Справа № 460/1116/24
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2025-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/1116/24 пров. № А/857/21789/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Носа С.П.,

суддів Кухтея Р.В., Шевчук С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 липня 2024 року у справі № 460/1116/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною,-

суддя у І інстанції Дорошенко Н.О.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складення повного тексту рішення 16 липня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася у Рівненський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі ГУ ДПС у Львівській області, відповідач), в якому просила визнати протиправною бездіяльність щодо невзяття її на облік як особу, яка через свої релігійні переконання відмовилась від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов`язати взяти її на облік як платника податків, яка через свої релігійні переконання відмовилась від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника, та здійснювати такий облік за прізвищем, ім`ям та по батькові та серією і номером паспорта.

В обґрунтування позову зазначила, що в її паспорті на підставі рішення Рівненського міського суду від 12.07.2004 у справі № 2-4062 виконана відмітка про право здійснювати всі платежі на території України за серією та номером паспорта громадянина України. Разом з тим, за доводами відповідача, у податкового органу відсутні відомості щодо перебування позивача на обліку в окремому реєстрі ДРФО за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта, оскільки вона не повідомила про відмову від РНОКПП. Таку поведінку відповідача позивач вважає протиправною та зазначає, що контролюючий орган був учасником у справі № 2-4062 та обізнаний з відповідним судовим рішенням.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16 липня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Рівненській області щодо невзяття ОСОБА_1 на облік як особу, яка через свої релігійні переконання відмовилась від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Зобов`язано відповідача взяти ОСОБА_1 на облік як платника податків, яка через свої релігійні переконання відмовилась від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника, та здійснювати такий облік за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що порядок обліку осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера та повідомили про це відповідний контролюючий орган, а також процедуру внесення відмітки до паспортів таких осіб визначено у Положенні про реєстрацію фізичних осіб в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженому наказом міністерства фінансів України від 29.09.2017 № 822, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.10.2017 за № 1306/31174. Фізична особа, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття РНОКПП, зобов`язана особисто подати до відповідного контролюючого органу Повідомлення за формою № 1П (додаток 8 Положення), яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі ДРФО. Згідно з відомостями ДРФО позивач не перебувала на обліку в окремому реєстрі ДРФО за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта по причині неповідомлення контролюючого органу про відмову від прийняття РНОКПП у зв`язку з релігійними переконаннями у порядку, встановленому Положенням. Всупереч наведеному, позивач у встановленому порядку не подавала повідомлення до контролюючого органу, та, відповідно, не перебуває на обліку в ДРФО. Звертає увагу, що позивачка до податкового органу звернулась із заявою, яка підлягала розгляду відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 12.07.2004 у справі № 2-4062 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність службових осіб Державної податкової інспекції у місті Рівне скаргу задоволено повністю. Визнано бездіяльність Державної податкової інспекції у місті Рівне неправомірною. Зобов`язано Державну податкову інспекцію в місті Рівне звільнити ОСОБА_1 від індивідуального ідентифікаційного номера платника податків та інших обов`язкових платежів та зробити в паспорті ОСОБА_1 на сторінці 7 (особливі відмітки) запис "Має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера", завірити цей запис підписом керівника Державної податкової інспекції у місті Рівне та гербовою печаткою Державної податкової інспекції у місті Рівне. Допустити негайне виконання рішення.

На підставі судового рішення у вказаній справі в паспорті громадянина України на ім`я ОСОБА_1 НОМЕР_1 вчинено запис "Має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера", який скріплено підписом уповноваженої посадової особи та відтиском гербової печатки Рівненської об`єднаної державної податкової інспекції.

15.08.2023 ОСОБА_1 звернулась із заявою до ГУ ДПС у Рівненській області. В заяві, покликаючись до принципу верховенства права, статті 19 Конституції України, зазначила, що згідно з абз. 6 п. 5 ст. 70 Податкового кодексу України вона несе відповідальність за достовірність поданої нею інформації. Вона не може підписати бланк документа, запропонований для заповнення, а саме повідомлення за формою № 1П, оскільки він містить недостовірну для неї інформацію. Форма № 1П передбачає повідомлення про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки. Але у неї немає такого номера, про відмову від нього свідчить проставлена у паспорті відмітка. Обов`язок реєстрації згідно з абз. 1, 2 п. 5 ст. 70 Податкового кодексу України покладається на особу, для якої раніше не формувалася облікова картка платника податків та яка не включена до Державного реєстру, а стосовно позивача така картка раніше формувалася. Просила не порушувати її конституційні права і "дозволити здійснювати всі платежі без ІПН, за раніше поставленою печаткою".

Головне управління ДПС у Рівненській області за розглядом вищевказаної заяви позивача листом від 18.08.2023 повідомило, що до набрання чинності Податковим кодексом України порядок реєстрації фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та присвоєння їм ідентифікаційних номерів регулювався Законом України №320/94ВР. Відповідно до статті 5 цього Закону інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідні державні органи, до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів не вносилась. Єдиний державний облік таких осіб та їх доходів не провадився. Покликаючись до п. 63.6 ст. 63 та п. 70.1 ст. 70 Податкового кодексу України, Положення № 822, зазначив, що фізична особа, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття РНОКПП, зобов`язана особисто подати до відповідного контролюючого органу повідомлення за формою № 1П, яке водночас є заявою для обліку в окремому реєстрі ДРФО. Згідно з відомостями ДРФО позивач не перебувала на обліку в окремому реєстрі ДРФО за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта по причині неповідомлення контролюючого органу про відмову від прийняття РНОКПП у зв`язку з релігійними переконаннями у встановленому порядку.

Не погоджуючись з такими діями податкового органу, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 35 Конституції України кожному гарантоване право на свободу світогляду і віросповідання.

Статтею 67 Конституції України зобов`язано кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Як слідує з матеріалів справи, рішенням Рівненського міського суду від 12.07.2004 у справі № 2-4062 зобов`язано Державну податкову інспекцію в місті Рівне звільнити ОСОБА_1 від індивідуального ідентифікаційного номера платника податків та інших обов`язкових платежів та зробити в паспорті ОСОБА_1 на сторінці 7 (особливі відмітки) запис "Має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера", завірити цей запис підписом керівника Державної податкової інспекції у місті Рівне та гербовою печаткою Державної податкової інспекції у місті Рівне. Допустити негайне виконання рішення.

На виконання зазначеного рішення в паспорті громадянина України на ім`я ОСОБА_1 НОМЕР_1 вчинено запис "Має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера", який скріплено підписом уповноваженої посадової особи та відтиском гербової печатки Рівненської об`єднаної державної податкової інспекції.

Також рішенням Рівненського міського суду від 12.07.2004 у справі № 2-4062 встановлено, що заявник ОСОБА_2 в грудні 2003 року звернулась до Державної податкової інспекції в місті Рівне із заявою про те, що у зв`язку з релігійними переконаннями вона відмовилась від ідентифікаційного коду, а тому згідно зі статтею 1 Закону України "Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів" просила зберегти за нею раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов`язкових платежів, а також зробити у її паспорті відмітку про наявність у неї права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. Державна податкова інспекція у місті Рівне такої відмітки у паспорт ОСОБА_1 не внесла, посилаючись на відсутність механізму реалізації цього положення Закону.

Як визначено статтею 1 Закону України "Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів" від 22 грудня 1994 року № 320/94-ВР (далі - Закон № 320/94-ВР), який був чинним на час ухвалення рішення Рівненського міського суду від 12.07.2004 у справі № 2-4062, Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів (далі - Державний реєстр) - це автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов`язані сплачувати податки, збори, інші обов`язкові платежі до бюджетів та внески до державних цільових фондів у порядку і на умовах, що визначаються законодавчими актами України.

Для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов`язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Статтею 7 Закону № 320/94-ВР передбачалось, що ідентифікаційний номер з Державного реєстру є обов`язковим для використання підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності, включаючи установи Національного банку України, комерційні банки та інші фінансово-кредитні установи в разі: виплати доходів, з яких утримуються податки та інші обов`язкові платежі згідно з чинним законодавством України; укладення цивільно-правових угод, предметом яких є об`єкти оподаткування та щодо яких виникають обов`язки сплати платежів; відкриття рахунків в установах банків. Первинні звітні та облікові документи, пов`язані з проведенням операцій, передбачених частиною першою цієї статті, які не мають ідентифікаційних номерів, вважаються недійсними, за винятком звітних та облікових документів, у яких відсутні ідентифікаційні номери осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідні державні органи.

Частиною другою статті 5 Закону № 320/94-ВР передбачено, що до Реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи.

Обсяг інформації про фізичних осіб, яка включається до Реєстру, було визначено статтями 3 та 5 Закону № 320/94-ВР. Зокрема, передбачалось, що до інформаційного фонду Реєстру включаються такі дані: індивідуальні ідентифікаційні номери, що надаються фізичним особам платникам податків та інших обов`язкових платежів і зберігаються за ними протягом усього їх життя; інформація про сплату фізичними особами податків та інших обов`язкових платежів; прізвище, ім`я та по батькові; дата народження; місце народження (країна, область, район, населений пункт); місце проживання; місце основної роботи; види сплачуваних податків та інших обов`язкових платежів; інформація про сплату фізичними особами податків та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до частини 3 статті 9 цього Закону фізичні особи-платники податків та інших обов`язкових платежів, крім осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідні державні органи, зобов`язані: зареєструватися у Державному реєстрі з моменту виникнення об`єкта оподаткування чи сплати податків та інших обов`язкових платежів; подавати до державних податкових інспекцій по районах, районах у містах і містах без районного поділу відомості про зміну даних відповідно до частини третьої статті 5 цього Закону протягом місяця з дня виникнення таких змін.

Таким чином, виходячи з наведеного, слід зробити висновок, що, на час прийняття Рівненським міським судом рішення від 12.07.2004 у справі № 2-4062, у разі якщо фізична особа, яка через свої релігійні або інші переконання відмовилася від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомила про це органи державної податкової служби, до Реєстру не підлягала включенню вся інформація про таку особу, а включена мала бути вилучена.

З 01 січня 2011 року набув чинності Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Пунктом 2 Розділу ХІХ ПК України визнано таким, що втратив чинність з 1 січня 2011 року Закон № 320/94-ВР.

Згідно з пунктом 63.6 статті 63 ПК України облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться за прізвищем, ім`ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта.

Як передбачено пунктом 70.1 статті 70 ПК України облік фізичних осіб платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 вересня 2017 року № 822 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2017 року за № 1306/31174 (далі Положення №822), облік фізичних осіб платників податків ведеться у Державному реєстрі за реєстраційними номерами облікової картки платника податків, а осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові (за наявності), серією та/або номером діючого паспорта громадянина України без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків (до паспортів зазначених осіб вноситься відмітка, яка свідчить про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта).

Аналізуючи зазначені правові норми апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ПК України та Положенням № 822 встановлено інший порядок обліку в окремому реєстрі Державного реєстру осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган, а саме за прізвищем, ім`ям, по батькові (за наявності), серією та/або номером діючого паспорта громадянина України.

Судом першої інстанції достеменно встановлено, що на момент набрання чинності названими правовими актами ОСОБА_1 вже мала відмітку в паспорті про її право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру.

При цьому суд першої інстанції підставно звернув увагу на те, що нормами ПК України та Положенням № 822 не передбачено обов`язку платника податків повторного звернення із заявою для реєстрації у Державному реєстрі. Окрім того, суд першої інстанції доречно зауважив, що норми Податкового кодексу України та Порядку № 822 поширюють свою дію на податкові правовідносини, які виникли після їх прийняття, та жодним чином не впливають і не можуть звужувати існуюче право позивача перебувати на податковому обліку за раніше встановленими формами такого обліку та здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера, яке захищене судовим рішенням.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, відтак рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 липня 2024 року у справі № 460/1116/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук