового обліку є складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідачем не надано суду доказів та не доведено притягнення позивача до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК та СП за повісткою за № НОМЕР_1 від 04.10.2024.

Таким чином, у зв`язку зі встановленими обставинами справи та не доведенням відповідачем правомірності внесення до Реєстру відомостей щодо порушення правил військового обліку, суд вважає такі дії відповідача протиправними.

Оскільки за приписами ч.ч.8, 9 ст.5 Закону №1951-VIII органами ведення Реєстру є зокрема, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, які забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних, відновлення порушених прав позивача належить здійснити шляхом зобов`язання відповідача внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо позивача про виключення відомостей про порушення позивачем правил військового обліку».

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, відповідачем не доведено правомірності своїх дій, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Щодо клопотання позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на оплату судового збору, суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовані Законом України "Про судовий збір".

В силу положень ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Тобто, необхідною умовою розгляду судом позовної заяви є сплата особою, яка звертається з цією заявою, судового збору у визначеному розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві позовних вимоги немайнового характеру. При цьому, друга вимога є похідною від першої, а тому позивач мала сплатити судовий збір у цій справі за одну вимогу немайнового характеру.

Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач звернувся до суду у 2025 році.

Законом України "Про державний бюджет на 2025 рік" з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розмірі 3028,00 грн.

Відтак, сума судового збору за подання даного позову до суду складає 1211,20 грн.

Таким чином, для звернення до суду із цим позовом позивачу необхідно було надати докази сплати судового збору в сумі 1211,20 грн.

Як вбачається з КП «ДСС» позивачем по цій справі сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн.

З огляду на вищевикладене та враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне частково задовольнити клопотання позивача та стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Суд зазначає, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом в розмірі переплаченої суми.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку стосовно ОСОБА_1 .

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , і.н. НОМЕР_3 ) про виключення відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі військовозобов`язаних, а саме відомості про «Порушення правил військового обліку».

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , і.н. НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) судові витрати у сумі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Діска А.Б.