Справа № 580/6147/25
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року справа № 580/6147/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови та стягнення коштів,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі Другий відділ ДВС, відповідач), в якому просить:

- постанову Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі виконавця - Улюліна Вікторія Василівна у виконавчому провадженні № 78165744 за виконавчим документом ЕНА № 4450660 про арешт коштів на всіх рахунків скасувати а виконавче провадження закрити в зв`язку з відсутністю боргу за виконавчим документом на час відкриття виконавчого провадження;

- повернути всі стягнуті кошти на банківські рахунки, з яких було їх неправомірно стягнуто;

- в зв`язку з порушенням прав позивача та законних інтересів, позбавленням єдиного джерела існування, приниження гідності, позбавлення можливості користуватися власними коштами, оприлюднення неправдивої інформації в реєстрі боржників про наявність боргу - стягнути з Другого відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь позивача 10000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець діяв у спосіб і у межах наданих йому законом повноважень, однак, з врахуванням того, що рахунок боржника, відкритий в АТ Райффайзен Банк, має спеціальний режим використання та згідно із довідкою банку на даний рахунок позивач отримує пенсійні виплати, існування арешту рахунку фактично позбавляє його права користуватись цими коштами, що є порушенням законних прав та інтересів.

Крім того, державний виконавець обставин відсутності боргу за виконавчим документом та факту позбавлення єдиного джерела існування позивача не врахував, факт наявності інших стягнень з доходів не перевірив, у реалізації наданих йому повноважень, проігнорував свої посадові обов`язки, чим порушив законні права позивача, тому постанову про арешт коштів боржника необхідно скасувати, а виконавче провадження закрити.

Ухвалою від 11 червня 2025 року суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Черкаській області, вирішив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

12.06.2025 до суду надійшли додаткові пояснення, у яких позивач зазначив, що у ВП № 63786475 стягуються 50% отримуваної ним пенсії.

19.06.2025 до суду надійшли додаткові пояснення, у яких позивач зазначив, що при подачі скарги на дії державного виконавця, до електронного кабінету відповідача направив копію скарги з додатками, серед яких була квитанція про сплату коштів по виконавчому документу (постанові поліції), а також відомості про наявність іншого виконавчого провадження відносно нього, але після отримання всіх доказів (підтверджуючих документів), при відсутності боргу, виконавче провадження закрито не було протягом місяця, а кошти було повторно списано з його пенсійного рахунку та інших рахунків в АТ ПриватБанк. Зазначив, що відповідно до ст. 39 ч. 1 п. 9 ЗУ Про виконавче провадження, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Також 19.06.2025 до суду надійшли додаткові пояснення, у яких позивач зазначив, що на виконанні Кам`янського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 63786475, у зв`язку із чим вважає, відповідач, не передавши пізніше відкрите виконавче провадження до Кам`янського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зловживає владними повноваженнями та створив умови для збалансованого стягнення та позбавлення позивача єдиного джерела існування.

24.06.2025 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що стягувач направив виконавчий документ 13 травня 2025 року, на момент його направлення стягувачу не було відомо про факт самостійного виконання боржником рішення, зокрема про сплату адміністративного штрафу. Водночас боржник (позивач у цій справі) також не повідомив державного виконавця у встановлений законом строк про самостійне виконання рішення, що є прямим обов`язком відповідно до частини четвертої статті 19 Закону України Про виконавче провадження. Факт оплати штрафу став відомий державному виконавцю лише з додатку до позовної заяви, поданої 30 травня 2025 року, до якої позивач додав копію платіжної інструкції від 16.05.2025 № 9378-8405-6640-4629 на суму 680,00 грн. До цього жодних офіційних повідомлень або документів, що підтверджували б виконання виконавчого документа, не надходило ні від боржника, ні від банківської установи, ні від стягувача. Після з`ясування обставин фактичної оплати штрафу, 19.06.2025 року державним виконавцем було винесено постанову про зняття арешту з коштів та постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 та статті 40 Закону України Про виконавче провадження. Крім того вказав, що жодного повідомлення від банку про спеціальний режим використання виконавцем отримано не було. Також вказав про необґрунтованість вимоги про компенсацію моральної шкоди.

26.06.2025 до суду надійшли додаткові пояснення, у яких позивач зазначив, що у зв`язку із зловживанням державним виконавцем владними повноваженнями та ухиленням від виконання своїх посадових обов`язків, позивач був залишений без засобів для існування, оскільки 50 відсотків його пенсії пенсійний фонд перерахував на стягненням по аліментам, решта в розмірі 1500 грн надійшла на мій картковий рахунок де значна їх частина була відрахована виконавчою службою (платіжна інструкція № BKLP6HOBMNX2A.1).

Пояснення на позов від третьої особи до суду не надходили.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

13.05.2025 Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції листом від 13.05.2025 № 3807/41/24-2025 направило до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси заяву про примусове виконання постанови про накладення адміністративного стягнення № ЕНА №4450660 від 08.04.2025 (вх. ДВС від 22.05.2025 № 10140/26.21-46).

Відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 16.05.2025 позивач сплатив штраф у розмірі 680 грн згідно постанови ЕНА №4450660 від 08.04.2025.

Постановою від 23.05.2025 державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрила виконавче провадження № 78165744 з виконання постанови № ЕНА № 4450660, виданої 08.04.2025 УПП в Черкаській області Відділ адміністративної практики про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штраф у сумі 680,00 грн.

Також 23.05.2025 державний виконавець прийняла постанови про стягнення мінімальних витрат у розмірі 363,50 грн, про стягнення виконавчого збору у розмірі 68 грн та постанову про арешт коштів боржника на загальну суму 1111,50 грн.

Відповідно до розпорядження № 78165744 від 29.05.2025 на депозитний рахунок Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли кошти у розмірі 19,16 грн, які в подальшому розподілені на витрати виконавчого провадження згідно платіжної інструкції № 20186 від 29.05.2025.

Згідно розпорядження № 78165744 від 16.06.2025 на депозитний рахунок Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли кошти у розмірі 55,18 грн, які в подальшому розподілені на витрати виконавчого провадження згідно платіжних інструкцій № 22774 від 16.06.2025 та № 22775 від 16.06.2025.

Відповідно до розпорядження № 78165744 від 19.06.2025 на депозитний рахунок Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли кошти у розмірі 1037,42 грн, які в подальшому розподілені в сумі 289,16 грн на витрати виконавчого провадження згідно платіжної інструкції № 23326 від 19.06.2025 та в сумі 748,26 грн на повернення, як помилково або надмірно стягнуті кошти згідно платіжної інструкції № 23327 від 19.06.2025.

Після з`ясування обставин фактичної оплати штрафу, 19.06.2025 державний виконавець прийняла:

- постанову про зняття арешту з коштів, відповідно до якої зняла арешт з усіх рахунків, що належать боржнику;

- постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 та статті 40 Закону України Про виконавче провадження, у зв`язку зі сплатою боргу до відкриття провадження.

Постанову відповідача про арешт коштів позивач вважає протиправною, а тому звернувся в суд з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає таке.

Спірні відносини врегульовані Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі Закон № 1404-VIII).

Згідно статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами статті 5 Закону № 1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Частиною першою статті 13 Закону № 1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII передбачено обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 6 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частини 1 ст. 48 Закону № 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (ч. 2 ст. 48 Закону № 1404-VIII).

Згідно частини 3 ст. 48 Закону № 1404-VIII забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України Про електроенергетику, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України Про теплопостачання, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України Про теплопостачання, статті 18-1 Закону України Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до пункту 1 частини другої статті 8 Закону України Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки, на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону № 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Приписами частин 1, 2 ст. 56 Закону № 1404-VIII визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (ч. ч. 3, 4 ст. 56 Закону № 1404-VIII).

Таким чином, арешт на кошти застосовується для забезпечення реального виконання рішення, про що виконавець виносить постанову та надсилає її банкам чи іншим фінансовим установам. При цьому, не підлягають арешту в порядку, встановленому Законом № 1404-VIII, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом, а банк, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Позивач вважає протиправним накладення арешту на кошти на рахунку у АТ Райффайзен Банк № НОМЕР_1 для зарахування пенсії, оскільки вважає, що вказаний рахунок має спеціальним режимом використання.

Суд зазначає, що відповідно до листа АТ Райффайзен Банк від 13.06.2025 № 81-15-9/7405-БТ, рахунок № НОМЕР_1 обслуговується на стандартних умовах обслуговування та не є рахунком зі спеціальним режимом використання.

Суд врахував, що матеріали справи не містять жодних доказів віднесення рахунку № UA7752795 до рахунків зі спеціальним режимом використання. Суд врахував, що позивач у додаткових поясненнях від 26.06.2025 підтверджує, що із вказаного рахунку здійснюється відрахування аліментів за іншим виконавчим провадженням.

З урахуванням зазначеного, покликання позивача про спеціальний режим використання рахунку № UA7752795 суд відхиляє, як необґрунтовані.

Щодо правомірності прийняття державним виконавцем постанови про арешт коштів, суд зазначає таке.

Суд встановив, що 13.05.2025 Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції листом від 13.05.2025 № 3807/41/24-2025 направило до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси заяву про примусове виконання постанови про накладення адміністративного стягнення № ЕНА №4450660 від 08.04.2025 (вх. ДВС від 22.05.2025 № 10140/26.21-46).

Відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 16.05.2025 позивач сплатив штраф у розмірі 680 гр. згідно постанови ЕНА №4450660 від 08.04.2025.

Постановою від 23.05.2025 державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрила виконавче провадження № 78165744 з виконання постанови № ЕНА № 4450660, виданої 08.04.2025 УПП в Черкаській області Відділ адміністративної практики про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штраф у сумі 680,00 грн.

Також 23.05.2025 державний виконавець прийняла постанови про стягнення мінімальних витрат у розмірі 363,50 грн, про стягнення виконавчого збору у розмірі 68 грн та постанову про арешт коштів боржника на загальну суму 1111,50 грн.

Аналіз встановлених обставин вказує на те, що позивач сплатив штраф згідно постанови ЕНА № 4450660 від 08.04.2025 16.05.2025, тобто вже після направлення Управлінням патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (13.05.2025) заяви про примусове виконання щодо позивача.

Суд врахував, що матеріали справи не містять доказів повідомлення державного виконавця про сплату позивачем штрафу станом на час відкриття виконавчого провадження та прийняття постанови про арешт коштів. При цьому, до обов`язків державного виконавця, визначених ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII не віднесено перевірка наявності/відсутності боргу за виконавчим документом під час відкриття виконавчого провадження, у зв`язку із чим покликання позивача і в цій частині суд вважає необґрунтованими.

Суд зазначає, що прийнявши спірну постанову про арешт коштів, державний виконавець керувався приписами Закону № 1404-VIII для забезпечення реального виконання виконавчого документа. Процедурних порушень, що вказували б на протиправність її прийняття суд, під час розгляду справи, не встановив.

З урахуванням зазначеного суд доходить висновку про необґрунтованість вимог щодо скасування постанови про арешт коштів, у зв`язку із чим у задоволенні цієї частини вимог належить відмовити.

Щодо частини вимог про закриття виконавчого провадження в зв`язку з відсутністю боргу за виконавчим документом на час відкриття виконавчого провадження та повернути всі стягнуті кошти на банківські рахунки, з яких було їх неправомірно стягнуто, суд зазначає таке.

Суд встановив, що відповідно до розпорядження № 78165744 від 29.05.2025 на депозитний рахунок Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли кошти у розмірі 19,16 грн, які в подальшому розподілені на витрати виконавчого провадження згідно платіжної інструкції № 20186 від 29.05.2025.

Згідно розпорядження № 78165744 від 16.06.2025 на депозитний рахунок Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли кошти у розмірі 55,18 грн, які в подальшому розподілені на витрати виконавчого провадження згідно платіжних інструкцій № 22774 від 16.06.2025 та № 22775 від 16.06.2025.

Відповідно до розпорядження № 78165744 від 19.06.2025 на депозитний рахунок Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли кошти у розмірі 1037,42 грн, які в подальшому розподілені в сумі 289,16 грн на витрати виконавчого провадження згідно платіжної інструкції № 23326 від 19.06.2025 та в сумі 748,26 грн на повернення, як помилково або надмірно стягнуті кошти згідно платіжної інструкції № 23327 від 19.06.2025.

Після з`ясування обставин фактичної оплати штрафу, 19.06.2025 державний виконавець прийняла:

- постанову про зняття арешту з коштів, відповідно до якої зняла арешт з усіх рахунків, що належать боржнику;

- постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 та статті 40 Закону України Про виконавче провадження, у зв`язку зі сплатою боргу до відкриття провадження.

Аналіз встановлених обставин вказує на те, що із рахунків позивача знятий арешт, а виконавче провадження закінчене. Крім того, стягнуті суми штрафу та виконавчого збору у загальному розмірі 748,26 грн повернуті позивачу, як помилково або надмірно стягнуті кошти згідно платіжної інструкції № 23327 від 19.06.2025.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність порушення прав позивача у цій частині, оскільки державний виконавець, після отримання відповідних відомостей, здійснив належні дії щодо повернення надмірно стягнутої суми штрафу та виконавчого збору, зняв арешт із рахунків позивача та закінчив виконавче провадження.

З урахуванням зазначеного, вимоги і в цій частині суд вважає необґрунтованими, у задоволенні яких належить відмовити.

Вимоги про стягнення з відповідача 10000 грн є похідними від позовних вимог про скасування постанови про арешт коштів, відтак, суд доходить висновку про відсутність підстав для їх задоволення.

Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 5 статті 139 вказаного Кодексу у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача, звільненого від сплати судових витрат не підлягають задоволенню, а відповідач не надав доказів понесення судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 271, 272, 287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

2) відповідач Другий відділ Державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (18018, Черкаська обл., Черкаський р-н, м. Черкаси, просп. Хіміків, 50, кім. 515, );

3) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Черкаській області (18029, м. Черкаси, вул. Лесі Українки, 21).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 08.12.2025.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК