Справа № 240/21335/24
Суддя: Приходько Оксана Григорівна
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Житомир справа № 240/21335/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Приходько О.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення (з 12 грудня 2023 року по 25 грудня 2023 року, з 28 грудня 2023 року по 31 січня 2024 року, з 19 лютого 2024 року по 15 березня 2024 року, та з 16 березня 2024 року по 15 квітня 2024 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (надалі Постанова № 168) та зобов`язати відповідача нарахувати додаткову винагороду у збільшеному до 100000 грн на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення (з 12 грудня 2023 року по 25 грудня 2023 року, з 28 грудня 2023 року по 31 січня 2024 року, з 19 лютого 2024 року по 15 березня 2024 року, та з 16 березня 2024 року по 15 квітня 2024 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови № 168;

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , щодо невиплати індексації грошового забезпечення та зобов`язати відповідача провести нарахування та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2024 року по 19 квітня 2024 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - березень 2018 року та здійснити перерахунок суми грошового забезпечення в зазначений період та грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок отриманого 28 червня 2023 року поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини (вогнепально-уламкові наскрізні поранення лівого передпліччя, верхньої третини середньої фаланги 5-го пальця лівої кисті та тильної поверхні лівої кисті, рубана рана потиличної ділянки справа), упродовж спірних періодів він перебував на лікуванні та у відпустці після тяжкого поранення, у зв`язку з чим набув право на виплату підвищеної до 100000 грн грошової винагороди відповідно до Постанови № 168. Враховуючи дотримання визначених Постановою № 168 двох умов, як-то: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, відповідачем безпідставно невиплачено спірну винагороду упродовж періодів лікування та відпуски.

Також, посилаючись на норми Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (надалі - Закон № 1282-ХІІ) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (надалі Порядок № 1078), наполягає на безпідставному ненарахуванні індексації грошового забезпечення починаючи з 01 січня 2024 року при перевищенні індексу споживчих цін, обчислення якого провадиться наростаючим підсумком, порогу індексації на рівні 103 відсотка. Оскільки зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась у березні 2018 року, з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі Постанова № 704), якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення за період з 01 січня по 19 квітня 2024 року, як наполягає позивач, є березень 2018 року.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року задоволено заяву ОСОБА_1 з поновленням строку звернення до суду з позовом у цій справі; прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позовну заяву відповідач не заперечував щодо виплати позивачу спірної винагороди за періоди перебування на лікуванні з 12 грудня по 25 грудня 2023 року та з 19 лютого 2024 року по 15 березня 2024 року, а також відпустки після тяжкого поранення (контузії, травми або каліцтва) з 19 березня по 14 квітня 2024 року відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 19 березня 2024 року № 79 (а не як помилково вказує позивач з 16 березня по 15 квітня 2024 року), зазначаючи про нарахування підвищеної до 100000 грн винагороди відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 05 січня 2025 року № 113. Разом з тим, відповідач заперечує щодо виплати цієї винагороди за період лікування з 28 грудня 2023 року по 31 січня 2024 року з підстав того, що виписка з медичної карти № IX -231228/5025, як зазначає відповідач, не містить відомостей, що травма позивача пов`язана із захистом Батьківщини.

Що ж до спірної індексації грошового забезпечення, то оскільки згідно з повідомленням Державної служби статистики України від 14 травня 2024 року індекс споживчих цін за період січень квітень 2024 року становив 101,4 %, тобто не перевищив встановлений у статті 4 Закону № 1282-XIІ поріг на рівні 103 %, підстави для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2024 року по 19 квітня 2024 року, як стверджує відповідач, не виникли.

З таких підстав просить відмовити у позові.

У відповіді на відзив позивач не погоджується з доводами відповідача, зауважуючи на тому, що випискою із медичної карти стаціонарного хворого № ІХ-231228/5025 підтверджено, що у період з 28 грудня 2023 року по 31 січня 2024 року він перебував на лікуванні з діагнозами, зокрема: T70.0 - Баротравма вуха (отримана внаслідок бойових дій) (основний), G56.8 - Інші мононевропатії верхньої кінцівки - Посттравматична нейропатія лівих серединного та ліктьового нервів (основний). А згідно з довідкою про обставини травми від 11 липня 2023 року № 642/2298 позивач отримав: вогнепально-уламкові наскрізні поранення лівого передпліччя, верхньої третини середньої фаланги 5-го пальця лівої кисті та тильної поверхні лівої кисті, що в подальшому призвело до лікування з діагнозом - Інші мононевропатії верхньої кінцівки - Посттравматична нейропатія лівих серединного та ліктьового нервів (основний). При цьому акцентує на тому, що баротравми вуха це травма, отримана у результаті дії вибуху внаслідок осколкового поранення.

Заперечуючи проти доводів позивача, відповідач наполягає на тому, що діагнози у виписці із медичної карти стаціонарного хворого № ІХ-231228/5025 не пов`язані з отриманим 28 червня 2023 року пораненням, оскільки у виписці не вказано позначення щодо зв`язку лікування з отриманою травмою під час захисту Батьківщини та участі у бойових діях, на противагу медичним випискам № IX-231212/4767, № 2193, а баротравма вуха не описана жодним медичним документом, що б пов`язувало цю травму із захистом Батьківщини. Тож з огляду на це, як переконує відповідач, за період з 28 грудня 2023 року по 31 січня 2024 року позивач не має права на отримання спірної додаткової винагороди.

Ухвалою суду від 10 листопада 2025 року закрито провадження у цій справі в частині заявлених позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову винагороду у збільшеному до 100000 грн на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення (з 12 грудня 2023 року по 25 грудня 2023 року, з 19 лютого 2024 року по 15 березня 2024 року, з 16 березня 2024 року по 15 квітня 2024 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови № 168.

Таким чином, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини у межах спору, що підлягає вирішенню у цій справі.

На підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07 грудня 2023 року № 353 солдата ОСОБА_1 , який прибув з Військової частини НОМЕР_2 , відповідно до наказу командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 02 грудня 2023 року № 214-РС, призначено курсантом навчального взводу навчальної роти навчального батальйону Військової частини НОМЕР_1 Десантно-штурмових військ Збройних Сил України з 07 грудня 2023 року; а згідно із наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19 квітня 2024 року № 110 солдата ОСОБА_1 , курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону Військової частини НОМЕР_1 Десантно-штурмових військ Збройних Сил України, призначеного наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 01 квітня 2024 року № 513-РС на посаду навідника взводу охорони роти охорони та оборони Військової частини НОМЕР_3 , з 19 квітня 2024 року виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з вибуттям до нового місця служби у АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_2 про обставини травми (поранення, контузії каліцтва) від 11 липня 2023 року за № 642/2298 солдат ОСОБА_1 28 червня 2023 року отримав: "Вогнепально-уламкові наскрізні поранення лівого передпліччя, верхньої третини середньої фаланги 5-го пальця лівої кисті та тильної поверхні лівої кисті. Рубана рана потиличної ділянки справа" за обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме: виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини, поблизу АДРЕСА_2 . Травма отримана у засобах індивідуального захисту при виконанні обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини, під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та не пов`язана із вчиненням адміністративного, кримінального правопорушення, не є наслідком дій, скоєних у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або навмисним спричиненням собі тілесних ушкоджень. Підстава: наказ командира Військової частини НОМЕР_2 від 08 липня 2023 року № 2733 .

По тому, позивач проходив стаціонарні лікування, зокрема, у період з 28 грудня 2023 року по 31 січня 2024 року у КНП "Чуднівська центральна районна лікарня" у хірургічному відділенні.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № ІХ-231228/5025 позивачу встановлено клінічний діагноз: "Надмірна крайня плоть, фімоз та парафімоз" (основний); "Мозолі та омозолілості стопи Мозоль лівої стопи" (Основний); "Баротравма вуха" (Основний); "Інші мононевропатії верхньої кінцівки Посттравматична нейропатія лівих серединного та ліктьового нервів" (Основний); "Сальпінгіт слухової (Євстахієвої) труби" (Ускладнення основного захворювання); "Компресія нервових корінців та сплетінь при ураженнях міжхребцевого диска" (Супутній); "Зміщена носова перегородка" (Супутній); "Набута кігтеподібна кисть, косорукість, кігтеподібна стопа, клешеногість" (Основний); "Інший вид фізіотерапії" (Супутній); "Період видужування після хірургічного втручання" (Супутній).

Виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн за час лікування у зв`язку з отриманим пораненням відповідно до Постанови № 168 та враховуючи розділ 34 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, включено до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05 січня 2025 року № 113 за періоди: з 12 по 25 грудня 2023 року, з 19 лютого по 15 березня 2024 року та з 19 березня по 14 квітня 2024 року.

Водночас, період перебування на лікуванні з 28 грудня 2023 року по 31 січня 2024 року у цей наказ не увійшов й відповідачем не проведено виплату спірної винагороди та заперечується право на цю винагороду з підстав не пов`язаності діагнозів медичної виписки № ІХ-231228/5025 з отриманим 28 червня 2023 року пораненням.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з такого.

Згідно з частинами першою - третьою статті 1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до статті 9 цього Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв Постанову № 168.

Згідно з пунктом 1-1 Постанови № 168 (тут і надалі у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (пункт 1-2 Постанови № 168).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Як визначено у пункті 2-1 вказаної Постанови, міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають, зокрема, особливості виплати додаткової винагороди та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) особам, зазначеним у пункті 1-1 цієї постанови, та додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1-2 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту; порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (надалі - Порядок № 260; у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктами 2, 3 розділу I Порядку № 260 грошове забезпечення включає, з-поміж іншого, одноразові додаткові види грошового забезпечення, до якого належать, у тому числі, винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану. Підставою для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є, зокрема, накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 17 розділу I Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, Міністр оборони України прийняв Окреме доручення від 23 червня 2022 року № 912/з/29, яке продовжене на 2023 рік.

Відповідно до пункту 7 Окремого доручення № 912/з/29 визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також, включати військовослужбовців, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько- експертної комісії).

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 (надалі - Положення № 402), видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини (зразок заповнення наведено в додатку № 5).

У Довідці обов`язково зазначити: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дій, бойового донесення, тощо).

Аналізуючи вищевикладені положення суд доходить висновку, що Постанова № 168 встановлює умови, які необхідні для виплати збільшеної до 100000 грн винагороди, зокрема, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

Верховний Суд у постанові від 30 травня 2025 року у справі № 380/27432/23, вирішуючи подібний спір, зазначив, що підставою для виплати військовослужбовцю додаткової винагороди у розмірі 100000 грн за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) є відповідна довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), а умовою її виплати є отримання військовослужбовцем порання (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, під час виконання бойових завдань і цей факт має бути підтверджено наказом командира про отримання такого поранення (контузії, травми, каліцтва).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2024 року у справі № 380/20587/23, від 27 серпня 2025 року у справі № 280/7364/23.

Матеріалами справи підтверджується перша умова для виплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн: а саме поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини. Ця умова підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_2 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 11 липня 2023 року № 642/2298: 28 червня 2023 року позивач отримав: "Вогнепально-уламкові наскрізні поранення лівого передпліччя, верхньої третини середньої фаланги 5-го пальця лівої кисті та тильної поверхні лівої кисті, рубана рана потиличної ділянки справа" за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме: виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини, поблизу н.п. Новомихайлівка Донецької області. Травма отримана при виконанні обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини, під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та не пов`язана із вчиненням адміністративного, кримінального правопорушення, не є наслідком дій, скоєних у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або навмисним спричиненням собі тілесних ушкоджень.

Що ж до другої умови для виплати спірної підвищеної винагороди за час стаціонарного лікування, суд зважає на те, що випискою із медичної карти стаціонарного хворого № ІХ-231228/5025 підтверджено перебування позивача на лікуванні КНП "Чуднівська центральна районна лікарня" (хірургічне відділення) з діагнозами: "Надмірна крайня плоть, фімоз та парафімоз" (основний); "Мозолі та омозолілості стопи Мозоль лівої стопи" (Основний); "Баротравма вуха" (Основний); "Інші мононевропатії верхньої кінцівки Посттравматична нейропатія лівих серединного та ліктьового нервів" (Основний); "Сальпінгіт слухової (Євстахієвої) труби" (Ускладнення основного захворювання); "Компресія нервових корінців та сплетінь при ураженнях міжхребцевого диска" (Супутній); "Зміщена носова перегородка" (Супутній); "Набута кігтеподібна кисть, косорукість, кігтеподібна стопа, клешеногість" (Основний); "Інший вид фізіотерапії" (Супутній); "Період видужування після хірургічного втручання" (Супутній), тобто захворюваннями, як слушно зауважує відповідач, проте не унаслідок саме поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, зокрема того, яке підтверджено довідкою Військової частини НОМЕР_2 про обставини травми (поранення, контузії каліцтва) від 11 липня 2023 року за № 642/2298 й щодо якого встановлено причинний зв`язок "Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини" у довідці ВЛК КП "Лікарня № 2 ім. В.П.Павлусенка" Житомирської міської ради від 15 березня 2024 року № 127: "Післятравматична невропатія лівого серединного нерва з вираженою сенсо-моторною дисфункцією (операція 01 березня 2024 року: Ревізія рубця вогнепального поранення передпліччя в ділянці серединного нерва). Післятравматична контрактура пальців лівої кисті".

З дослідженої судом виписки із медичної карти стаціонарного хворого № ІХ-231228/5025 суд встановив проведення у період стаціонарного лікування у КНП "Чуднівська центральна районна лікарня" (хірургічне відділення) оперативних втручань (у сфері урології та висічення мозолі лівої стопи), які жодним чином не пов`язані з бойовим пораненням; натомість медичний діагноз (Основний) з-поміж інших, на якому акцентує позивач "Баротравма вуха" та як отримана вибухова травма, за твердженнями позивача, не відображено ані у згаданій довідці Військової частини НОМЕР_2 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 11 липня 2023 року № 642/2298, ані у довідці ВКЛ від 15 березня 2024 року № 127 щодо встановлення причинного зв`язку отриманого 28 червня 2023 року поранення із захистом Батьківщини, на чому слушно наголошує відповідач.

Суд при цьому враховує розширений перелік діагнозів позивача у виписці із медичної карти стаціонарного хворого № ІХ-231228/5025, включаючи з-поміж низки інших "Інші мононевропатії верхньої кінцівки Посттравматична нейропатія лівих серединного та ліктьового нервів". Водночас, з огляду на "скарги", зазначені у цій медичній виписці, у їх порівняльному зіставленні з проведеними оперативними втручаннями, суд доходить переконання, що лікування упродовж спірного періоду зумовлене іншими захворюваннями, аніж внаслідок отриманого поранення, підтвердженого довідкою Військової частини від 11 липня 2023 року № 642/2298. До того ж, згідно із записом щодо анамнезу захворювання згідно з медичною картою № ІХ-231228/5025, з приводу якого позивач перебував на стаціонарному лікуванні у період з 28 грудня 2023 року по 31 січня 2024 року, - позивач хворів більше 2 років, що додатково свідчить на користь висновку щодо непов`язаності спірного періоду лікування захворювань безпосередньо з отриманим пораненням за обставин участі у бойових діях згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_2 від 11 липня 2023 року № 642/2298.

Отже, за встановлених обставин цієї справи суд доходить висновку, що стаціонарне лікування захворювання упродовж періоду з 28 грудня 2023 року по 31 січня 2024 року згідно з медичною картою стаціонарного хворого № ІХ-231228/5025 не було зумовлено пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а тому, відповідно, у позивача не виникло право на спірну грошову винагороду з розрахунку 100000 грн/місяць відповідно до Постанови № 168.

Щодо вирішення спору в частині індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2024 року по 19 квітня 2024 року, суд виходить з такого.

Статтею 6 Закону № 1282-XII встановлено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів: заробітної плати; пенсій; державної соціальної допомоги; стипендій, що виплачуються студентам державних та комунальних вищих навчальних закладів. Перегляд зазначених у частині першій цієї статті гарантій здійснюється у розмірах, що визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Своєю чергою, згідно зі статтею 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року за № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці 2 цього пункту.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

У пункті 4 Порядку № 1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

За визначенням, наведеним у постановах Верховного Суду, зокрема, від 15 червня 2023 року у справі № 120/6277/22, від 31 липня 2024 року у справі № 200/4613/22, від 02 вересня 2024 року у справі № 280/4009/23, Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, "поточної" та "індексації-різниці". Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.

Предметом заявленого позову ОСОБА_1 є виплата саме поточної індексації за період з 01 січня 2024 року по 19 квітня 2024 року (виключення зі списків особового складу відповідача).

У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір. Тому суд зазначає, що право на отримання поточної індексації виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01 січня 2016 року, встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078).

Так, відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) у січні 2024 року становив 100,4 %, у лютому 2024 року - 100,3 %, у березні 2024 року - 100,5 %, у квітні - 100,2 %.

Отже, суд погоджується з відповідачем у тому, що за період з січня 2024 року по квітень 2024 року величина індексу споживчих цін не перевищувала порогу індексації (103 %), тож позивач не набув права на індексацію грошового забезпечення у 2024 році, тому, відповідно, вимоги щодо перерахунку грошового забезпечення за означений період та грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік заявлені безпідставно.

Згідно з нормами частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури. Доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Враховуючи встановлені обставини цієї справи та за наведеного правового регулювання, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин у межах цієї справи: не підтверджено ґрунтовності заявлених вимог та викладених у позові підстав як для нарахування спірної додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168 за період з 28 грудня 2023 року по 31 січня 2024 року, так і в частині індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2024 року по 19 квітня 2024 року та перерахунку грошового забезпечення за цей період та грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік. Натомість відповідачем доведено перед судом правомірність його дій у межах спірних правовідносин, відтак у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Враховуючи висновок суду по суті спору підстави для вирішення питання розподілу судових витрат за правилами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Г. Приходько

08.12.25