Справа № 520/19250/25
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 р. Справа № 520/19250/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність державної установи «Харківський слідчий ізолятор» Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо неприйняття письмових звернень громадянина України ОСОБА_1 : заяви від 27.06.2025 про виплату грошової компенсації за речове майно особистого користування, яке не було отримано на день звільнення; заяви від 27.06.2025 про надання документів або їх копій, засвідчених належним чином; заяви від 14.07.2025 про нарахування та виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за лютий, березень, квітень, травень 2022 року в розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень 00 коп.;

- зобов`язати державну установу «Харківський слідчий ізолятор» Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції прийняти та розглянути звернення ОСОБА_1 заяву від 27.06.2025 про виплату грошової компенсації за речове майно особистого користування, яке не було отримано на день звільнення;

- зобов`язати державну установу «Харківський слідчий ізолятор» Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції прийняти та розглянути звернення ОСОБА_1 заяву від 27.06.2025 про надання документів або їх копій, засвідчених належним чином;

- зобов`язати державну установу «Харківський слідчий ізолятор» Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції прийняти та розглянути звернення ОСОБА_1 заяву від 14.07.2025 про нарахування та виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за лютий, березень, квітень, травень 2022 року в розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач працював в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції. При звільненні позивачу не здійснено всіх виплат, у зв`язку з чим позивач направив до ДУ "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції поштою рекомендованою кореспонденцією три заяви: заяву від 27.06.2025 про виплату грошової компенсації за речове майно особистого користування, яке не було отримано на день звільнення, заяву від 27.06.2025 про надання документів або їх копій, засвідчених належним чином, заяву від 14.07.2025 про нарахування та виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 за лютий, березень, квітень, травень 2022 року в розмірі 120 000,00 грн. Вищевказані заяви повернуто позивачу у зв`язку з відмовою адресата в отриманні рекомендованих листів. Вважаючи свої прав на належне соціальне забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі без виклику сторін в судове засідання та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано відповідачу до його Електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.

Представником відповідача надіслано до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, зазначивши, що позивач 27.06.2025 року через АТ «Укрпошта» направив рекомендованим листом кур`єрська доставка де зазначив телефон отримувача . Відповідно до довідки №12/10-442в від 30.07.2025 року зазначений номер не працював у зв`язку з проведення регламентних робіт постачальником послуг. Тому відповідач не зміг отримати заяви позивача. Разом з тим, зазначені заяви позивач міг надати через канцелярію установи або електронною поштою за . При надходженні вищезазначених заяв одним з одним з таких способів відповідач надає відповідь у встановлений законом строк.

Представником позивача через систему "Електронний суд" надіслано відповідь на відзив, в якій викладено аналогічні пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень, зазначивши, що заперечення відповідача зводяться до того, що вказані вище заяви були неприйняті ним через непрацюючий телефонний номер НОМЕР_1 , який був вказаний позивачем під час оформлення описів вкладень до поштових відправлень до зазначених вище заяв. В якості обґрунтування заперечення на позовні вимоги, відповідачем наведена та обставина, що в рекомендованому листі з заявою позивачем вказаний номер телефону відповідача-отримувача, який не працював 30.06.2025-день відмови відповідача від отримання поштових відправлень у зв`язку з нібито проведенням регламентних робіт постачальником послуг телефонного зв`язку. В якості доказу, який підтверджує обставини, на яких ґрунтуються заперечення, відповідачем надана довідка від 30.07.2025 №12/10-446, до якої позивач ставиться критично, оскільки: довідка від 30.07.2025 №12/10-442в складена відповідачем, який не є постачальником послуг телефонного зв`язку; довідка від 30.07.2025 №12/10-442в складена відповідачем через 10 днів після отримання 20.07.2025 останнім до зареєстрованого електронного кабінету підсистеми «ЕСІТС» позовної заяви; відомостей про те, що відповідач є постачальником послуг телефонного зв`язку (ліцензій, дозвіл тощо), така довідка та відзив від 08.08.2025 не містить. Водночас, будь-яких довідок постачальника послуг телефонного зв`язку про те, що в період з 27.06.2025 (надіслання письмової заяви) до 20.07.2025 у відповідача проводились регламентні роботи, що призвело до непрацювання телефонного номеру , відзив від 08.08.2025 не містить.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 проходив службу у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції.

Наказом ДУ "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 22.05.2025 №126/ОС-25 позивач звільнений з посади старшого по корпусу відділу режиму і охорони ДУ "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (а.с. 13).

27.06.2025 року позивач звернувся до ДУ "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції із заявою, в якій просив виплатити йому за реквізитами згідно довідки "Приватбанку" грошову компенсацію за речове майно особистого користування, яке не було отримано на день звільнення (а.с. 20).

27.06.2025 року позивач звернувся до ДУ "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції із заявою, в якій просив надати засвічені належним чином копії наступних документів: архівну довідку (відомість) про виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з вказанням всіх складових, встановлених пунктом 3 розділу I Порядку №925/5, за період з 01 січня 2021 по 22 травня 2025 року, помісячно; довідку про нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою №168, за лютий, березень, квітень, травень 2022 року, помісячно; арматурні картки в яких обліковано речове майно, видане ОСОБА_1 в особисте користування, за формою згідно з додатком 3 до Порядку №578, за період з 01 січня 2021 по 22 травня 2025 року, помісячно; роздавальні/здавальні відомості на речове майно, що під час планової сезонної видачі було видано ОСОБА_1 , за формою згідно з додатком 6 до Порядку №578, за період з 01 січня 2021 по 22 травня 2025 року, помісячно; довідку про виплату грошової компенсації ОСОБА_1 за належні до видачі предмети речового майна, за формою згідно з додатком 7 до Порядку №578 (а.с. 29 - 30).

Також, 14.07.2025 позивач звернувся до ДУ "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції із заявою, в якій просив: нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену постановою №168 за лютий, березень, квітень, травень 2022 року в розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень 00 коп. та надати довідку або засвідчену належним чином її копію про отримання ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою №168 (а.с. 9 - 10).

Вищевказані заяви разом з доданими до них документами 27.06.2025 та 14.07.2025 були направлені на поштову адресу ДУ "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції разом з описом вкладень рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 15 - 17, 24 - 26, 34 - 36), які не були ним отримані адресатом та повернулися відправнику, що підтверджено роздруківками з офіційного сайту "Укрпошти" за трекінговими 777, 447, 455 з відмітками "повернення відправнику (за відмовою адресата)" (а.с. 18 - 19, 27 - 28, 37 - 38).

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 за №393/96-ВР (далі Закон №393/96-ВР).

Цей Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 3 даного Закону, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. При цьому, пропозиція (зауваження) звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства. Заява (клопотання) звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Порядок звернення громадян передбачений статтею 5 Закон України «Про звернення громадян», відповідно до якої звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до приписів статті 15 цього Закону, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно із частиною 1 статті 20 Закону №393/96-ВР, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Відповідно до п.99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, у разі відмови адресата (одержувача) від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом поштове відправлення, поштовий переказ не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертається відправнику (крім випадків, коли відправником надано розпорядження не повертати). Таке відправлення вручається відправнику за умови оплати ним плати за пересилання відправлення.

Такі поштові відправлення, поштові перекази не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертаються за зворотною адресою.

Судом встановлено, що позивач направляв до відповідача дві заяви від 27.06.2025 та одну заяву від 14.07.2025, які стосувалися здійснення позивачу недоотриманих при звільненні зі служби грошових виплат та надання відповідних документів.

Такі заяви були направлені на поштову адресу ДУ "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції разом з описом вкладень рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 15 - 17, 24 - 26, 34 - 36), які не були ним отримані адресатом та повернулися відправнику, що підтверджено роздруківками з офіційного сайту "Укрпошти" за трекінговими 777, 447, 455 з відмітками "повернення відправнику (за відмовою адресата)" (а.с. 18 - 19, 27 - 28, 37 - 38).

Отже, позивач здійснив всі необхідні дії щодо належного направлення відповідачу заяв від 27.06.2025 та від 14.07.2025 щодо здійснення виплати позивачу недоотриманих при звільненні зі служби грошових виплат та надання відповідних документів, пов`язаних з такими виплатами, що підтверджено належними доказами, отримати які адресат відмовився з невідомих причин. Зважаючи на що, заяви позивача від 27.06.2025 та від 14.07.2025 вважаються врученими відповідачу належним чином.

Суд звертає увагу, що ключове завдання відповідача як суб`єкта владних повноважень - забезпечити ефективний захист публічного інтересу та дотримання законності, відтак ухилення від виконання обов`язків (відмова від комунікації, створення умов неможливості розгляду звернень тощо) слід розглядати як форму перешкоджання від отримання відповіді на звернення.

Відмова суб`єкта владних повноважень від отримання поштового чи кур`єрського відправлення, або пасивні дії, коли суб`єкт владних повноважень уникає отримання відправлення (поштове чи кур`єрське відправлення повертається відправнику через відмову адресата від його отримання, тощо) - все це є формою ухилення від виконання обов`язків та не може тлумачитися на користь особи, яка створює перешкоди.

Отже, ухилення від отримання поштових відправлень не може бути підставою для висновку про необізнаність особи, якій адресувалося відправлення.

У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що на відправленнях позивач зазначив телефон отримувача . Відповідно до довідки №12/10-442в від 30.07.2025 року зазначений номер не працював у зв`язку з проведення регламентних робіт постачальником послуг, тому відповідач не зміг отримати заяви позивача. Разом з тим, зазначені заяви позивач міг надати через канцелярію установи або електронною поштою за . При надходженні вищезазначених заяв одним з одним з таких способів відповідач надає відповідь у встановлений законом строк.

Суд не погоджується з такими твердженнями представника відповідача, оскільки пунктом 32 Порядку № 270 визначено, що Поштове відправлення, поштовий переказ супроводжує така інформація, що надається відправником або зазначається на поштовому відправленні, якщо обов`язковість її надання (зазначення на поштовому відправленні) встановлена оператором поштового зв`язку: 1) найменування адресата (одержувача) та відправника: для фізичних осіб - прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), для юридичних осіб - повне найменування підприємства, установи, організації, якщо відомо - ім`я та прізвище адресата. На простих та реєстрованих поштових картках, листах (крім тих, що адресуються до запитання, до відділення) може бути зазначено лише прізвище та ініціали або ім`я та прізвище. На поштових відправленнях, адресованих до населених пунктів, які не мають вулиць і нумерації будинків, прізвище, ім`я та по батькові адресата (за наявності) зазначаються повністю; номер абонента, за яким отримуються електронні комунікаційні послуги щодо мобільного або фіксованого зв`язку відправника та адресата (одержувача) (для реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, крім поштових карток, листів без оголошеної цінності, відправлень для сліпих); 2) поштова адреса: найменування вулиці (проспекту, бульвару, провулку тощо), номер будинку, квартири/офісу; найменування населеного пункту, району, області (крім поштових переказів); поштовий індекс; країна призначення.

Тобто, ключовими даними в поштовому відправленні є саме поштова адреса адресата, на яку здійснюється поштове відправлення, а не номер телефону адресата.

При цьому, заперечень стосовно правильності адреси ДУ "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, на яку здійснювалося відправлення заяв від 27.06.2025 та від 14.07.2025, відповідачем у відзиві не заперечується.

Суд звертає увагу, що відповідач відмовився від отримання поштових відправлень, що підтверджено роздруківками з офіційного сайту "Укрпошти" за трекінговими 777, 447, 455 з відмітками "повернення відправнику (за відмовою адресата)". Відповідно, відповідач був обізнаний про наявність таких відправлень.

Суд також не бере до уваги довідку ДУ "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції №12/10-442в від 30.07.2025 року, в якій зазначено, що 30.06.2025 міський номер чергової частини не працював у зв`язку з проведенням регламентних робіт постачальником послуг, оскільки належних доказів проведення регламентних робіт саме постачальником послуг та хто саме є постачальником послуг (листи, довідки, відповідь на звернення тощо), відповідач не надав.

Крім того, така довідка складена відповідачем вже після отримання ним ухвали про відкриття провадження по даній справі (а.с. 52).

Зважаючи на що, твердження представника відповідача є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи, що відповідачем не розглянуто звернення ОСОБА_1 від 27.06.2025 та від 14.07.2025 щодо здійснення виплати позивачу недоотриманих при звільненні зі служби грошових виплат та надання відповідних документів, пов`язаних з такими виплатами, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції прийняти та розглянути звернення ОСОБА_1 від 27.06.2025 та від 14.07.2025 надавши відповідь на такі звернення в строки та в порядку, встановлені Законом України «Про звернення громадян».

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (вул. Полтавський шлях, буд. 99, м. Харків, 61093, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, яка полягає у неприйнятті та нерозгляді звернень ОСОБА_1 від 27.06.2025 та від 14.07.2025 відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Зобов`язати Державну установу "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції прийняти та розглянути звернення ОСОБА_1 від 27.06.2025 та від 14.07.2025 надавши відповідь на такі звернення в строки та в порядку, встановлені Законом України «Про звернення громадян».

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.