Справа № 200/2719/25
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року справа №200/2719/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 року у справі № 200/2719/25 (головуючий І інстанції Троянова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі відповідач), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення №74 без дати про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів;

- зобов`язати здійснити перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 жовтня 2024 року в розмірі 52% відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки № 03-16/111/25 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 30 вересня 2024 року, яка видана 04 лютого 2025 року Донецьким окружним адміністративним судом, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати вчинити необхідні дії для відновлення виплати довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі, визначеному рішенням №74 від 19.03.2025.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №74 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького окружного адміністративного суду від 04.02.2025 року № 03-16/111/25 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.10.2024;

- в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішення суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позову і ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок призначеного мені щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 52% відсотка суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та вчинити необхідні дії для відновлення виплати мені довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі, визначеному рішенням №74 від 19.03.2025.

Апелянт щодо вимоги про розмір відсотків зазначив, що відповідач прийняв рішення №74 від 19.03.2025 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 березня 2025 року в розмірі 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Апелянт вважає, що з високим ступенем вірогідності можна стверджувати, що його права будуть порушені у майбутньому.

В постанові від 22 вересня 2022 року у справі № 380/12913/21 Верховний Суд сформулював визначення «ефективного правосуддя» та зазначив, що комплексний аналіз приписів КАС України дає суду підстави для висновку, що ефективність судового захисту прав та інтересів особи в адміністративному судочинстві включає ефективність розгляду та вирішення справи, ефективність способу захисту, ефективність судового рішення та ефективність його виконання. Всі ці складові можна охопити єдиним терміном «ефективне правосуддя», що виступає еталоном для оцінки судової гілки влади та є запорукою довіри до неї з боку громадян, а також інших суб`єктів.

Щодо вимоги про відновлення виплати довічного грошового утримання судді у відставці.

Апелянт зазначачив, що відповідно до час тини 1 статті 76 Закону №2073-ІХ адміністративний акт діє від часу набрання ним чинності до часу втрати ним чинності. Адміністративний акт втрачає чинність внаслідок: 1) його виконання; 2) закінчення строку його дії; 3) відкликання правомірного адміністративного акта адміністративним органом, що його прийняв (статті 86-88 цього Закону); 4) визнання недійсним протиправного адміністративного акта адміністративним органом, що його прийняв (статті 86, 87, 89 цього Закону); 5) його скасування в порядку адміністративного оскарження або судом; 6) з інших причин, визначених законом.

На теперішній час рішення №74 від 19.03.2025 не відкликано, не визнано недійсним відповідачем, не скасовано в порядку адміністративного оскарження або судом, також відсутні інші причини, визначені законом, для втрати чинності цим рішенням. Оскільки рішення №74 від 19.03.2025 є чинним, воно має виконуватися територіальними органами Пенсійного фонду України.

Але рішення №74 від 19.03.2025 не виконується і позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в меншому розмірі, ніж той, що визначений цим рішенням.

Відповідач не погодився з рішення суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду, прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апелянт зазначає, що у 2024 році відповідно до абзацу 5 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 №3460-IX 03.11.2022 №2710-IX установлено розмір прожиткового мінімуму працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня 2102 гривні.

Положення абз 5 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та абз 5 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» є чинними та неконституційними не визнані.

Отже, починаючи з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, становить 2102 грн.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача та додаткові пояснення, в якому просив відмовити у задоволені апеляційної скарги відповідаач та задовольнити його апеляційну скаргу.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційних скарг, відзиву та додаткових поснень позивача, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про наявність підстав для часткового скасування рішення, виходячи з наступного.

Позивач є суддею у відставці та перебуває на обліку Пенсійного фонду України як отримувач щомісячного довічного грошового утримання.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі № 200/6996/24 встановлено, що ОСОБА_1 у період з 22 липня 2010 року по 30 вересня 2024 року перебував на посаді судді Донецького окружного адміністративного суду та з 30 вересня 2024 року відрахований зі штату суду у зв`язку зі звільненням з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку, що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 22 квітня 1983 року, рішенням Вищої ради правосуддя від 19 вересня 2024 року № 2761/0/15-24 Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Донецького окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку та наказом Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року № 199/К-г Про відрахування судді ОСОБА_1 зі штату суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання від 02.10.2024 року №02-33/421/24, відповідний стаж ОСОБА_1 складає 21 рік 01 місяць 12 днів.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі №200/6996/24 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Донецького окружного адміністративного суду дії.

Визнано протиправними дії Донецького окружного адміністративного суду щодо зазначення у довідці від 02 жовтня 2024 року № 03 30/423/24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці розміру посадового окладу та доплати за вислугу років ОСОБА_1 , обчислених виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, у розмірі 2102,00 грн.

Зобов`язано Донецький окружний адміністративний суд видати судді у відставці ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 30 вересня 2024 року із зазначенням розміру посадового окладу судді місцевого суду та доплати за вислугу років, обчислених виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн, встановленого на 01 січня 2024 року.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі №200/6996/24 набрало законної сили 04 березня 2024 року.

На виконання Луганського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі №200/6996/24, Донецьким окружним адміністративним судом видано довідку від 04.02.2025 №03-16/111/25 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до якої суддівська винагорода, яка враховується при призначенні щомісячного довічного утримання суддям у відставці станом на 01.01.2024 складає 139893,60 грн.

10.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про перерахунок з 01.10.2024 року призначеного довічного утримання на підставі зазначеної довідки.

Головне управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийнято протокольне рішення від 19.03.2025 року №74 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача, виходячи з 50 відсотків суддівської винагороди, у розмірі 69946,80 грн.

На звернення позивача з питань виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відповідь листом від 27.03.2025 №7066-6263/Ц-02/8-0500/25, відповідно до якої позивач перебуває на обліку в Головному управлінні, як одержувач щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІІ Про судоустрій і статус суддів. Згідно із даними електронної пенсійної справи за заявою від 10.03.2025 проведено перерахунок пенсії за принципом екстериторіальності Головними управліннями Пенсійного фонду України в Чернівецькій та Волинській областях. Рішенням Головного управління в Чернівецькій області від 19.03.2025 №74 позивачу проведено перерахунок пенсії на виплатний період квітня 2025 року. За результатами перерахунку розмір пенсії з 01.03.2025 складає 69946,80 грн.

Крім того, на звернення позивача з питань виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відповідь листом від 11.04.2025 року №8227-8237/Ц-02/8-0500/25, відповідно до якої Листом від 02.04.2025 № 2400-2605-9/12741 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (додається) повідомило про перегляд прийнятого рішення. За результатами перегляду Головним управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийнято рішення про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

На підставі рішення №74 Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, починаючи з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, становить 2102 грн.

Бюджетним кодексом України регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства, і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу. Згідно з ст. 40 Бюджетного кодексу України визначено, що Законом про Державний бюджет України визначається, зокрема, розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення та рівень забезпечення прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період. Отже лише законами про Державний бюджет України на відповідний рік може бути визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді. Розмір суддівської винагороди при цьому визначається згідно з законом про судоустрій.

На даний час відповідне повідомлення від органів суду до органу Пенсійного фонду України не надходило. Правових підстав для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на даний час не має. Виходячи з вищевикладеного, відділом перерахунків пенсій прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в проведенні перерахунку відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів, у зв`язку з відсутністю правових підстав.

Апеляційний суд надає правову оцінку спірним правовідносинам та враховує наступне.

Згідно з ч. 1 статті 4 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII) судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом.

За ч.ч. 1, 2 ст. 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно з ч. 3 статті 135 Закону №1402-VIII, яка, згідно рішення Конституційного Суду України №4-р/2020 від 11.03.2020, діє в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII, базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

За ч. 4 статті 135 Закону №1402-VIII до базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти, зокрема: 1,1 якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб.

Згідно ч. 9 статті 135 Закону №1402-VIII обсяги видатків на забезпечення виплати суддівської винагороди здійснюються за окремим кодом економічної класифікації видатків.

Отже, Законом №1402-VIII визначений базовий розмір посадового окладу судді апеляційного суду, який становить 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

За ч. 2 статті 4 Закону №1402-VIII зміни до Закону №1402-VIII можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено, що у 2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить з 01 січня - 3028,00 грн., для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 01 січня - 2102,00 грн.

Суд враховує, що Конституцією України та спеціальним законодавчим актом - Законом №1402-VIII гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Виплата суддівської винагороди регулюється статтею 130 Конституції України та статтею 135 Закону №1402-VIII. При цьому норми інших законодавчих актів до цих правовідносин (щодо виплати суддівської винагороди) застосовуватися не можуть.

З 30.09.2016 набрали чинності зміни, внесені до Конституції України згідно із Законом України від 02.06.2016 №1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» (далі - Закон №1401-VIII).

Цим Законом, серед іншого, стаття 130 Конституції України викладена в новій редакції. Конституція України у редакції Закону №1401-VIII вперше містить положення, які закріплюють спосіб визначення розміру суддівської винагороди, а саме, що «розмір винагороди встановлюється законом про судоустрій».

З цією конституційною нормою співвідносяться норми частини 1 статті 135 Закону №1402-VIII, які дають чітке розуміння, що єдиним нормативно-правовим актом, яким повинен і може визначатися розмір суддівської винагороди є - Закон про судоустрій.

Розмір суддівської винагороди визначено у статті 135 Закону №1402-VIII, який з огляду як на свою назву, так і сферу правового регулювання (означену в преамбулі), є - законом про судоустрій в значенні частини 2 статті 130 Конституції України.

Згідно п. 2 ч. 2, ч. 4 статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді апеляційного суду становить 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, із застосуванням регіонального коефіцієнту: 1) 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб; 2) 1,2 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб; 3) 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб.

За ст. 130 Конституції України розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Згідно статті 46 Конституції України визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження тощо наведено у Законі України від 15.07.1999 №966-XIV «Про прожитковий мінімум» (далі - Закон №966-XIV).

За ст. 1 Закону №966-XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Згідно ст. 4 Закону №966-XIV прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Апеляційним судом, згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України, враховано правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду, в п.п. 102-111 постанови від 24.04.2025 у справі №240/9028/24, предметом розгляду якої були подібні правовідносини.

«102. За позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в цій категорії спорів закон про Державний бюджет України на відповідний рік не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми. Для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

103. Велика Палата Верховного Суду не погоджується з наведеними висновками з таких міркувань.

104. Безсумнівно, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі № 966-XIV. Цим Законом закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. І приписами цього Закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

105. Водночас законодавець починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік не встановлював прожитковий мінімум стосовно суддів як соціальної демографічної групи. Окремими приписами цих законів встановлювався на 1 січня відповідного календарного року саме прожитковий мінімум для працездатних осіб для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні.

106. Отже, цими законами не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, а власне визначалася ця величина - встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

107. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) про якість судових рішень вказала, що судді повинні послідовно застосовувати закон. Однак коли суд вирішує відійти від попередньої практики, на це слід чітко вказувати в рішенні (пункт 49).

108. Згідно з пунктом 4 частини четвертої статті 17 Закону № 1402-VIII єдність системи судоустрою забезпечується єдністю судової практики.

109. У пункті 70 рішення від 18 січня 2001 року у справі «Чепмен проти Сполученого Королівства» (Chapman v. the United Kingdom, заява № 27238/95) Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що в інтересах правової визначеності, передбачуваності та рівності перед законом суд не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності належної для цього підстави.

Причинами для відступу можуть бути вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість), зміни суспільного контексту.

110. Отже, Велика Палата Верховного Суду має відступати від попередніх висновків Верховного Суду чи конкретизувати їх за наявності для цього належної підстави. Так, вона може повністю відмовитися від певного висновку на користь іншого або конкретизувати попередній висновок, застосувавши відповідні способи тлумачення юридичних норм. З метою забезпечення єдності та сталості судової практики причинами для відступу від висловленого раніше висновку можуть бути вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість); зміни суспільного контексту, через які застосований у цих рішеннях підхід повинен очевидно застаріти внаслідок розвитку суспільних відносин у певній сфері або їх правового регулювання.

111. З огляду на викладене та з метою встановлення чіткого критерію вирішення судами спорів щодо застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів починаючи із 2021 року Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 липня 2023 року у справі № 280/1233/22 та 21 березня 2024 року у справі № 620/4971/23, і зазначає про те, що починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 1 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

Таким чином, відсутні правові підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького окружного адміністративного суду від 04.02.2025 року № 03-16/111/25 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.10.2024.

Також, апеляційним судом враховано висновки Верховного Суду в постанові від 17.11.2025 року у справі № 520/32171/24.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову в частині:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №74 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького окружного адміністративного суду від 04.02.2025 року № 03-16/111/25 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.10.2024.

Крім того, відсутні правові підстави для задоволення похідних вимог щодо:

- зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 жовтня 2024 року в розмірі 52% відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки № 03-16/111/25 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 30 вересня 2024 року, яка видана 04 лютого 2025 року Донецьким окружним адміністративним судом, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язання вчинити необхідні дії для відновлення виплати довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі, визначеному рішенням №74 від 19.03.2025.

Апеляційний суд не застосовує висновки Верховного суду, на які посилається позивач, оскільки вони не є релевантними до обставин цієї справи.

Щодо судових витрат.

За ч.ч. 1-3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, правовою підставою для відшкодування судових витрат позивачу (судовий збір, правнича допомога), який не є суб`єктом владних повноважень, є задоволення позову (часткове задоволення).

В даному випадку у задоволені позову відмовлено, тому відсутні правові підстави для розподілу судових витрат у цій справі щодо позивача.

Також, не підлягають відшкодуванню судові витрати зі сплати судового збору на користь відповідача, оскільки КАС України передбачено тільки відшкодування судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, суд першої інстанції, внаслідок порушення норм матеріального права, частково неправильно вирішив справу, внаслідок чого апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції - частковому скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову щодо вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №74; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького окружного адміністративного суду від 04.02.2025 року № 03-16/111/25 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.10.2024.

Керуючись ст.ст. 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 року у справі № 200/2719/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - скасувати в частині:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №74 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького окружного адміністративного суду від 04.02.2025 року № 03-16/111/25 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.10.2024.

Прийняти нову постанову в цій частині про відмову у задоволені позову.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Повний текст постанови складений 8 грудня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв