Справа № 520/19127/25
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 р. Справа № 520/19127/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2025, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., м. Харків, повний текст складено 10.10.25 по справі № 520/19127/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не перерахунку, не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 пенсії без застосування понижуючих коефіцієнтів визначених в пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» з 01.01.2025, після перерахунку його пенсії на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 по справі №520/2771/25, зміненого постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2025;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 71% грошового забезпечення, без обмеження пенсії максимальним розміром та без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення визначених в пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» з 01.01.2025;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області яка полягає у не перерахунку, не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром та без застосування понижуючих коефіцієнтів визначених в пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» з 01.03.2025, після перерахунку його пенсії на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 по справі №520/2771/25, зміненого постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2025;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 71% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром та без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення визначених в пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» з 01.03.2025.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 по справі № 520/19127/25, серед іншого, відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а розгляд справи призначено у порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2025 по справі № 520/19127/25 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без розгляду.

Позивач, на погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2025 по справі № 520/19127/25 про залишення без розгляду, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про неповне з`ясування судом першої інстанції всіх обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення спору, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, що в силу статті 317 КАС України є підставою для скасування рішення.

Вважав помилковим висновок суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для залишення позову без розгляду відповідно до пункту 3 частини 1 статті 240 КАС України (у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав) оскільки підстави, обставини та предмет розгляду справ № 520/19127/25 та № 520/16137/25 є різними.

Так предметом розгляду справи № 520/16137/25, на яку покликався суд першої інстанції, було зменшення відповідачем відсоткового розміру пенсії з 71% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення та обмеження пенсії позивача максимальним розміром після проведеного на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2025 по справі № 520/35534/24 перерахунку.

При цьому, зазначив, що на той момент до пенсії позивача не застосовувались понижуючі коефіцієнти, визначені в пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» (далі Постанова № 1), а позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача перерахувати та виплачувати позивачу пенсії без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення визначених в пункті 1 Постанови № 1 були спрямовані на ефективний спосіб захисту порушеного права, який має виключити необхідність повторного звернення до суду і забезпечить належне виконання судового рішення, тобто були заявлені на майбутнє.

У свою чергу, у справі, яка переглядається, предметом розгляду є застосування відповідачем понижуючих коефіцієнтів визначених у пункті 1 Постанови № 1 з 01.01.2025 та з 01.03.2025 та обмеження позивачу пенсії максимальним розміром з 01.03.2025 сумою 63243,94 грн, після перерахунку його пенсії на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 по справі № 520/2771/25, зміненого постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2025.

У зазначеній справі позивачу після проведеного на виконання рішення по справі №520/2771/25 перерахунку відповідачем протиправно з 01.01.2025 та з 01.03.2025 до пенсії позивача застосовано понижуючі коефіцієнти визначені у пункті 1 Постанови № 1, та обмежено пенсію позивачу максимальним розміром з 01.03.2025. При цьому пенсію позивачу обмежено не в межах десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а в межах суми 63243,94 грн, яка визначена відповідачем на власний розсуд.

Таким чином, на переконання апелянта, предмет розгляду справи та обставини справи, як і підстави звернення до адміністративного суду у справі №520/19127/25, яка розглядається, відрізняється від справи № 520/16137/25, на яку посилався суд, що виключає можливість застосування у розглядуваній справі пункту 3 частини 1 статті 240 КАС України.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції з програми "Діловодство спеціалізованого суду" встановлено, що 19.06.2025 позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити йому пенсію в розмірі 71 % грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром з 01.02.2024, з 01.03.2024 та з 01.03.2025 та без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення визначених в пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» при перерахунку його пенсії з 01.01.2025 та з 01.03.2025. Позовній заяві позивача присвоєно єдиний унікальний номер №520/16137/25.

З огляду на вищевикладене, судом зроблено висновок про те, що в провадженні Харківського окружного адміністративного суду є справа № 520/16137/25 про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, якщо після відкриття провадження в адміністративній справі судом буде з`ясовано, що у провадженні цього або іншого суду існує адміністративна справа про спір між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих же підстав, суд повинен залишити позовну заяву без розгляду, оскільки не допускається розгляд двох однакових справ у різних провадженнях. При цьому, суд перед прийняттям такого процесуального рішення для встановлення обставин тотожності спорів зобов`язаний співставити й порівняти сторони справи, предмет спору та його підстави.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі №640/5563/19.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі яких фактів (обставин) та норм закону позивач просить про захист свого права.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні первісних обставин та зміна обсягу посилань на норми матеріального чи процесуального права (пункт 7.43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15).

У постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 9901/433/18 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.

У цьому провадженні спірним є питання наявності в межах двох справ № 520/19127/25 та № 520/16137/25 одночасної сукупності вказаних вище умов для залишення без розгляду позову у справі, яка переглядається.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 подано до Харківського окружного адміністративного суду дві позовні заяви, яким присвоєно єдині унікальні номера судових справ: № 520/19127/25 та № 520/16137/25.

У межах справи № 520/16137/25 позивачем заявлено позовні вимоги:

- (1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 пенсії у розмірі 71% грошового забезпечення та (2) без обмеження максимальним розміром з 01.02.2024, з 01.03.2024 та з 01.03.2025, після проведення перерахунку його пенсії на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2025 по справі № 520/35534/24;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію (1) у розмірі 71% грошового забезпечення, (2) без обмеження максимальним розміром з 01.02.2024, з 01.03.2024 та з 01.03.2025 та (3) без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення визначених в пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» при перерахунку його пенсії з 01.01.2025 та з 01.03.2025.

У справі, яка переглядається (520/19127/25) ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області яка полягає у (1) не перерахунку, не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 пенсії без застосування понижуючих коефіцієнтів визначених в пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» з 01.01.2025, після перерахунку його пенсії на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 по справі №520/2771/25, зміненого постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2025;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію (1) у розмірі 71% грошового забезпечення, (2) без обмеження пенсії максимальним розміром та (3) без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення визначених в пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» з 01.01.2025.

З приведеного вбачається, що і у справі № 520/19127/25 і у справі № 520/16137/25 позивач просив Харківський окружний адміністративний суд зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області :

- нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 71% грошового забезпечення;

- без обмеження пенсії максимальним розміром з 01.02.2024, з 01.03.2024 та з 01.03.2025;

- без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення визначених в пункті 1 Постанови № 1 при перерахунку його пенсії з 01.01.2025 та з 01.03.2025.

З матеріалів справи вбачається, що підставою даного позову є незгода з застосуванням постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» та обмеження максимальним розміром пенсії позивача, що є тотожним підставам позову у справі № 520/16137/25.

Таким чином, матеріалами цієї справи підтверджується, що сторони (позивач ОСОБА_1 , відповідач ГУ ПФУ), підстави позову (незгода з застосуванням постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» та обмеження максимальним розміром пенсії позивача) та предмет позову (нарахування та виплата ОСОБА_1 пенсії у розмірі 71% грошового забезпечення, без обмеження пенсії максимальним розміром з 01.02.2024, з 01.03.2024 та з 01.03.2025 та без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення визначених в пункті 1 Постанови № 1 при перерахунку його пенсії з 01.01.2025 та з 01.03.2025) у справах № 520/19127/25 та № 520/16137/25 є ідентичними.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що спір у справі, що розглядається, є тотожним спору у справі № 520/16137/25, яка перебуває у провадженні Харківського окружного адміністративного суду, оскільки він виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Вказаний правовий висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеного у постановах від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження №К/9901/5159/18), від 03.04.2019 у справі №820/4261/18 (адміністративне провадження № К/9901/1062/19).

Колегія суддів вважає також за доцільне зазначити, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 9901/433/18.

На переконання колегії суддів, формальне додавання позивачем у цій справі до позовної вимоги посилання на проведений перерахунок його пенсії на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 по справі № 520/2771/25, зміненого постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2025, порівняно зі справою № 520/16137/25, не впливає на їх тотожність, оскільки як умови перерахунку пенсії, так і період здійснення такого перерахунку є ідентичними.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2025 є законною та обґрунтованою, а тому не підлягає скасуванню, що має наслідком прийняття рішення про відмову у задоволенні вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керуєтьсяст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено у пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами, у зв`язку з чим підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст.241, ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2025 по справі № 520/19127/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій Я.М. Макаренко