Справа № 320/38212/23
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2025 року Київ справа №320/38212/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Горобцової Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання неправомірними та скасування рішень, -

встановив:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області, в якому позивач просить суд:

- визнати неправомірними податкові повідомлення рішення відповідача від 21.06.2023 №10778/10-36-24-06/ НОМЕР_1 , №10755/10-36-24-06/ НОМЕР_1 , №10777/10-36-24-06/ НОМЕР_1 та акт перевірки від 06.03.2023 №3035/10-36-24-06/ НОМЕР_1 .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду суду від 30.07.2024 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог позивач наголошує на відсутності правових підстав для прийняття оскаржуваних рішень.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві наголошує, що оскаржувані рішення прийняте відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені у наданому суду відзиві.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у Київській області на підставі наказу Головного управління ДПС у Київській області від 21.02.2023 №257-п, у зв`язку із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису №001010166 від 15.09.2022 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи- підприємця проведена документальна позапланова виїзна перевірка діяльності фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 28.03.2019 по 15.09.2022.

За результатами перевірки складено акт від 06.03.2023 № 3035/10-36-24- 06/ НОМЕР_1 .

На підставі матеріалів перевірки з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень платника до акту перевірки Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято спірні податкові повідомлення-рішення від 05.04.2023:

- № 5084/10-36-24-06/ НОМЕР_1 про застосування штрафної (фінансової) санкції у сумі 340 грн.;

- № 5087/10-36-24-06/ НОМЕР_1 про застосування штрафної (фінансової) санкції у сумі 1020 грн.;

- № 5088/10-36-24-06/ НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір за основним платежем 50 430,00 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 5 043,00 грн.;

- № 5091/10-36-24-06/ НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем єдиний податок з фізичних осіб за основним платежем 42 945,00 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 4 294,52 грн.;

- № 5093/10-36-24-06/ НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем 605 159,98 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 60 516,00 грн.

Рішенням ДПС України від 15.06.2023 № 15392/6/99-00-06-01-03-06 скаргу ФОП ОСОБА_1 частково задоволено:

- залишено без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 05.04.2023 №5084/10-36-24-06/ НОМЕР_1 , №5087/10-36-24-06/ НОМЕР_1 ;

- скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 05.04.2023№5093/10-36-24-06/ НОМЕР_1 в частині штрафних санкцій по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18 110,99 грн., №5091/10-36-24-06/ НОМЕР_1 в частині штрафних санкцій з єдиного податку у розмірі 3 062,50 гри., №5088/10-36-24- 06/ в частині штрафних санкцій з військового збору у розмірі 1510 грн., в інших частинах зазначені податкові повідомлення-рішення залишено без змін.

На підставі рішення ДПС України від 15.06.2023 № 15392/6/99-00-06-01-03-06 Відповідачем прийнято податкові повідомлення від 21.06.2023:

- № 10778/10-36-24-06/ про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір за основним платежем 50 430,00 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 3 533,00 грн.;

- № 10755/10-36-24-06/ про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем єдиний податок з фізичних осіб за основним платежем 42 945,00 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 1 232,02 грн.;

- № 10777/10-36-24-06/ про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем 605 159,98 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 42 404,94 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.

Згідно з пунктом 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Оформлення посадовими особами контролюючих органів результатів документальних перевірок платників податків-юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, постійних представництв та представництв нерезидентів щодо дотримання законодавства з питань державної митної справи, про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, регулюється Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року №727 (далі - Порядок 727), а також Методичними рекомендаціями щодо оформлення матеріалів документальних перевірок, затвердженими наказом Державної фіскальної служби України від 1 червня 2017 року № 396 (далі - Методичні рекомендації № 396).

Згідно з Порядком № 727 та Методичними рекомендаціями № 396 акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. У акті перевірки зазначається детальна інформація щодо виявлених перевіркою порушень податкового, валютного та іншого законодавства.

Одним із невід`ємних прав платника податків, відповідно до підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України, є право на подання до контролюючого органу письмових заперечень до акта перевірки у порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 86.7 статті 86 ПК України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками чи фактами і даними, викладеними в акті перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводить перевірку.

При цьому, заперечення, зауваження до акта перевірки (за їх наявності) та висновки на них є невід`ємною частиною акта.

Отже, акт податкової перевірки, з усіма додатками та запереченнями платника податків, є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення.

Таким чином, акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, й не є обов`язковим рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 19.06.2020 у справі № 140/388/19, від 27.03.2018 року у справі №813/2524/17, від 10 травня 2018 року по справі №811/119/13-а та постанові від 09 серпня 2018 року (справа № 826/5302/14).

Таким чином безпідставними є позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування акту перевірки відповідача.

Щодо доводів позивача про порушення контролюючим органом вимог ст. 102 ПК України в частині визначення суми грошових зобов`язань за 2019 рік, суд зазначає таке.

Згідно з абзацами 1 - 3 п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених п. 102.2 ст. 102 ПК України, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених ПК України, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п. 133.4 ст. 133 ПК України, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації або уточнюючої декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань в межах поданих уточнень, за такою податковою декларацією протягом 1095 днів (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до ст.ст. 39 і 39-2 ПК України) з дня подання уточнюючого розрахунку (декларації).

У разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених п. 102.2 ст. 102 ПК України, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.

Пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених ст. 102 ПК України.

При цьому, дію п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України зупинено на період дії воєнного, надзвичайного стану згідно із Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ).

Законом № 2120-ІХ ст. 102 ПК України також було доповнено п. 102.9, яким передбачено, що на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Водночас, п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Так, відповідно до пп. 69.9 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України тимчасово, до 01 серпня 2023 року, для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених пп. 69.9 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Поряд з цим, Законом України від 30 червня 2023 року № 3219-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану», який набрав чинності з 01.08.2023, п. 102.9 ст. 102 виключено.

Таким чином, контролюючий орган має право проводити документальну перевірку та визначити суму грошового зобов`язання платника податків протягом 1095 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, та після закінчення строку давності (1095 днів), який припадав на період дії карантину та/або воєнного стану (до 01.08.2023), враховуючи період зупинення такого строку давності з 18 березня 2020 року до 31 липня 2023 року (включно).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оподаткування одержаних доходів від провадження діяльності з 28.03.2019 по 15.09.2022 здійснював на спрощеній системі оподаткування та був платником єдиного податку третьої групи без сплати ПДВ.

Відповідно пункту 51.1 статті 51 ПК України платники податків, у тому числі податкові агенти, платники єдиного внеску, зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, з розбивкою по місяцях звітного кварталу.

Згідно з пунктом 171.2 статті 171 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку. Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

Згідно з вимогами статі 176 ПК України податкові агенти зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок», «... надавати у строки, встановлені законом для податкового кварталу,..., податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також сум утриманого з них податку.

Згідно наданих до перевірки первинних документів та пояснення від 21.02.2023 №б/н (вх. ГУ ДПС в Київській області 10631/6 від 21.02.2023), встановлено, що фізична особа-платник податків ОСОБА_1 за період з 28.03.2019 по 15.09.2022 придбавав товарно-матеріальні цінності, а саме пивну дробину для подальшої реалізації у фізичних осіб. Середня націнка на ТМЦ становила 20%.

Розрахунки за пивну дробину проводились в готівковій формі, проте в Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку не відображено інформацію за ознакою « 127» за 2 - 4 квартали 2019 року, 1-3 квартали 2020 року, 3 квартал 2021 року та 1 квартал 2022 року, чим порушено вимоги п.п.14.1.180 ст.14, п.51.1 ст.51, п.176.2 «б» ст.176 ПК України, п.1.2., п. 3.2, п. З.З., п. 3.4, п.3.5. Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 «Про затвердження форми податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ)» (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.12.2020 №773).

Згідно з пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Таким чином, перевіркою правильності нарахування, повноти, своєчасності перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб в сумі 605 159,98 грн., чим порушено пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, п. 164.1, пп. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164, ст. 167, пп. 168.1.1 п.168.1 ст. 168, пп. «а» п. 176.2 ст. 176, п. 177.7 ст. 177 ПК України, в результаті чого встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб на суму 605 159,98 грн.

Відповідно до ч. 3, ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи мають право та зобов`язані подавати усі наявні у них докази; надавати суду повні та достовірні пояснення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 Кодексу).

В силу приписів ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 5 ст. 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви та підтверджують заявлені позовні вимоги.

Разом з тим, позивачем до адміністративного позову не надано письмових доказів (первинних документів, банківських виписок, тощо) на спростування висновків документальної перевірки у наведеній частині.

Доводи платника на наявність факту закупівлі товару у ФОП ОСОБА_2 суд оцінює критично з огляду на те, що:

- до позову не надано жодного письмового доказу на підтвердження господарських відносин з ФОП ОСОБА_2 та придбання пивної дробини не у фізичних осіб, а у ФОП ОСОБА_2 ;

- наданий ОСОБА_1 до заперечення на акт перевірки Акт звірки взаєморозрахунків з ФОП ОСОБА_2 за період з 01.04.2019 по 15.09.2022 не містить інформацію про реєстраційний номер облікової картки платника податків та не завірений підписом ФОП ОСОБА_2 ;

- надані до перевірки банківські виписки про рух коштів по банківському рахунку не підтверджують факт оплати на користь ФОП ОСОБА_2 .

Згідно з пункту 291.2 статті 291 ПК України спрощена система оподаткування - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених главою 1 розділу XIV ПК України.

Відповідно до пункту 292.1 статті 292 ПК України доходом фізичної особи - платника єдиного податку є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі.

Пунктом 296.1 статті 296 цього Кодексу закріплено, що платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які не є платниками податку на додану вартість, ведуть Книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів. Форма книги обліку доходів, порядок її ведення затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Для реєстрації Книги обліку доходів такі платники єдиного податку подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги, у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Як вбачається з матеріалів справи, обсяг виручки від надання послуг у фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 за період з 28.03.2019 по 15.09.2022 формується із сум коштів, які отримано в безготівковій формі розрахунків.

Відповідно до виписки про рух коштів по банківському рахунку отримано дохід від операцій з ТОВ «Украгрогенезис» () по реалізації пивної дробини згідно договору №01/04-2019 від 01.04.2019.

Окрім того, як встановлено документальною перевіркою, відповідно до складених видаткових накладних фізична особа-платник податків ОСОБА_1 за період 28.03.2019 по 15.09.2022 отримав дохід на загальну суму 4 015 000,00 грн. в т.ч. за 2019 рік - 2629000,00 грн., за 2020 рік - 1188000,00 грн., та за 2021 рік - 198000,00 грн. від реалізації пивної дробини ТОВ «Украгрогенезис» ().

Отже, при перевірці правильності визначення доходу від надання послуг за період з 28.03.2019 по 15.09.2022, відображених у податкових деклараціях платника єдиного податку фізичної особи-платника податків, у порівнянні з даними про суми доходів, в ході перевірки, встановлено заниження фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 доходу на загальну суму 85 8 904,00 грн. в т.ч.: за 2019 рік - 48 404,00 грн., за 2020 рік - 592 500,00 грн., за 2021 рік - 20 000,00 грн. та за 2022 рік - 198000,00 грн, що, в свою чергу, призвело до заниження єдиного податку на загальну суму 42 945.20 грн. в т.ч.: за 2019 рік - 2420.20 грн., за 2020 рік - 29 625.00 грн., 2021 рік - 1000,00 та за 2022 рік - 9900,00 грн., чим порушено вимоги пункту 292.1 статті 292, пункту 293.3 статті 293 ПК України, а саме відповідно до наданих до перевірки видаткових накладних на реалізацію пивної дробини.

Пунктом 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до п. 1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування військовим збором є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання);іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

В силу приписів пп. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України ставка військового збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування.

Підпунктом 1.5 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України передбачено, що відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) військового збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Відповідно до п. 171.2 ст. 171 цього Кодексу особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є:

а) податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні;

б) платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов`язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету».

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (пп.168.1.1 п.168.1 ст. 168 ПК України).

Згідно з пп.168.1.2. п.168.1 ст.168 ПК України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання) (168.1.4 ПК України).

Згідно з пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 ПК України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені Кодексом для місячного податкового періоду.

Так, в ході проведення перевірки встановлено порушення фізичною-особою платником податків ОСОБА_1 вимог п.16-1 підрозділу 10 розділу XX, п.173.1, 173.3 ст.173 ПК України в частині не нарахування та не утримання військового збору від оплати товарно - матеріальних цінностей на загальну суму 3 362 000 грн., а саме - придбання пивної дробини у фізичних осіб за ставкою 1,5 %.

Таким чином, враховуючи наведене вище, на думку суду, перевіркою правильності нарахування, повноти, своєчасності перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб правомірно встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб в сумі 50 430,00 грн., чим порушено пп. 168.1.1 п.168.1 ст. 168, пп. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України.

Отже, доводи позивача не спростовують правомірність проведення перевірки, а також висновків документальної позапланової виїзної перевірки, тому, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є такими, що прийняті відповідно до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх скасування.

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваних рішень на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання неправомірними та скасування рішень відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.