Справа № 520/14955/24
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 р. Справа № 520/14955/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Русанової В.Б. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2025, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 21.10.25 по справі № 520/14955/24

за позовом ОСОБА_1

до Державної установи "Качанівська виправна колонія (№54)"

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Оленою Ждановою подано до Харківського окружного адміністративного суду заяву, в якій вона просить суд вирішити питання про зміну способу та порядку виконання рішення по справі №520/14955/24 шляхом стягнення з Державної установи "Качанівська виправна колонія (№54)" на користь ОСОБА_1 нарахованої та невиплаченої індексації грошового забезпечення з 01.03.2018 по 30.11.2018 із застосуванням норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 у розмірі 28323,01 грн (двадцять вісім тисяч триста двадцять три гривні 01 коп.).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2025 у задоволенні заяви представника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу та порядку виконання судового рішення в порядку ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України у справі №520/14955/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Качанівська виправна колонія №54" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, просить її скасувати та ухвалити постанову, якою задовольнити заяву державного виконавця про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи "Качанівська виправна колонія №54" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2025 апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 по справі № 520/14955/24 скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Державної установи "Качанівська виправна колонія №54" щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення з 01.01.2017 по 31.05.2017 та зобов`язання Державної установи "Качанівська виправна колонія №54" нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення з 01.01.2017 по 31.05.2017 з застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - січень 2008 року. Прийнято в цій частині нове судове рішення, яким відмовлено в задоволенні вказаної частини позовних вимог. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 по справі № 520/14955/24 залишено без змін. Після проведення відповідачем перерахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 у відповідності до рішення суду сума по перерахунку складає 28323,01 грн, проте на теперішній час рішення суду боржником не виконав в повному обсязі, а саме кошти стягувачу не виплачені. Позивач зазначила, що процес виконання постанови ДААС по справі №520/14955/24 складається з двох етапів: нарахування сум індексації, сплата нарахованих сум. Однак, друга стадія виконання рішення сплата, тривалий час не відбувається за обставин невиділення коштів відповідачеві його розпорядником коштів. Відтак, наявні обставини, що свідчать про підстави, передбачені ст.378 КАСУ для зміни способу виконання рішення, позаяк, внаслідок того, що, оскільки процес невиконання рішення зобов`язального характеру вже триває значний період, численні заявки на фінансування, котрі складаються боржником до розпорядника коштів, залишаються невиконаними та боржник не надав доказів, чи насправді такі заявки були ним направлені розпоряднику коштів, то у державного виконавця в силу ст.63 ЗУ "Про виконавче провадження" виникають підстави для вчинення таких виконавчих дій, як накладення на боржника штрафів та закінчення виконавчого провадження згідно п.11 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 по справі №520/14955/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи "Качанівська виправна колонія №54" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Державної установи "Качанівська виправна колонія №54" щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення з 01.01.2017 по 31.05.2017 та з 01.03.2018 по 30.11.2018. Зобов`язано Державну установу "Качанівська виправна колонія №54" нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення з 01.01.2017 по 31.05.2017 з застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - січень 2008 року; з 01.03.2018 по 30.11.2018 з застосуванням норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2025 у справі №520/14955/24 апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 по справі № 520/14955/24 скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Державної установи "Качанівська виправна колонія №54" щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення з 01.01.2017 по 31.05.2017 та зобов`язання Державної установи "Качанівська виправна колонія №54" нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення з 01.01.2017 по 31.05.2017 з застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - січень 2008 року. Прийнято в цій частині нове судове рішення, яким відмовлено в задоволенні вказаної частини позовних вимог. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 року по справі № 520/14955/24 залишено без змін.

Вказане рішення набрало законної сили 27.02.2025.

Східне міжрегіональне управління юстиції зазначило, що на виконання судового рішення Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист та головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито ВП №76571427 з примусового виконання виконавчого листа №520/14955/24.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.01.2025 зупинено виконавче провадження ВП №76571427 з підстав відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної установи "Качанівська виправна колонія (№54)" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 по справі №520/14955/24.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 07.04.2025 поновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №520/14955/24.

Листом від 01.10.2025 №6/9/2944/ШМ-25 Державна установа "Качанівська виправна колонія (№54)" Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання покарань Міністерство юстиції повідомила відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції, що після проведення перерахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 у відповідності до рішення суду сума по перерахунку складає 28323,01 грн. Також, зазначила, що відповідно до підпункту 9 пункту 2.6 "Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету" затвердженої наказом Міністерства фінансв України №333 від 12.03.2012 видатки на виконанняя судових рішень та відшкодування судових витрат проводиться за кодом економічної класифікації видатків 2800 "Інші поточні видатки". Відповідно до поточного річного кошторису загального фонду Державної установи "Качанівська виправна колонія (№54)" на 2025 рік видатки за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" відсутні. Оскільки Державна установа "Качанівська виправна колонія (№54)" є бюджетною неприбутковою організацією, що фінансується за рахунок державного бюджету України, адміністрація Державної установи "Качанівська виправна колонія (№54)" зернулась до Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання покарань Міністерство юстиції, що є розпорядником вищого рівня, щодо сприяння у виділенні кошторисних призначень для виконання рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів, які свідчать про ускладнення чи неможливість виконання судового рішення. При цьому, за висновками суду першої інстанції, заява стосується не зміни способу і порядку виконання судового рішення, а фактично зміни суті резолютивної частини вказаного рішення суду.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 124, ч. 3 ст. 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, а обов`язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.

Обов`язковість судових рішень гарантується, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін. Якщо органи влади відмовляються виконувати чи затримують виконання судових рішень, гарантії статті 6, якими користується особа на час судової стадії розгляду, втрачають зміст.

Наслідком набрання законної сили рішенням суду є набуття цим рішенням, зокрема, ознак обов`язковості (що передбачає обов`язок його виконання усіма органами, організаціями та посадовими особами) та виконуваності (тобто забезпечення законом права особи на примусове виконання рішення). Іншими словами, законна сила рішення суду є його правовою дією, яка проявляється в тому, що установлена рішенням наявність чи відсутність прав і фактів, на яких ці права ґрунтуються, є остаточною, а встановлені рішенням права та обов`язки підлягають беззаперечному здійсненню на вимогу правомочних осіб.

Частинами 1, 3 ст. 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Аналізуючи положення частини 3 статті 378 КАС України, колегія суддів зазначає що остання встановлює вичерпний перелік обставин для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а саме у справах щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Водночас, предметом спору у цій справі було право позивача на отримання грошового забезпечення, що не підпадає під перелік вищенаведених обставин.

В свою чергу, у інших випадках норма ст. 378 КАС України лише встановлює критерії для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Так, під зміною способу і порядку виконання судового рішення слід розуміти застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб і порядок виконання рішення суду. При цьому під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб та наявність таких обставин має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

З аналізу викладених правових норм вбачається, що виключною правовою підставою для прийняття судом рішення про зміну способу або порядку виконання судового рішення є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють його виконання у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.

При цьому, під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання в раніше встановлений порядок і спосіб.

Разом з тим, здійснення судом зміни порядку чи способу виконання рішення не повинно змінювати способу захисту порушеного права, обраного судом при вирішенні справи.

В заяві Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції просить встановити спосіб виконання судового рішення в частині зобов`язання Державної установи "Качанівська виправна колонія №54" нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення з 01.03.2018 по 30.11.2018 з застосуванням норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078.

Колегія суддів зазначає, що резолютивна частина рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 по справі №520/14955/24 має зобов`язальний характер, проте судом першої інстанції при розгляді вказаної справи не вирішувалися позовні вимоги майнового характеру щодо стягнення певної суми коштів і, як наслідок, не перевірялася правильність нарахування заборгованості по індексації грошового забезпечення позивача.

Оскільки розрахунок належної позивачу заборгованості по індексації грошового забезпечення судом не здійснювався, тому, зміна способу виконання вказаного вище судового рішення із зобов`язання здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення на стягнення конкретної суми цієї заборгованості фактично призведе до зміни рішення по суті з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішення питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті, що не передбачено статтею 378 КАС України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Порядок виконання судового рішення означає визначену у рішенні суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним/приватним виконавцем, спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом.

Так, у постановах Верховного Суду від 7 березня 2018 року у справі № 456/953/15-а, від 16 липня 2020 року у справі № 130/2176/17, від 11 листопада 2020 року у справі №817/628/15 та від 17 лютого 2021 року у справі № 295/16238/14-а викладено правовий висновок, що зміну способу і порядку виконання судового рішення необхідно розуміти як застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Верховний Суд у постановах від 10 липня 2018 року у справі № 490/9519/16-а та від 30 липня 2019 року у справі № 281/1618/14-а сформулював правовий висновок, за яким змінивши спосіб виконання постанови із зобов`язання виплатити виплати на стягнення суми цих виплат, буде змінено постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Таким чином, у справі, що розглядається, встановлено, що способом відновлення порушеного права позивача у цій справі судом обрано зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а стягнення конкретних сум не було предметом позовних вимог та способом відновлення порушених прав, колегія суддів дійшла висновку про неможливість зміни способу та порядку виконання рішення суду у спосіб, який просив позивач, адже запропонований останнім спосіб виконання судового рішення фактично змінює зміст резолютивної частини судового рішення у справі № 520/14955/24.

При цьому колегія суддів зазначає, що грошові кошти у виді заборгованості із індексації грошового забезпечення, які належать стягувачу, не є власністю Державної установи "Качанівської установи (№54)" і не знаходяться на її рахунках.

Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині встановлення порядку виконання судового рішення, колегія суддів зауважує, що рішення суду у даній справі, яким зобов`язано ДУ "Качанівська виправна колонія (№54)" здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 , звернуто до примусового виконання і частково виконано відповідачем.

Зі змісту листа від 01.10.2025 №6/9/2944/ШМ-25 встановлено, що відповідно до підпункту 9 пункту 2.6 "Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету" затвердженої наказом Міністерства фінансв України №333 від 12.03.2012 видатки на виконанняя судових рішень та відшкодування судових витрат проводиться за кодом економічної класифікації видатків 2800 "Інші поточні видатки". Відповідно до поточного річного кошторису загального фонду Державної установи "Качанівська виправна колонія (№54)" на 2025 рік видатки за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" відсутні. Оскільки Державна установа "Качанівська виправна колонія (№54)" є бюджетною неприбутковою організацією, що фінансується за рахунок державного бюджету України, адміністрація Державної установи "Качанівська виправна колонія (№54)" зернулась до Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання покарань Міністерство юстиції, що є розпорядником вищого рівня, щодо сприяння у виділенні кошторисних призначень для виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Згідно із п. 20 та п. 29 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Колегія суддів зазначає, що ДУ "Качанівська виправна колонія (№54)" не заперечує свого обов`язку виплатити суму нарахованого грошового забезпечення позивачу, а лише вказує на те, що така виплата буде здійснена при надходженні коштів.

Суд апеляційної інстанції враховує те, що право стягувача на отримання певних виплат не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань встановлених судовим рішенням.

Поряд з цим, у даному випадку йдеться не про право особи на зазначені виплати, а про правові підстави для зміни способу та порядку виконання судового рішення, зміна яких не захистить право позивача на отримання доплати, оскільки вона ставиться в залежність від відповідного бюджетного фінансування.

Отже, зазначені обставини не вказують на неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні, та не надають достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту зміни порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого статтею 378 КАС України, а навпаки вказують на те, що така зміна призведе до зміни способу судового захисту у цій справі, що суперечить цільовому призначенню даного процесуального інституту.

При цьому, колегія суддів зауважує, що позивач не позбавлений процесуального права звернутись до суду із заявою про встановлення судового контролю, в порядку ст. 382 КАС України, якщо вважає, що відповідачем не виконується судове рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви про встановлення способу та порядку виконання рішення суду, оскільки встановлення способу та порядку виконання рішення суду шляхом, який обраний заявником, фактично змінить рішення суду у зв`язку зі зміною обраного способу захисту прав позивача.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не спростовують правильності правових висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2025 по справі № 520/14955/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді В.Б. Русанова Я.В. П`янова