Справа № 520/23001/25
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2025-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2025 року № 520/23001/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 181 від 27.02.2025 року про призов громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з військової служби з подальшим виключенням його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 181 від 27.02.2025 року про призов громадянина ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_5 , подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Відповідач, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Відзив на позовну заяву від ІНФОРМАЦІЯ_2 до суду не надійшов

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач пройшов військово-лікарську комісію, за результатами проходження якої складено довідку військово-лікарської комісії від 27.02.2025.

Згідно вказаної довідки позивача визнано придатним до військової служби.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.02.2025 № 181 позивач був призваний та направлений для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період у складі команди 3102.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.03.2025 №44 мтд було зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення солдата ОСОБА_1 , який прибув для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період з ІНФОРМАЦІЯ_3 та призначеного на посаду водія 1-го автомобільного відділення автомобільного взводу роти матеріально-технічного забезпечення артилерійського дивізіону (ВОС-790037П), з 27 лютого 2025 року.

ІНФОРМАЦІЯ_6 листом №1/4299 від 21.04.2025 на звернення представника позивача повідомив, що групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 був зупинений гр. ОСОБА_1 з метою перевірки військово-облікових документів (зокрема права на відстрочку згідно ст. 23 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», наявності бронювання); під час перевірки військово-облікових ознак і даних через ЄДРПВР, було встановлено, що громадянин підлягає призову на військову службу під час мобілізації та права на відстрочку від призову під час мобілізації не має; за результатами проходження ВЛК визнаний придатним до військової служби по гр.2 ст. 61 в протокол №58А/2011 від 27.02.2025 (наказу МОУ №402 від 14.08.2008). Вказано, що 27.02.2025 призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період до в/ч НОМЕР_1 на підставі Указу Президента України №27/2025 від 14.01.2025 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації». Зазначено, що групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 протиправні дії відносно військовозобов`язаного не проводились, склад групи оповіщення є інформацією для службового користування.

Вважаючи протиправним оскаржуване рішення, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232) військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону №2232 призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ (далі - Закон №3543).

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону №3543 призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок №560).

Згідно п. 2 Порядку №560 на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Отже, на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Позивачем не надано доказу наявності у нього документу про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період або щодо його бронювання.

При цьому, позивач посилався на те, що він є інвалідом з дитинства.

Проте, позивачем не надано жодного доказу того, що йому встановлено інвалідність.

Також, позивач посилався на те, що у 1998 році рішенням призовної комісією ІНФОРМАЦІЯ_7 згідно з Положенням «Про військову- лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України» визнаний непридатним з виключенням з військового обліку по ст. 70-А гр. І Наказу МО України №2 - 1992 року.

Так, позивач посилався на Витяг з книги протоколів призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_8 - Протокол №9 від 12.05.1998 року та запис в обліково-послужній карточці на ім`я ОСОБА_1 .

Проте, позивачем не надано обліково-послужної карточки на ім`я ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що доданий до позову витяг не містить печатки ІНФОРМАЦІЯ_9 .

При цьому, згідно Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

За таких обставин, вказаний документ не може слугувати належним доказом.

Відповідно до ч.6 ст.16 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» відповідно до результатів медичного огляду призовника, його моральних і професійних якостей, а також матеріального і соціального стану призовника та членів його сім`ї районна (міська) призовна комісія виносить і оголошує призовникові рішення зокрема про непридатність за станом здоров`я до військової служби в мирний час, обмежену здатність у воєнний час і зарахування в запас; про непридатність до військової служби із зняттям з військового обліку.

Проте, позивачем не надано доказів складання призовної комісією рішення про непридатність до військової служби із зняттям з військового обліку.

При цьому, позивачем не надано інших документів із зазначенням даних про його виключення з військового обліку.

Також, суд зауважує, що у спірній процедурі призову під час мобілізації проведено медичний огляд позивача, за результатами проходження якого складено довідку військово-лікарської комісії від 27.02.2025 про придатність позивача до військової служби.

Вказана обставина спростовує посилання позивача про його непридатність до військової служби.

Відповідно до абзацу третього пункту 3.3 глави 3 розділу I Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. У разі незгоди громадянина з рішенням ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП на підставі його заяви громадянин направляється для проходження ВЛК при обласному (Київському та Севастопольському міських) ТЦК та СП.

Проте, позивачем не надано доказів оскарження довідки військово-лікарської комісії від 27.02.2025 про придатність позивача до військової служби.

Відповідно до пункту 81 Порядку №560 призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період оформляється наказом керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, командира військової частини, керівника розвідувального органу або визначеного ним керівника відповідного підрозділу, Голови СБУ, його заступників чи керівника підрозділу, органу, закладу, установи СБУ. У разі призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку (крім тих осіб, що добровільно виявили бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період) такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов. Відомості про взяття таких осіб на військовий облік вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перед їх направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Так, позивач після проходження ВЛК та визнання його придатним до військової служби, на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.02.2025 № 181 був призваний та направлений для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період у складі команди 3102.

Враховуючи вищезазначене, ІНФОРМАЦІЯ_6 під час призову позивача на військову службу під час мобілізації, в особливий період діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

В свою чергу, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.03.2025 №44 мтд було зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення солдата ОСОБА_1 , який прибув для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період з ІНФОРМАЦІЯ_3 та призначеного на посаду водія 1-го автомобільного відділення автомобільного взводу роти матеріально-технічного забезпечення артилерійського дивізіону (ВОС-790037П), з 27 лютого 2025 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідачами не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо інших посилань сторін, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.