Справа № 280/7784/25
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 грудня 2025 року Справа № 280/7784/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та забов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 2), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області від 07.08.2025 № 54 щодо відмови ОСОБА_1 , (реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно із п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області, ) зарахувати до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці відповідно Списку № наступні періоди роботи, а саме: - з 13.01.1993 по 16.09.1998 року, з 21.09.1998 по 23.03.2003 року;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області, () призначити та виплачувати ОСОБА_1 , (реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) пенсію відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня звернення -29.07.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач досяг пенсійного віку, проте, не може оформити пенсію, оскільки Рішенням Головного управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області від 07.08.2025 № 54 йому відмовлено в призначенні пенсії. Позивач не погоджується з прийнятим рішенням, вважає його незаконним, оскільки Головне управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області не повно та не всебічно вивчило матеріали пенсійної справи та надані Позивачем документи, відмовило з формальних причин, оскільки Позивач ніяким чином не може впливати на порядок та видачу йому довідок, які підтверджують наявність у нього пільгового стажу у зв`язку з тим, що підприємство на якому він працював припинило свою діяльність. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 10 вересня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення та виклику сторін.

Відповідач 1 у поданому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що 29.07.2025 Позивачем подано заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058. 07.08.2025 за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Миколаївській області розглянуто заяву від 29.07.2025 та додані до неї документи та прийнято рішення №54 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058. На підставі доданих до заяви про призначення пенсії документів та даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж Позивача склав 31 рік 02 місяці 27 днів. Пільговий стаж роботи за Списком № 1 не визначено. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до пільгового стажу роботи за Списком №1 не зараховано періоди роботи: з 13.01.1993 по 16.09.1998, згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.03.2003 № 272, оскільки відсутня інформація щодо стану підприємства на сьогоднішній день (ліквідовано/не ліквідовано). В разі ліквідації підприємства розгляд питання підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, провадить Комісія з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, після звернення з відповідною заявою та усіма необхідними документами. Крім того, довідка не відповідає вимогам додатку № 5 до п. 20 Порядку № 637, а саме, відсутній підпис начальника відділу кадрів. Не підтверджено документально право інженеру по кадрам на підпис довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за віком. Одночасно, в довідці не зазначено про відповідальність страхувальника за подання недостовірних даних, відсутня інформація про зайнятість повного робочого дня та характер виконувальних робіт; з 21.09.1998 по 23.03.2003, згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 10.03.2025 № 16, оскільки довідка не відповідає вимогам додатку № 5 до п. 20 Порядку № 637, а саме, відсутній підпис начальника відділу кадрів. Крім того, за період роботи з 21.09.1998 по 12.12.1999, в довідці зазначено посаду майстер. В Переліку робочих місць, виробництв, професій і посад працівників, якими підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення до наказу про результати атестації робочих місць за умовами праці від 30.12.1994 № 374 атестовано посаду старший майстер. Згідно з Переліком робочих місць, виробництв, професій і посад працівників, якими підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення до наказу про результати атестації робочих місць за умовами праці від 13.12.1999 № 36 атестовано посаду майстер. В трудовій книжці НОМЕР_2 від 13.01.1993, наявний запис про прийняття на роботу заявника на посаду майстер. Також зазначено, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсії громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий стаж позивача. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач 2 у поданому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що рішенням відповідача 1 від 07.08.2025 №54, було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ст. 114 Закону України №1058, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. ГУ ПФУ в Запорізькій області заяву позивача про призначення пенсії за віком не розглядав та рішення щодо неї не приймав, отже не вчиняв протиправних дій щодо позивача, а тому не має відповідати в частині позовних вимог щодо зобов`язання. Виходячи із вищезазначеного, дії відповідача 1 не суперечать чинному законодавству України, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, судом установлені наступні обставини.

З матеріалів адміністративної справи судом установлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.07.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області від 07.08.2025 № 54, прийнятому за принципом екстериторіальності, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058 в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи в особливо шкідливих та особливо важких умовах праці.

Відповідно до рішення від 07.08.2025 № 54, страховий стаж особи становить 31 рік 02 місяці 27 днів. Пільговий стаж роботи за Списком №1 не визначено.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

наявна інформація про державну реєстрацію на ведення підприємницької діяльності з 14.08.2008 по 09.11.2021. Страховий стаж за період ведення підприємницької діяльності обчислено за даними наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про нарахування доходу та сплату страхових внесків пропорційно сплаченим внескам;

до пільгового стажу роботи за Списком № 1 не зараховано періоди роботи:

з 13.01.1993 по 16.09.1998, згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.03.2003 № 272, оскільки відсутня інформація щодо стану підприємства на сьогоднішній день (ліквідовано/не ліквідовано). В разі ліквідації підприємства розгляд питання підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, провадиться на Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, після звернення з відповідною заявою та усіма необхідними документами. Крім того, довідка не відповідає вимогам додатку № 5 до п. 20 Порядку № 637, а саме, відсутній підпис начальника відділу кадрів. Не підтверджено документально право інженеру по кадрам на підпис довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за віком. Одночасно, в довідці не зазначено про відповідальність страхувальника за подання недостовірних даних, відсутня інформація про зайнятість повного робочого дня та характер виконувальних робіт;

з 21.09.1998 по 23.03.2003, згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 10.03.2025 № 16, оскільки довідка не відповідає вимогам додатку № 5 до п. 20 Порядку №637, а саме, відсутній підпис начальника відділу кадрів. Крім того, за період роботи з 21.09.1998 по 12.12.1999, в довідці зазначено посаду майстер. В Переліку робочих місць, виробництв, професій і посад працівників, якими підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення до наказу про результати атестації робочих місць за умовами праці від 30.12.1994 № 374 атестовано посаду старший майстер. Згідно з Переліком робочих місць, виробництв, професій і посад працівників, якими підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення до наказу про результати атестації робочих місць за умовами праці від 13.12.1999 № 36 атестовано посаду майстер. В трудовій книжці НОМЕР_2 від 13.01.1993, наявний запис про прийняття на роботу заявника на посаду майстер.

Позивач, не погодившись з рішенням відповідача 1 від 07.08.2025 № 54, з вимогами про зобов`язання відповідача 1 зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 13.01.1993 по 16.09.1998, з 21.09.1998 по 23.03.2003, та з вимогами про зобов`язання відповідача 2 призначити та виплачувати позивачу пенсію відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі за текстом - Закон № 1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі за текстом - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до п. 1 ч. 2. ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах мають чоловіки, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах із особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Позивач набув 50-річного віку 28.07.2025, що підтверджується копією його паспорта НОМЕР_3 .

Відповідачем визнається страховий стаж позивача у розмірі 31 рік 02 місяці 27 днів. Пільговий стаж роботи за Списком №1 не визначено.

Зі змісту рішення від 07.08.2025 № 54 вбачається, що до пільгового стажу позивача за Списком №1 не зараховано періоди роботи:

з 13.01.1993 по 16.09.1998, згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.03.2003 № 272, оскільки відсутня інформація щодо стану підприємства на сьогоднішній день (ліквідовано/не ліквідовано). В разі ліквідації підприємства розгляд питання підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, провадиться на Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, після звернення з відповідною заявою та усіма необхідними документами. Крім того, довідка не відповідає вимогам додатку № 5 до п. 20 Порядку № 637, а саме, відсутній підпис начальника відділу кадрів. Не підтверджено документально право інженеру по кадрам на підпис довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за віком. Одночасно, в довідці не зазначено про відповідальність страхувальника за подання недостовірних даних, відсутня інформація про зайнятість повного робочого дня та характер виконувальних робіт;

з 21.09.1998 по 23.03.2003, згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 10.03.2025 № 16, оскільки довідка не відповідає вимогам додатку № 5 до п. 20 Порядку №637, а саме, відсутній підпис начальника відділу кадрів. Крім того, за період роботи з 21.09.1998 по 12.12.1999, в довідці зазначено посаду майстер. В Переліку робочих місць, виробництв, професій і посад працівників, якими підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення до наказу про результати атестації робочих місць за умовами праці від 30.12.1994 № 374 атестовано посаду старший майстер. Згідно з Переліком робочих місць, виробництв, професій і посад працівників, якими підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення до наказу про результати атестації робочих місць за умовами праці від 13.12.1999 № 36 атестовано посаду майстер. В трудовій книжці НОМЕР_2 від 13.01.1993, наявний запис про прийняття на роботу заявника на посаду майстер.

Надаючи оцінку підставам незарахування відповідачем 1 до пільгового стажу позивача спірних періодів роботи, суд виходить з наступного.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України також визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Так, згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами пункту 20 вказаного Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 , дата заповнення 13.01.1993, містить наступні записи стосовно спірних періодів роботи:

з 01.10.1992 по 11.01.1993 навчання в СПТУ № 2 (диплом серії НОМЕР_4 );

13.01.1993 позивач прийнятий електрозварником ручной зварки по 4 розряду в Запорізьке Спеціалізоване управління № 1 треста «Дніпродомнаремонт» (наказ № 9 від 12.01.1993);

17.04.1995 встановлено 5 розряд електрозварника ручної зварки (наказ 52 від 17.04.1995);

01.08.1997 Запорізьке Спеціалізоване управління № 1 треста «Дніпродомнаремонт» перейменовано в ВАТ «Дніпродомнаремонт», про що свідчить штемпель в трудовій книжці підприємства код за (наказ № 50 від 01.08.1997);

16.09.1998 позивач звільнений з займаної посади за власним бажання (наказ № 97 від 16.09.1998);

В трудовій книжці міститься запис, що період роботи на даному підприємстві підлягає оформленню на пенсію по Списку № 1 Розділ 3 п/р 1-4.

21.09.1998 позивач працевлаштовується в Запорізьке виробниче об`єднання «Кремнійполімер» та був прийнятий у цех № 6 пароводопостачання нейтралізації та очистки промстоків на дільницю № 2 по ремонту та обслуговуванню комунікацій та дегазації і виробничої каналізації виробництва кремніорганічеських зєднань і цеха № 3 майстром (наказ 83 від 18.09.1998);

01.04.2001 Запорізьке виробниче об`єднання «Кремнійполімер» перейменоване в Запорізьке державне підприємство «Кремнійполімер» (наказ № 64 від 23.02.2001);

24.03.2003 позивач переведений в заводуправління в відділ маркетингу і сбиту ведучим економістом по маркетингу (наказ № 47 від 24.03.2003);

01.02.2004 призначений ведучим інженером відділу по зовнішньо економічним зв`язкам (наказ 9/ок від 27.01.204);

05.05.2004 звільнений за власним бажанням (наказ № 105 від 05.05.2004).

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція №58), чинної на момент внесення у трудову книжку позивача записів.

Відповідно до пункту 1.1 «Загальні положення» Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктами 2.2, 2.3, 2.4 Інструкції передбачено, що до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до п. 2.6. Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Відповідно до п.2.27 Інструкції №58 запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Пунктом 4.1 Інструкції №58 передбачено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

З аналізу наведених норм випливає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Також, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому, власне, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

В постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Як було зазначено вище, відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 13.01.1993, позивач 13.01.1993 був прийнятий електрозварником ручной зварки по 4 розряду, згідно наказу № 9 від 12.01.1993 в Запорізьке Спеціалізоване управління № 1 треста «Дніпродомнаремонт». 17.04.1995 позивачу встановлено 5 розряд електрозварника ручної зварки (наказ 52 від 17.04.1995). 01.08.1997 Запорізьке Спеціалізоване управління № 1 треста «Дніпродомнаремонт» перейменовано Дочірне підприємство «Запорізьке СУ -1» ВАТ «Дніпродомнаремонт», про що свідчить штемпель в трудовій книжці підприємства код за (наказ № 50 від 01.08.1997). 16.09.1998 позивач звільнений з займаної посади за власним бажання (наказ № 97 від 16.09.1998). В трудовій книжці міститься запис, що період роботи на даному підприємстві підлягає оформленню на пенсію по Списку № 1 Розділ 3 п/р 1-4.

Суд зазначає, що вказані записи та відмітки у трудовій книжці позивача виконано без виправлень, у чіткій послідовності, із завірянням підписами відповідальних осіб та печатками роботодавців.

Отже робота позивача у спірний період з 13.01.1993 по 16.09.1998 підтверджується записами в його трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 13.01.1993.

Суд також зазначає, що позивачем надана довідка уточнююча особливий характер роботи або умови праці необхідної для призначення пільгової пенсії від 28.03.2003 № 272, видана дочірнім підприємством "Запорізьке СУ-1" ВАТ "Дніпродомнаремонт", відповідно до змісту якої, ОСОБА_1 з 13.01.1993 по 16.09.1998 (05 років 08 місяців 04 дні) повний робочий день працював на виробництві доменний, мартеновський, агломераціонний обжимной цехах, в якості електрозварника ручної зварки, що передбачено Списком 1, розділ ІІІ підрозділ 1, 2, 3, шифр 1030100а-1753а, 1030200а-1753а, 1030300а-1753а.

Підстава: особиста картка Т-2, особовий розрахунковий рахунок, штатний розпис, атестація робочих місць наказ №33 від 20.02.1995, наказ №88 від 22.06.2000. Реєстраційний №3-00047-3 в 1996 році та 26.07.2000 №11-3-00524-3.

Запорізьке Спеціалізоване управління № 1 треста «Дніпродомнаремонт» з кодом є дочірнім підприємством "Запорізьке СУ-1" відкритого акціонерного товариства "Дніпродомнаремонт".

Дочірнє підприємство «Запорізьке СУ-1» ВАТ «Дніпродомнаремонт» згідно ухвали Господарського суду Запорізької області від 06.08.2012 по справі №25/24 ліквідовано.

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи Дочірнього підприємства «Запорізьке СУ-1» Відкритого акціонерного товариства «Дніпродомнаремонт» вчинено 20.08.2012.

У спріному рішенні від 07.08.2025 № 54 зазначено, що періоди роботи з 13.01.1993 по 16.09.1998 не зараховано до пільгового стажу за Списком №1, оскільки в довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.03.2003 № 272 відсутня інформація щодо стану підприємства на сьогоднішній день (ліквідовано/не ліквідовано). В разі ліквідації підприємства розгляд питання підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, провадиться на Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, після звернення з відповідною заявою та усіма необхідними документами. Крім того, довідка не відповідає вимогам додатку № 5 до п. 20 Порядку № 637, а саме, відсутній підпис начальника відділу кадрів. Не підтверджено документально право інженеру по кадрам на підпис довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за віком. Одночасно, в довідці не зазначено про відповідальність страхувальника за подання недостовірних даних, відсутня інформація про зайнятість повного робочого дня та характер виконувальних робіт.

Суд зазначає, що порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 N 18-1, визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) (п. 2 Порядку № 18-1).

Згідно з п. 3 Порядку № 18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Приписами пункту 4 Порядку визначено, що комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.

Пунктом 6 Порядку № 18-1 передбачено, що основними завданнями Комісії є: розгляд заяв про підтвердження стажу роботи (додаток 1) та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку.

Згідно з п. 10 Порядку 18-1 рішення про результати розгляду заяви (додаток 2) приймається більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою або його заступником. Рішення про результати розгляду заяви набуває чинності з моменту прийняття рішення.

З аналізу вищезазначених положень вбачається, що у разі ліквідації (припинення) підприємства без правонаступника пільговий стаж зараховуються на підставі рішення комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років про підтвердження стажу роботи.

Проте, уточнююча довідка, яка була надана позивачем пенсійному органу та долучена до позовної заяви видана 28.03.2003, тобто ще до ліквідації підприємства (ухвала від 06.08.2012).

Крім того, вказана довідка, видана дочірнім підприємством "Запорізьке СУ-1" ВАТ "Дніпродомнаремонт", від 28.03.2003 № 272 містить усі обов`язкові реквізити та відповідає вимогам п. 20 Постанови № 637, а саме: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу - з 13.01.1993 по 16.09.1998; професія або посада - електрозварник ручної зварки; характер виконуваної роботи - працював з повним робочим днем у виробництві доменний, мартеновський, агломераціонний обжимной цехах, в якості електрозварника ручної зварки, що передбачено Списком 1, розділ ІІІ підрозділ 1, 2, 3, шифр 1030100а-1753а, 1030200а-1753а, 1030300а-1753а; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка: особиста картка Т-2, особовий розрахунковий рахунок, штатний розпис, атестація робочих місць наказ №33 від 20.02.1995, наказ №88 від 22.06.2000.

Оскільки довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.03.2003 № 272 видана позивачу дочірнім підприємством "Запорізьке СУ-1" ВАТ "Дніпродомнаремонт" під час діяльності такого підприємства та вказана довідка надана позивачем разом із заявою від 29.07.2025, суд доходить висновку, про відсутність правових підстав для підтвердження такого пільгового стажу позивача на Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії після надання відповідної заяви та необхідних документів.

Крім того, за відсутності доказів на підтвердження зазначення у довідці від 28.03.2003 №272 недостовірних відомостей відсутні підстави не враховувати при обчисленні пільгового стажу позивача відомості, що зазначені у цій довідці.

Суд звертає увагу, що згідно із пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається, що Пенсійний фонд, під час вирішення питання щодо призначення пенсії, зобов`язаний збирати, перевіряти певні обставини та відомості, які необхідні для вирішення питання щодо призначення пенсії, для чого останньому надається тримісячний термін.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, при вирішення питання про призначення пенсії позивачу, не дотримався справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, оскільки не використав надані законом повноваження для з`ясування тих чи інших обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Крім того, суд враховує, що професія електрогазозварника ручного зварювання на виробництві в доменних, агломераційних, мартенівських цехах передбачена Списком №1 розділ ІІІ підрозділ 1,2,3 шифр 1020100а-1753в, 1030100а-1753а, 1030200а-1753а, 1030300а-1753а, затвердженим постановою КМУ від 11.03.1994 №162.

Аналогічні норми закріплено постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Стосовно доводів відповідача про те, що відсутній підпис начальника відділу кадрів, не підтверджено документально право інженеру по кадрам на підпис довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за віком, в довідці не зазначено про відповідальність страхувальника за подання недостовірних даних, суд зауважує, що такі доводи не можуть бути законною підставою для відмови в зарахуванні стажу.

Суд звертає увагу, що працівник не може відповідати за правильність та повноту заповнення документів адміністрацією підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення та розрахунку пенсії.

Можливі порушення у заповненні та оформленні довідки на підтвердження пільгового стажу, зазначені відповідачем, не впливають на факт роботи позивача у спірний період та отримання ним загального трудового стажу.

Суд зазначає, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

За загальним правилом, формальні неточності у документах не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації її права на соціальний захист.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі №593/283/17, від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а, від 23 жовтня 2019 року у справі №263/3783/17, від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17, від 20 січня 2021 року у справі №588/647/17, від 18 листопада 2022 року у справі №560/3734/22 та інших.

Додатково суд зазначає, що згідно частини 3 статті 44 Закону України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до статті 62 Закону України №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» та підпункту 4 пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а та від 12 вересня 2022 року у справі №569/16691/16-а.

Відповідачем 1 не врахований пільговий стаж позивача за Списком №1, проте не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити стаж позивача.

Нездійснення своїх публічно-владних повноважень, не дає відповідачу підстав позбавляти позивача права на призначення пенсії.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що при розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та доданих до неї документів, відповідач 1 безпідставно не зарахував до пільгового стажу роботи позивача за списком №1 період його роботи з 13.01.1993 по 16.09.1998.

Крім того, в спірному рішенні від 07.08.2025 № 54 зазначено, що періоди роботи з 21.09.1998 по 23.03.2003 не зараховано до пільгового стажу за Списком №1, оскільки довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 10.03.2025 № 16 не відповідає вимогам додатку № 5 до п. 20 Порядку № 637, а саме, відсутній підпис начальника відділу кадрів. Крім того, за період роботи з 21.09.1998 по 12.12.1999, в довідці зазначено посаду майстер. В Переліку робочих місць, виробництв, професій і посад працівників, якими підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення до наказу про результати атестації робочих місць за умовами праці від 30.12.1994 № 374 атестовано посаду старший майстер. Згідно з Переліком робочих місць, виробництв, професій і посад працівників, якими підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення до наказу про результати атестації робочих місць за умовами праці від 13.12.1999 № 36 атестовано посаду майстер. В трудовій книжці НОМЕР_2 від 13.01.1993, наявний запис про прийняття на роботу заявника на посаду майстер.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 13.01.1993, позивач 21.09.1998 працевлаштовується в Запорізьке виробниче об`єднання «Кремнійполімер» та був прийнятий у цех № 6 пароводопостачання нейтралізації та очистки промстоків на дільницю № 2 по ремонту та обслуговуванню комунікацій та дегазації і виробничої каналізації виробництва кремніорганічеських зєднань і цеха № 3 майстром (наказ 83 від 18.09.1998); 01.04.2001 Запорізьке виробниче об`єднання «Кремнійполімер» перейменоване в Запорізьке державне підприємство «Кремнійполімер» (наказ № 64 від 23.02.2001); 24.03.2003 позивач переведений в заводуправління в відділ маркетингу і сбиту ведучим економістом по маркетингу (наказ № 47 від 24.03.2003); 01.02.2004 призначений ведучим інженером відділу по зовнішньо економічним зв`язкам (наказ 9/ок від 27.01.204); 05.05.2004 звільнений за власним бажанням (наказ № 105 від 05.05.2004).

Позивачем надана довідка від 10.03.2025 № 16 про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана ЗДП «Кремнійполімер», відповідно до змісту якої, ОСОБА_1 працював повний робочий день на ЗДП «Кремнійполімер»: в цеху № 6 пароводопостачання, нейтралізації та очищення промстоків, дільниця № 2 з ремонту та обслуговування комунікацій, дегазації та виробничої каналізації виробництва кремнійорганічних сполук і цеха (сполук хлору) № 3 у хімічному виробництві за період з 21.09.1998 по 23.03.2003 зараховано до Списку №1, зайнятий на ремонті, профілактиці і обслуговуванні технологічного обладнання, комунікацій, дегазації та виробничої каналізації за професією майстер, що передбачена Списком №1 розділ VІІІ підрозділ 1 код КП 1080А010, підстава Постанова КМУ №162 від 11.03.1994, постанова КМУ №36 від 16.01.2003, п.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за період з 21.09.1998 по 23.03.2003 04 роки 06 місяців 02 дні зараховано до Списку №1.

Підстава для видачі: штатний розклад, особиста справа, особиста карта Т-2, відомості про зарплату, технологічний процес, ЄТКД, результати атестації робочих місць на підприємстві. Наказ № 373 від 30.12.1994. Реєстрація в Держекспертизі за умовами праці в Запорізькій області реєстраційний №3-00029-5 від 31.05.1996; наказ № 536 від 13.12.1999, Реєстрація в Держекспертизі за умовами праці в Запорізькій області реєстраційний №3-00454-5 від 15.12.1999; наказ № 270 від 22.07.2004 Реєстрація в Держекспертизі за умовами праці в Запорізькій області № 71 від 06.08.2024, № 93 від 28.10.2004; наказ № 230 від 15.07.2010 реєстрація в Держекспертизі за умовами праці в Запорізькій області №32 від 25.03.2011; наказ № 290 від 09.07.2015 Реєстрація в Держекспертизі за умовами праці в Запорізькій області № 102 від 24.09.2015.

Робоче місце: майстер робоче місце № 4 (старший майстер, цех № 6) - атестація 1994 рік, майстер робоче місце № 4 (цех № 6) атестація 1999 року.

Додаткові відомості: відпустка без збереження заробітної плати не надавалась; дні прогулів, дні простою, суміщення професій, робота за сумісництвом, навчальні відпустки, роботи при неповному робочому тижні за період роботи на підприємстві не надавались.

Відповідно до наказу № 536 від 13.12.1999 Про результати атестованих робочих місць за умовами праці для визначення права на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1, 2 посада майстра входить до переліку посад, які мають право на пільгове забезпечення.

Згідно з наказом від 13.12.1999 № 536 Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права работніків на пільгове пенсійне забезпечення, згідно якого затверджено перелік робочих місць за умовами праці, виробництв, робіт, професій та посад робітників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 1 та № 2 згідно переліку до цього наказу, посада «мастер» входить до переліку посад, які мають право на пільгове забезпечення.

В обґрунтування правомірності відмови в зарахуванні пільгового стажу відповідач 1 зазначив, що довідка ЗДП «Кремнійполімер» про підтвердження пільгового стажу від 10.03.2025 № 16 не відповідає Додатку № 5 до Порядку №637) оскільки в ній відсутній підпис начальника відділу кадрів.

Суд повторно зазначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.

Суд вважає, що пільговий стаж позивача за період його роботи з 21.09.1998 по 23.03.2003 належно підтверджується довідкою ЗДП «Кремнійполімер» від 10.03.2025 № 16, виданою у відповідності до п. 20 Порядку № 637, згідно із яким у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Довідка ЗДП Кремнійполімер від 10.03.2025 № 16 містить усі обов`язкові реквізити та відповідає вимогам п. 20 Постанови № 637, а саме: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу: з 21.09.1998 по 23.03.2003; професія або посада майстер; характер виконуваної роботи - працював повний робочий день на ЗДП «Кремнійполімер»: в цеху № 6 пароводопостачання, нейтралізації та очищення промстоків, дільниця № 2 з ремонту та обслуговування комунікацій, дегазації та виробничої каналізації виробництва кремнійорганічних сполук і цеха (сполук хлору) № 3 у хімічному виробництві, зайнятий на ремонті, профілактиці і обслуговуванні технологічного обладнання, комунікацій, дегазації та виробничої каналізації; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи - Список №1 розділ VІІІ підрозділ 1 код КП 1080А010, підстава Постанова КМУ №162 від 11.03.1994, постанова КМУ №36 від 16.01.2003; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка: штатний розклад, особиста справа, особиста карта Т-2, відомості про зарплату, технологічний процес, ЄТКД, результати атестації робочих місць на підприємстві. Наказ № 373 від 30.12.1994. Реєстрація в Держекспертизі за умовами праці в Запорізькій області реєстраційний №3-00029-5 від 31.05.1996; наказ № 536 від 13.12.1999, Реєстрація в Держекспертизі за умовами праці в Запорізькій області реєстраційний №3-00454-5 від 15.12.1999; наказ № 270 від 22.07.2004 Реєстрація в Держекспертизі за умовами праці в Запорізькій області № 71 від 06.08.2024, № 93 від 28.10.2004; наказ № 230 від 15.07.2010 реєстрація в Держекспертизі за умовами праці в Запорізькій області №32 від 25.03.2011; наказ № 290 від 09.07.2015 Реєстрація в Держекспертизі за умовами праці в Запорізькій області № 102 від 24.09.2015.

У довідці ЗДП Кремнійполімер від 10.03.2025 № 16 вказано, що виконувач обов`язки директора є єдиною особою на підприємстві.

Отже, твердження відповідача про те, що довідка від 10.03.2025 № 16 не відповідає додатку № 5 до Порядку № 637 є проявом надмірного формалізму та порушенням принципу належного урядування.

Відповідно до п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління ПФУ від 25.11.2005 №22-1, в редакції, що діяла на момент звернення за призначенням пенсії (далі - Порядок подання та оформлення документів) при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, серед іншого: уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності).

Згідно із п. 3.3. Порядку подання та оформлення документів орган, що призначає пенсію був зобов`язаний надати позивачу допомогу в отриманні відсутніх документів.

Крім того, відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 64 Закону України №1058-IV, територіальні органи Пенсійного фонду України мають право отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; проводити планові та позапланові перевірки у порядку, передбаченому законом.

Тобто, вказуючи на неналежне оформлення довідки про підтвердження пільгового стажу, саме відповідач має витребовувати додатково потрібні документи.

Нездійснення своїх публічно-владних повноважень, не дає відповідачу підстав позбавляти позивача права на призначення пенсії.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення ЄСПЛ у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення ЄСПЛ у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. The Czech Republic), пункту 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), №32457/05, пункту 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v.Croatia), № 35298/04, пункту 67).

Також суд звертає увагу, що пільговий стаж позивача за Списком №1 підтверджується індивідуальними відомостями в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування («Відомості по спеціальному стажу», інформація в реєстрі наявна з 1999 року), код підстави для обліку спеціального стажу позивача ЗПЗ013А1.

Отже спірні періоди роботи, які відповідач протиправно не зарахував до пільгового стажу позивача додатково підтверджені інформацією, яка міститься в «Індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5)» спеціальний стаж позивача за спірні періоди роботи облікований за кодом ЗПЗ013А1.

Наказом Мінфіну від 14.04.2015 № 435 (наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства фінансів № 814 від 28.12.2020) затверджено довідник кодів підстав для обліку Пенсійним фондом України стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.

Відповідно до Додатку 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 14.04.2015 №435, код ЗПЗ013А1 свідчить про шкідливі та важкі умови праці (Список №1).

За таких обставин, суд вважає безпідставним не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №1 та у відповідності до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи з 13.01.1993 по 16.09.1998, з 21.09.1998 по 23.03.2003, що зазначені у його трудовій книжці та підтверджуються наданими уточнюючими довідками.

Отже, враховуючи висновки суду щодо протиправного не зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача суд доходить висновку щодо протиправності прийнятого рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в частині незарахування періодів роботи до пільгового стажу за Списком № 1.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 №1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначенізаконом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Аналіз зазначених норм у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 КАС України свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст постанови, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

Таким чином, обираючи належний спосіб захисту прав позивача відповідно до встановлених у справі обставин та висновків суду, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди його роботи з 13.01.1993 по 16.09.1998, з 21.09.1998 по 23.03.2003 та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 від 29.07.2025.

З огляду на те, що відповідач наразі не реалізував своє повноваження щодо зарахування до пільгового стажу позивача, позовна вимога про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 не підлягає задоволенню у зв`язку з передчасністю її заявлення.

Інші доводи сторін не впливають на вищевикладені висновки суду.

Враховуючи з`ясовані обставини, досліджені матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи положення ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1, яким прийнято спірне рішення та відмовлено у призначенні пенсії, суму судового збору, сплачену при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54020, м.Миколаїв, вул.Морехідна, буд.1, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-б, ) про визнання дій протиправними та забов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 07.08.2025 №54 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періоди його роботи з 13.01.1993 по 16.09.1998, з 21.09.1998 по 23.03.2003 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 від 29.07.2025.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова