Справа № 420/23616/25
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2025-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/23616/25

Суддя першої інстанції: Андрухів В.В.

Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 17.09.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Шевчук О.А., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Маскіні Продакт» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

В С Т А Н О В И В:

17.07.2025 товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ) «Маскіні Продакт» звернулося до суду з позовом до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості від 09.06.2025 №№UA500020/2025/000168/2, UA500020/2025/000169/2, від 10.06.2025 №UA500020/2025/000170/2, від 12.06.2025 №UA500020/2025/000172/2, від 13.06.2025 №UA500020/2025/000173/2 та карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 09.06.2025 №№UA500020/2025/000275, UA500020/2025/000276, від 10.06.2025 №UA500020/2025/000278, від 12.06.2025 №UA500020/2025/000283, від 13.06.2025 №UA500020/2025/000288.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки розбіжності, які стали підставою для витребування додаткових документів, є необґрунтованими та не можуть впливати на числові значення заявленої митної вартості товару. На думку позивача, до митного оформлення було надано всі необхідні документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та дозволяли митному органу застосувати основний метод визначення митної вартості імпортованих товарів у відповідності до п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються). При цьому, позивач зауважує, що митний орган, застосовуючи при коригуванні митної вартості товарів резервний метод, не навів обґрунтування числового значення скоригованої митної вартості товарів та фактів, які вплинули на таке коригування.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.09.2025 позов задоволений з підстав того, що позивачем, для оформлення товару за першим методом, надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано оскаржуваними рішеннями другорядні методи та прийнято картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає про правомірність дій Одеської митниці щодо прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості, оскільки документи, які надані позивачем до митного органу на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Апелянт вказує, що зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст.54 МК України, стали підставою для прийняття рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.02.2025 між ТОВ «Маскіні Продакт» (покупець) та компанією «WYSOKI LOT» sp. Z o.o. (Польща, продавець) укладено контракт №170225, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти у власність від продавця на умовах, вказаних в інвойсі до даного контракту, (згідно з Правилами Інкотермс в редакції 2020) товари; поставка товару по даному контракту буде виконуватись партіями згідно інвойсу на кожну партію. /т.1 а.с.79-83/

Відповідно до інвойсу №WLMS20252105/21-UA від 21.05.2025 сторони погодили кількість, загальну вартість, та умови поставки товару на умовах CPT Дніпро 200 рулонів синтетичних тканин та 495 рулонів ворсової тканини на суму 50795,55 дол.США. /т.1 а.с.90/

З метою митного оформлення імпортованого товару, 09.06.2025 позивачем подано до Одеської митниці митну декларацію №25UA35U6 на імпортований товар. /т.1 а.с.93-95/

На підтвердження заявленої митної вартості товару, було подано наступні документи: пакувальний лист (Packing list) від 21.05.2025; рахунок-фактуру (інвойс) (Commeral invoice) №WLMS20252105/21-UA від 21.05.2025; автотранспортну накладну (Road consignment note) від 04.06.2025; декларацію про походження товару (Declaration of origin) №WLMS20252105/21-UA від 21.05.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №170225 від 17.02.2025; внутрішній договір (контракт) комісії 170225/5 від 17.02.2025; доповнення до внутрішнього договору (контракт) комісії №1 від 01.05.2025; договір про надання послуг митного брокера №1 від 07.03.2025; акт зважування від 09.06.2025.

Митну вартість поставлених товарів, позивач визначив за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються.

Однак, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого позивачем по зазначеній митній декларації, Одеська митниця встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

в пакувальному листі від 21.05.2025 серед описових відомостей зазначено щодо наявності на товарі №1 згідно ЕМД від 09.06.2025 №25UA35U6 торговельної марки «Аtxextile», проте в інвойсі від 21.05.2025 №WLMS20252105/21-UA відомості щодо торговельної марки відсутні. З огляду на зміст наданого до митного контролю інвойсу, продавцем визначалась вартість товарів без урахування їх виробника та торгової марки;

відповідно до умов викладених у рахунку-фактурі (інвойсі) від 21.05.2025 №WLMS20252105/21-UA та п.4.3 контракту від 17.02.2025 №170225, оплата за товар здійснюється шляхом банківського безготівкового переказу на протязі 365 днів з дати поставки товару. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ. Також поставка товару з таким відстроченням по оплаті може розглядатись як прихований лізинг, яким передбачаються лізингові платежі, які не розглядаються як частина митної вартості лише за певних умов (п.5 ст.51 МКУ). Відповідно до Податкового кодексу України сплачений при імпорті товару ПДВ за комерційною операцією (з оплатою за товар) включається до податкового кредиту (п.198.1 ПКУ). Декларування зі значним відстроченням оплати (декілька років) також призводить до формування податкового кредиту, який не підтверджено оплатою;

відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу, поставка товару здійснюється на умовах СРТ Дніпро, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. Страхові документи подаються незалежно від того, ким саме здійснювалось страхування, а тому відсутність таких документів не дає можливості впевнитись в достовірності заявлених відомостей щодо вартості оцінюваного товару;

рахунок-фактура (інвойс) визначає вартість товару за рулон, проте ні в зазначеному документі, ні в будь-якому іншому не вказано розміри рулону, що впливає на вартість товару і може свідчити про наявність інших, деталізованих домовленостей щодо предмету купівлі-продажу та вартості товарів.

На підставі зазначеного, відповідно до ч.3 ст. 53 МК України, Одеською митницею було зобов`язано декларанта протягом 10 днів (за наявності) надати додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) фірми-виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення (з перекладом на українську мову).

09.06.2025 позивачем направлено митному органу прайс-лист від 21.05.2025 та пояснення стосовно виявлених митним органом розбіжностей. /т.1 а.с.100/

09.06.2025 Одеською митницею було винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000169/2, відповідно до якого здійснено коригування заявленої позивачем митної вартості товару та застосовано резервний метод, яким митну вартість товарів №№1, 2 скориговано до рівня 3,96 дол.США/кг. /т.1 а.с.102-103/

Також, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000275. /т.1 а.с.104-105/

Відповідно до інвойсу №WLMS20250206/24-UA від 02.06.2025 сторони погодили кількість, загальну вартість, та умови поставки товару на умовах CPT Дніпро 1782 рулони синтетичних тканин на суму 72135,36 дол.США. /т.1 а.с.109/

З метою митного оформлення імпортованого товару, 09.06.2025 позивачем подано до Одеської митниці митну декларацію №25UA32U9 на імпортований товар. /т.1 а.с.114-115/

На підтвердження заявленої митної вартості товару, було подано наступні документи: пакувальний лист (Packing list) від 02.06.2025; рахунок-фактуру (інвойс) (Commeral invoice) №WLMS20250206/24-UA від 02.06.2025; автотранспортну накладну (Road consignment note) №6700 від 06.06.2025; декларацію про походження товару (Declaration of origin) №WLMS20250206/24-UA від 02.06.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №170225 від 17.02.2025; внутрішній договір (контракт) комісії 170225/5 від 17.02.2025; доповнення до внутрішнього договору (контракт) комісії №1 від 01.05.2025; договір про надання послуг митного брокера №1 від 07.03.2025; акт зважування від 09.06.2025.

Митну вартість поставлених товарів, позивач визначив за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються.

Однак, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого позивачем по зазначеній митній декларації, Одеська митниця встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

до митного оформлення надано інвойс датований 02.06.2025 №WLMS20250206/24-UA, проте інвойс, що надався під час перетину митного кордону з відмітками митниці перетину має дату 12.03.2025 №WLMS20250206/24-UA;

в пакувальному листі від 02.06.2025 серед описових відомостей зазначено щодо наявності на товарі №1 згідно ЕМД від 09.06.2025 №25UA3209 торговельної марки «LMTextile», проте в інвойсі від 02.06.2025 №WLMS20250206/24-UA відомості щодо торговельної марки відсутні. З огляду на зміст наданого до митного контролю інвойсу, продавцем визначалась вартість товарів без урахування їх виробника та торгової марки;

відповідно до умов викладених у рахунку-фактурі (інвойсі) від 02.06.2025 №WLMS20250206/24-UA та п.4.3 контракту від 17.02.2025 №170225, оплата за товар здійснюється шляхом банківського безготівкового переказу на протязі 365 днів з дати поставки товару. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ. Також поставка товару з таким відстроченням по оплаті також може розглядатись як прихований лізинг, яким передбачаються лізингові платежі, які не розглядаються як частина митної вартості лише за певних умов (п.5 ст.51 МКУ). Відповідно до Податкового кодексу України сплачений при імпорті товару ПДВ за комерційною операцією (з оплатою за товар) включається до податкового кредиту (п.198.1 ПКУ). Декларування зі значним відстроченням оплати (декілька років) також призводить до формування податкового кредиту, який не підтверджено оплатою;

відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу, поставка товару здійснюється на умовах СРТ Дніпро, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, інших перевізних документах) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

На підставі зазначеного, відповідно до ч.3 ст. 53 МК України, Одеською митницею було зобов`язано декларанта протягом 10 днів (за наявності) надати додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) фірми-виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення (з перекладом на українську мову).

09.06.2025 позивачем направлено митному органу прайс-лист від 02.06.2025 та пояснення стосовно виявлених митним органом розбіжностей. /т.1 а.с.112/

09.06.2025 Одеською митницею було винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000168/2, відповідно до якого здійснено коригування заявленої позивачем митної вартості товару та застосовано резервний метод, яким митну вартість товару скориговано до рівня 3,96 дол.США/кг. /т.1 а.с.122-123/

Також, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000276. /т.1 а.с.124-125/

Відповідно до інвойсу №WLMS20250206/26-UA від 02.06.2025 сторони погодили кількість, загальну вартість, та умови поставки товару на умовах CPT Дніпро 1738 рулонів синтетичних тканин на суму 79878,48 дол.США. /т.1 а.с.128/

З метою митного оформлення імпортованого товару, 10.06.2025 позивачем подано до Одеської митниці митну декларацію №25UA76U3 на імпортований товар. /т.1 а.с.133-134/

На підтвердження заявленої митної вартості товару, було подано наступні документи: пакувальний лист (Packing list) від 02.06.2025; рахунок-фактуру (інвойс) (Commeral invoice) №WLMS20250206/26-UA від 02.06.2025; автотранспортну накладну (Road consignment note) №6496 від 06.06.2025; декларацію про походження товару (Declaration of origin) №WLMS20250206/26-UA від 02.06.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №170225 від 17.02.2025; внутрішній договір (контракт) комісії 170225/5 від 17.02.2025; доповнення до внутрішнього договору (контракт) комісії №1 від 01.05.2025; договір про надання послуг митного брокера №1 від 07.03.2025; акт зважування від 10.06.2025.

Митну вартість поставлених товарів, позивач визначив за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються.

Однак, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого позивачем по зазначеній митній декларації, Одеська митниця встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

до митного оформлення надано інвойс датований 02.06.2025 №WLMS20250206/26-UA, в якому зазначено контракт №170225 від 17.02.2025, проте інвойс, що надався під час перетину митного кордону з відмітками митниці перетину має дату 04.02.2025 без зазначення номеру контракту відповідно до якого він був виданий;

в пакувальному листі від 02.06.2025 серед описових відомостей зазначено щодо наявності на товарі №1 згідно ЕМД від 10.06.2025 №25UA7603 торговельної марки «LMTextile», проте в інвойсі від 02.06.2025 №WLMS20250206/26-UA відомості щодо торговельної марки відсутні. З огляду на зміст наданого до митного контролю інвойсу, продавцем визначалась вартість товарів без урахування їх виробника та торгової марки;

відповідно до умов викладених у рахунку-фактурі (інвойс) та п.4.3 Контракту, оплата за товар здійснюється шляхом банківського безготівкового переказу на протязі 365 днів з дати поставки товару. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ. Також поставка товару з таким відстроченням по оплаті також може розглядатись як прихований лізинг, яким передбачаються лізингові платежі, які не розглядаються як частина митної вартості лише за певних умов (п.5 ст.51 МКУ). Відповідно до Податкового кодексу України сплачений при імпорті товару ПДВ за комерційною операцією (з оплатою за товар) включається до податкового кредиту (п.198.1 ПКУ). Декларування зі значним відстроченням оплати (декілька років) також призводить до формування податкового кредиту, який не підтверджено оплатою;

відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу, поставка товару здійснюється на умовах СРТ Дніпро, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. Страхові документи подаються незалежно від того, ким саме здійснювалось страхування, а тому відсутність таких документів не дає можливості впевнитись в достовірності заявлених відомостей щодо вартості оцінюваного товару;

до митного оформлення не надано товаротранспортні документи (B/L, маніфест) за якими товар було доставлено з Китаю до Румунії та документи, які містять інформацію про витрати, пов`язані перевантаженням товару з одного морського транспортного засобу на інший та на автомобільний ТЗ в порту призначення, вартість зберігання та організацію транспортно-експедиційного обслуговування за межами митної території України. До митного контролю не надано відомостей про включення таких витрат до митної вартості товарів;

рахунок-фактура (інвойс) визначає вартість товару за рулон, проте ні в зазначеному документі, ні в будь-якому іншому не вказано розміри рулону, що впливає на вартість товару і може свідчити про наявність інших, деталізованих домовленостей щодо предмету купівлі-продажу та вартості товарів.

На підставі зазначеного, відповідно до ч.3 ст. 53 МК України, Одеською митницею було зобов`язано декларанта протягом 10 днів (за наявності) надати додаткові документи, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) фірми-виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення (з перекладом на українську мову).

10.06.2025 позивачем направлено митному органу прайс-лист від 02.06.2025 та пояснення стосовно виявлених митним органом розбіжностей. /т.1 а.с.144/

10.06.2025 Одеською митницею було винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000170/2, відповідно до якого здійснено коригування заявленої позивачем митної вартості товару та застосовано резервний метод, яким митну вартість товару скориговано до рівня 3,96. /т.1 а.с.146-150/

Також, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000278. /т.1 а.с.151-152/

Відповідно до інвойсу №WLMS20250206/23-UA від 02.06.2025 сторони погодили кількість, загальну вартість, та умови поставки товару на умовах CPT Дніпро 984м. тканини, 83901м. синтетичної тканини, 2793м. мереживної тканини на суму 64513,80 дол.США. /т.1 а.с.155/

З метою митного оформлення імпортованого товару, 12.06.2025 позивачем подано до Одеської митниці митну декларацію №25UA23U0 на імпортований товар. /т.1 а.с.158-160/

На підтвердження заявленої митної вартості товару, було подано наступні документи: пакувальний лист (Packing list) від 02.06.2025; рахунок-фактуру (інвойс) (Commeral invoice) №WLMS20250206/23-UA від 02.06.2025; автотранспортну накладну (Road consignment note) від 09.06.2025; декларацію про походження товару (Declaration of origin) №WLMS20250206/23-UA від 02.06.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №170225 від 17.02.2025; внутрішній договір (контракт) комісії 170225-4 від 17.02.2025; доповнення до внутрішнього договору (контракт) комісії №1 від 01.05.2025; договір про надання послуг митного брокера №1 від 07.03.2025; акт зважування від 12.06.2025.

Митну вартість поставлених товарів, позивач визначив за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються.

Однак, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого позивачем по зазначеній митній декларації, Одеська митниця встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

в пакувальному листі від 02.06.2025 з-поміж описових відомостей зазначено наявність на товарах №1,2,3 згідно ЕМД від 12.06.2025 №25UA2300 торговельної марки «ESTextile, PAK TEXTILES», проте в інвойсі відомості щодо ТМ відсутні, що може свідчити про неврахування такої характеристики при встановленні вартості товарів та високу ймовірність наявності домовленостей щодо товарів, відомості про які до митного контролю не надано;

відповідно до умов викладених у рахунку-фактурі (інвойс) та п.4.3 Контракту, оплата за товар здійснюється шляхом банківського безготівкового переказу на протязі 365 днів з дати поставки товару. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ;

відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу, поставка товару здійснюється на умовах СРТ Дніпро, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. Страхові документи подаються незалежно від того, ким саме здійснювалось страхування, а тому відсутність таких документів не дає можливості впевнитись в достовірності заявлених відомостей щодо вартості оцінюваного товару.

На підставі зазначеного, відповідно до ч.3 ст. 53 МК України, Одеською митницею було зобов`язано декларанта протягом 10 днів (за наявності) надати додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) фірми-виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення.

12.06.2025 позивачем направлено митному органу прайс-лист від 02.06.2025 та пояснення стосовно виявлених митним органом розбіжностей. /т.1 а.с.165/

12.06.2025 Одеською митницею було винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000172/2, відповідно до якого здійснено коригування заявленої позивачем митної вартості товару та застосовано резервний метод, яким митну вартість товарів №№1, 2, 3 скориговано до рівня 3,96 дол.США/кг. /т.1 а.с.167-169/

Також, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000283. /т.1 а.с.170-171/

Відповідно до інвойсу №WLMS20250206/27-UA від 02.06.2025 сторони погодили кількість, загальну вартість, та умови поставки товару на умовах CPT Дніпро 1952 рулони синтетичної тканини, 109 рулонів ворсової тканини на суму 75518,39 дол.США. /т.1 а.с.176/

З метою митного оформлення імпортованого товару, 13.06.2025 позивачем подано до Одеської митниці митну декларацію №25UA39U0 на імпортований товар. /т.1 а.с.181-183/

На підтвердження заявленої митної вартості товару, було подано наступні документи: пакувальний лист (Packing list) від 02.06.2025; рахунок-фактуру (інвойс) (Commeral invoice) №WLMS20250206/27-UA від 02.06.2025; автотранспортну накладну (Road consignment note) №4985 від 11.06.2025; декларацію про походження товару (Declaration of origin) №WLMS20250206/27-UA від 02.06.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №170225 від 17.02.2025; внутрішній договір (контракт) комісії 170225-1 від 17.02.2025; доповнення до внутрішнього договору (контракт) комісії №1 від 01.05.2025; договір про надання послуг митного брокера №1 від 07.03.2025; акт зважування від 13.06.2025.

Митну вартість поставлених товарів, позивач визначив за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються.

Однак, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого позивачем по зазначеній митній декларації, Одеська митниця встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

в пакувальному листі від 02.06.2025 з-поміж описових відомостей зазначено наявність на товарі №1 та №2, та згідно ЕМД від 13.06.2025 №25UA3900 торговельної марки «ESTextile», проте в інвойсі відомості щодо ТМ відсутні. З огляду на зміст наданого до митного контролю рахунку-фактури, продавцем визначалась вартість товарів без урахування їх виробника та торгової марки;

відповідно до умов викладених у рахунку-фактурі (інвойс) та п.4.3 Контракту, оплата за товар здійснюється шляхом банківського безготівкового переказу на протязі 365 днів з дати поставки товару. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ. Також поставка товару з таким відстроченням по оплаті також може розглядатись як прихований лізинг, яким передбачаються лізингові платежі, які не розглядаються як частина митної вартості лише за певних умов (п.5 ст.51 МКУ). Відповідно до Податкового кодексу України сплачений при імпорті товару ПДВ за комерційною операцією (3 платою за товар) включається до податкового кредиту (п.198.1 ПКУ). Декларування зі значним відстроченням оплати (декілька років) також призводить до формування податкового кредиту, який не підтверджено оплатою;

відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Дніпро, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, інших перевізних документах) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, тому відсутність таких документів не дає можливості впевнитись в достовірності заявлених відомостей щодо вартості оцінюваного товару;

до митного оформлення не надано товаротранспортні документи (B/L, маніфест) за якими товар було доставлено з Китаю до Румунії та документи, які містять інформацію про витрати, пов`язані перевантаженням товару з одного морського транспортного засобу на інший та на автомобільний ТЗ в порту призначення, вартість зберігання та організацію транспортно-експедиційного обслуговування за межами митної території України. До митного контролю не надано відомостей про включення таких витрат до митної вартості товарів;

рахунок-фактура (інвойс) визначає вартість товару за рулон, проте ні в зазначеному документі, ні в будь-якому іншому не вказано розміри рулону, що впливає на вартість товару і може свідчити про наявність інших, деталізованих домовленостей щодо предмету купівлі-продажу та вартості товарів неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

На підставі зазначеного, відповідно до ч.3 ст. 53 МК України, Одеською митницею було зобов`язано декларанта протягом 10 днів (за наявності) надати додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) фірми-виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення.

13.06.2025 позивачем направлено митному органу прайс-лист від 02.06.2025 та пояснення стосовно виявлених митним органом розбіжностей. /т.1 а.с.189/

13.06.2025 Одеською митницею було винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000173/2, відповідно до якого здійснено коригування заявленої позивачем митної вартості товару та застосовано резервний метод, яким митну вартість товарів №№1, 2, скориговано до рівня 3,96 дол.США/кг. /т.1 а.с.191-192/

Також, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000288. /т.1 а.с.193-194/

Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митними деклараціями: №25UA59U1 від 09.06.2025; №25UA60U4 від 09.06.2025; №25UA92U6 від 10.06.2025; №25UA30U8 від 12.06.2025; №25UA45U8 від 13.06.2025.

Не погоджуючись із прийнятими Одеською митницею рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови в прийнятті митної декларації, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Так, за визначенням, наведеним в п.24 ч.1 ст.4 Митного кодексу України (надалі МК України), митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст.51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту визначені в ст.57 МК України.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За приписами ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 9.

Стаття 53 МК України визначає, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частина 2 вищезазначеної статті містить перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Такими, зокрема, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 1 ст.54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.5 ст.58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Так, предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішень про коригування митної вартості товарів: від 09.06.2025 №№UA500020/2025/000168/2, UA500020/2025/000169/2, від 10.06.2025 №UA500020/2025/000170/2, від 12.06.2025 №UA500020/2025/000172/2, від 13.06.2025 №UA500020/2025/000173/2 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 09.06.2025 №№UA500020/2025/000275, UA500020/2025/000276, від 10.06.2025 №UA500020/2025/000278, від 12.06.2025 №UA500020/2025/000283, від 13.06.2025 №UA500020/2025/000288.

В даному випадку, із оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару вбачається, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано за основним методом з тих підстав, що надані позивачем документи містять розбіжності та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з наведеним, Одеською митницею для визначення митної вартості товару застосовано резервний метод.

В свою чергу, задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані при декларуванні товару відомості та подані документи не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації, та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.

Перевіривши матеріали справи та надаючи оцінку обставинам, які викликали у відповідача сумнів щодо заявленої позивачем митної вартості товару, судова колегія зазначає наступне.

Стосовно зауважень митного органу у спірних рішеннях про те, що в пакувальних листах серед описових відомостей зазначено на товарах відомості щодо торговельних марок «Аtxextile», «LMTextile», «ESTextile, «PAK Textiles», однак в інвойсах, наданих позивачем при декларуванні товару, відомості стосовно таких торговельних марок відсутні, що свідчить про те, що продавцем визначалась вартість товарів без урахування їх виробника та торгової марки, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Тобто, пакувальний лист, в розумінні ст.53 МК України не є документом, що підтверджує митну вартість товарів.

Зі змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару не вбачається, яким саме чином відсутність у поданих інвойсах відомостей щодо торговельних марок чи виробника товару, вказаних у пакувальних листах, вплинуло на достовірність визначення декларантом задекларованої митної вартості. На думку колегії суддів, вказані обставини жодним чином не свідчать про наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, оскільки законодавством не передбачено перелік обов`язкових реквізитів, які має містити рахунок-фактура.

При цьому, надані митному органу інвойси містять необхідні відомості, такі як: найменування, адреси покупця/продавця, посилання на контракт купівлі-продажу, умови поставки/оплати, загальний опис товарів (кількість у рулонах), ціна за метр/рулон. Зазначена інформація є повною та достатньої для ідентифікації поставки імпортованого товару.

Також, необґрунтованими є доводи, що ні в інвойсах чи в будь-яких інших документах не вказано розміри рулонів, що, як зазначає митний орган, впливає на вартість товару і може свідчити про наявність інших, деталізованих домовленостей щодо предмету купівлі-продажу та вартості товарів, оскільки вартість товару в інвойсах визначалася саме за один рулон тканини, а тому їх розміри (рулонів) не є визначальною для формування ціни товару.

Що стосується посилань Одеської митниці щодо схеми розрахунків за поставлений товар, яка визначена в контракті від 17.02.2025 №170225 та у інвойсах, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції, що суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п.п.4.3, 5.1 контракту №170225 від 17.02.2025 покупець повинен здійснити оплату товару згідно даного контракту, інвойсів та митних декларацій протягом 365 банківських днів від дати, наступної за датою поставки товару. Датою поставки товару потрібно вважати дату оформленої митної декларації.

В свою чергу, в інвойсах також зазначено, що продавець поставляє товари покупцю з відстроченням платежу на 365 днів з моменту отримання партії товару.

Таким чином, відстрочення платежу за поставку товару прямо передбачено умовами контракту та є добровільною домовленістю сторін, що відображає їх комерційні інтереси.

Разом з тим, необхідно зазначити, що відповідно до приписів ст.53 МК України надання до митного органу банківських платіжних документів та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару, не є безумовною або обов`язковою умовою.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №804/4680/16, від 11.06.2019 у справі №813/1755/17.

Також, Верховний Суд у постанові від 20.03.2018 у справі №815/4132/17 зробив висновок, що уявлення митного органу щодо проміжку часу для внесення передоплати може не збігатися з домовленостями господарюючих суб`єктів, а питання оплати вирішуються сторонами на вільній основі, з урахуванням власних ризиків та можливостей.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що умови оплати за товар не впливають на ідентифікацію товару і визначення його митної вартості

Крім того, слід зазначити, що, на момент митного декларування товарів (червень 2025) та станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, не минуло 365 днів від дати поставки партій товарів, що обґрунтовує ТОВ «Маскіні Продакт» ненадання до митного органу платіжних документів на підтвердження здійснення оплати за поставлений товар.

Щодо твердження відповідача про залучення третіх осіб для виконання умов контракту, то воно ґрунтується лише на припущеннях та не підтверджене жодними доказами.

Не заслуговують на увагу і посилання митниці на те, що поставка товару з відстроченням платежу може розглядатись як прихований лізинг, оскільки контракт купівлі-продажу №170225 від 17.02.2025 не підпадає під ознаки лізингових відносин.

Так, ст.1 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Статею 5 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що лізинг вважається фінансовим, у разі якщо до лізингоодержувача переходять усі ризики та винагороди (вигоди) щодо користування та володіння об`єктом фінансового лізингу, за умови додержання хоча б однієї з таких ознак (умов): 1) об`єкт фінансового лізингу передається на строк, протягом якого амортизується не менше 75 відсотків його первісної вартості, а лізингоодержувач зобов`язаний на підставі договору фінансового лізингу або іншого договору, визначеного договором фінансового лізингу, протягом строку дії договору фінансового лізингу придбати об`єкт фінансового лізингу з подальшим переходом права власності від лізингодавця до лізингоодержувача за ціною та на умовах, передбачених таким договором фінансового лізингу або іншим договором, визначеним договором фінансового лізингу; 2) сума лізингових платежів на момент укладення договору фінансового лізингу дорівнює первісній вартості об`єкта фінансового лізингу або перевищує її; 3) балансова (залишкова) вартість об`єкта фінансового лізингу на момент закінчення строку дії договору фінансового лізингу, передбаченого таким договором, становить не більше 25 відсотків первісної вартості (ціни) такого об`єкта фінансового лізингу станом на початок строку дії договору фінансового лізингу; 4) об`єкт фінансового лізингу, виготовлений на замовлення лізингоодержувача, після закінчення дії договору фінансового лізингу не може бути використаний іншими особами, крім лізингоодержувача, зважаючи на його технологічні та якісні характеристики.

Таким чином, відстрочення платежу за поставлений товар на умовах контракту купівлі-продажу №170225 від 17.02.2025 є визначеною умовою оплати, а не оплатою за користування товаром.

Стосовно тверджень, що декларування зі значним відстроченням оплати призводить до формування податкового кредиту, необхідно вказати, що п.198.2 ст.198 ПК України закріплено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше, зокрема, для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу. Тобто, право на податковий кредит виникає в момент сплати ПДВ до бюджету, а не в момент перерахування коштів постачальнику.

Крім того, безпідставними є також і доводи відповідача у спірних рішеннях щодо неподання при митному оформлені імпортованих товарів страхових документів.

Так, відповідно до інвойсів, сторони погодили умови поставки товарів СРТ-Дніпро.

Згідно з офіційними міжнародними комерційними умовами Інкотермс за умовами поставки СРТ ((Carriage Paid To) - фрахт/перевезення оплачено до (назва місця призначення)) означає, що продавець передає товар перевізнику або іншій особі, номінованому продавцем в узгодженому місці, і що продавець зобов`язаний укласти договір перевезення і нести витрати з перевезення, необхідні для доставки товару в узгоджене місце призначення.

Таким чином, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення, а покупець бере на себе всі ризики чи втрати ушкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику.

Тобто, погоджуючи саме обрані умови поставки СРТ, сторони виходили з того, що кінцева ціна, що сплачується за поставку товару, вже включає в себе вартість товару, фрахт або транспортні витрати.

При цьому, умови поставки CPT не передбачають обов`язку продавця та покупця щодо страхування товару, який постачається.

Згідно ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є зокрема якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З наданих до суду документів вбачається, що страхування товару не здійснювалось, витрати зі страхування товару позивач не поніс, у зв`язку з чим, доводи митного органу щодо наявності підстав для коригування митної вартості товарів, у зв`язку з непідтвердженими складовими щодо страхування товару, є безпідставними.

Також, враховуючи, що позивач не здійснював будь-яких витрат на транспортування, витрат на навантаження/вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язаних з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України та безпосередньо до місця призначення, оскільки такі витрати покладені на продався за умовами поставки СРТ, спростовуються посилання митниці про не подання документів з відомостями про включення таких витрат до митної вартості товарів.

У рішеннях №UA500020/2025/000168/2, №UA500020/2025/000170/2 Одеська митниця вказує, що до митного оформлення надано інвойси датовані 02.06.2025 №WLMS20250206/24-UA, №WLMS20250206/26-UA, проте інвойси, що надався під час перетину митного кордону з відмітками митниці перетину мають дати 04.02.2025 та 12.03.2025.

Вказані доводи спростовуються тим, що листами компанії «WYSOKI LOT» sp.Zo.o» №№0606/1, 0606/2 від 06.06.2025, продавець вказав про технічні помилки в датах первинних інвойсів та пакувальних листів, у зв`язку з чим видав інвойси з правильними датами 02.06.2025. При цьому, при митному оформленні товарів декларантом було надано первинні інвойси (з невірною датою), інвойси з правильною датою та листи продавця, що надавало митному орану встановити дійсність поставки імпортованого товару.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з наявністю у поданих документах розбіжностей, є необґрунтованими.

Позивачем, при здійсненні імпортування товару на митну територію України, на підтвердження заявленої ним митної вартості товарів за ціною контракту, було надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, закріпленого частиною 2 статті 53 МК України.

При цьому, ст.53 МК України врегульовано порядок підтвердження декларантом заявленої митної вартості та її перевірки митницею, яка не містить жодних вимог щодо необхідності додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 20.03.2024 у справі № 815/762/18.

Відповідно до ст.ст.189, 190 Господарського кодексу України, ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання.

Частина 2 ст.53 МК України містить вичерпний перелік документів, що підтверджують митну вартість, а тому виявлення розбіжностей в інших документах не надає митниці право направляти декларанту вимогу про надання додаткових документів.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Як вбачається зі змісту граф 33 оскаржуваних рішень, останні не містять інформації щодо обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє їх коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умов поставки, фактурної вартості, країни походження, методів визначення митної вартості тощо.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження неможливості застосування усіх попередніх методів визначення митної вартості згідно з вимогами ст.57 МК України, у зв`язку з чим митним органом необґрунтовано застосовано резервний метод визначення митної вартості товару.

Таким чином, позивачем надано достатню кількість документації, яка не містить розбіжностей, дані якої піддаються обчисленню та підтверджують ціну товарів, а тому рішення митного органу про коригування митної вартості товарів від 09.06.2025 №№UA500020/2025/000168/2, UA500020/2025/000169/2, від 10.06.2025 №UA500020/2025/000170/2, від 12.06.2025 №UA500020/2025/000172/2, від 13.06.2025 №UA500020/2025/000173/2 є протиправними та підлягають скасуванню.

Разом з цим, враховуючи, що саме прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару слугувало підставою для прийняття карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, картки відмови від 09.06.2025 №№UA500020/2025/000275, UA500020/2025/000276, від 10.06.2025 №UA500020/2025/000278, від 12.06.2025 №UA500020/2025/000283, від 13.06.2025 №UA500020/2025/000288 також є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки мають похідний характер від рішень про коригування митної вартості.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, при вирішенні справи суд першої інстанції правильно встановив обставини, які мають значення для справи, а тому рішення суду в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Одеську митницю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.А. Шевчук О.В. Яковлєв