Справа № 460/11433/24
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/11433/24 пров. № А/857/22186/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року (головуючий суддя Щербаков В.В., м. Рівне) у справі №460/11433/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дії щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії згідно вимог рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(11)/2021 відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 230/96-ВР за період з 01.07.2021; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії по інвалідності у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком відповідно до рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р (1)/2021, відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 230/96-ВР за період з 27.03.24.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року у справі № 460/11433/24 позов задоволено.

Вказане рішення набрало законної сили 06 лютого 2025 року.

ОСОБА_1 подано до Рівненського окружного адміністративного суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року у справі № 460/11433/24, яка мотивована тим, що відповідачем проведено перерахунок пенсії за період з 27.03.2024 та розраховано таку складову пенсії як "розмір пенсії по інвалідності у розмірі відш. факт. збитків" у заниженому розмірі, тобто з розрахунку розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої станом на 01.01.2023 Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року задоволено заяву про встановлення судового контролю. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подати звіт про виконання судового рішення в адміністративній справі №460/11433/24 протягом 30 днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень цієї ухвали.

07 травня 2025 року надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року у справі № 460/11433/24, у якому зазначено, що на виконання цього рішення суду проведено перерахунок пенсії позивача, внаслідок якого розмір пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків обраховано із застосуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність 2361,00 * 8 = 18888,00,00 грн, що підтверджується рішенням про перерахунок пенсії. Крім того, повідомлено, що на виконання вказаного рішення нараховано 17158,37 грн. (урахуванням раніше виплачених сум), яка буде виплачена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України відповідно до вимог статті 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року у справі № 460/11433/24.

Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, свої висновки суд обґрунтовував тим, що відповідачем належно виконано судове рішення, а саме, на виконання судового рішення здійснено нарахування пенсії із застосуванням прожиткового мінімуму у розмірі 2361 грн, що відповідає нормам чинного законодавства, а саме ст.ст. 46 та 129-1 Конституції України, ст.ст. 14 та 370 КАС України, ст. 54 Закону №796-ХІІ в редакції Закону № 230/96-ВР, та постановленому у цій справі судовому рішенню.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано, що відповідачем в добровільному порядку не виконується рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року у справі № 460/11433/24. Зазначає, що відповідач застосував обмеження індексації пенсії у розмірі 1151,85 грн., оскільки розмір пенсії на виконання рішення, починаючи з 27.03.2024, має складати 20262 грн.

Апеляційний розгляд справи здійснено згідно ч.2 ст.312 КАС України в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів при наданні оцінки законності та обгрунтованості оскаржуваної ухвали виходить з наступного.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, а виконання рішення забезпечується, зокрема, і шляхом встановлення судового контролю у вигляді подання звіту про виконання судового рішення.

Колегія суддів наголошує, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача (боржника) з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Відповідно до статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

З огляду на зміст вищевказаних норм, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду суд може прийняти звіт або відмовити у його прийнятті за встановлення обставин, які передбачені статтею 382-3 КАС України

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, але таке право має використовуватись судом залежно від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 23.06.2020 у справі №802/357/17-а та у додатковій постанові від 31.07.2018 у справі № 235/7638/16-а.

Як встановлено, зобов`язальна частина рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року у справі № 460/11433/24 містить вимогу про здійснення перерахунку та виплати позивачу пенсії по інвалідності у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком відповідно до рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р (1)/2021, відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 230/96-ВР за період з 27.03.24.

Зі змісту звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року у справі № 460/11433/24 вбачається, що на виконання цього рішення суду проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , внаслідок якого розмір пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків обраховано із застосуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність 2361,00 * 8 = 18888 грн, що підтверджується рішенням про перерахунок пенсії.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 №966-XIV (далі - Закон №966-XIV), прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до пункту 8 Розділу Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено, що перерахунок пенсій, надбавок, підвищень та інших доплат до пенсії, який здійснюється з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом на 01.01.2024, проводиться з 01.03.2024 разом зі здійсненням щорічної індексації пенсій, передбаченої частиною 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 №3460-IX установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, осіб, які втратили працездатність - 2361 гривня.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 №4059-IX установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, осіб, які втратили працездатність - 2361 гривня.

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано вказав, що на виконання судового рішення у справі № 460/11433/24 відповідач був зобов`язаний здійснити нарахування та виплату позивачу основної пенсії по інвалідності в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із застосуванням розмірів прожиткового мінімуму на рівні 2361 грн., що і було зроблено відповідачем згідно із звітом про виконання судового рішення.

Доводи скаржника щодо неправильності перерахунку пенсії з урахуванням індексації не були предметом спору у справі № 460/11433/24 та не стосуються порядку виконання цього судового рішення, а фактично свідчать про виникнення нових правовідносин між позивачем та відповідачем після виконання рішення суду у справі та складають окремий самостійний предмет позову.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для прийняття поданого пенсійним органом звіту про виконання Рівненського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року у справі № 460/11433/24.

З врахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року у справі №460/11433/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
М.А. Пліш