Справа № 140/7705/25
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року ЛуцькСправа № 140/7705/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати одноразової грошової допомоги за поранення, а також додаткової винагороди в розмірі 100000 грн щомісячно у період із 12.01.2025 по 08.07.2025, та зобов`язання здійснити нарахування та виплату в повному обсязі одноразової грошової допомоги за поранення і додаткової винагороди в розмірі 100000 грн щомісячно за період із 12.01.2025 по 08.07.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 з 13.03.2022 призваний до лав ЗСУ.

12.01.2025 під час виконання бойового завдання, при виконанні службових обов`язків на підставі бойового розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 № 952дск від 29.07.2024 та відповідно до запису в журналі бойових дій розвідувального батальйону ВЧ НОМЕР_1 , перебуваючи в районі населеного пункту Торецьк Бахмутського р-ну Донецької обл. і виконуючи бойове завдання за призначенням, внаслідок мінометного обстрілу противника позивач одержав тяжке вогнепальне поранення м`яких тканин лівого стегна та вогнепальне осколкове поранення лівого ока.

В період з 13.01.2025 по 23.01.2025 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І.Мечникова «ДОР», з 24.01.2025 по 29.01.2025 на стаціонарному лікуванні в КП «Волинська обласна клінічна лікарня».

29.01.2025 довідкою ВЛК КП «Волинська обласна клінічна лікарня» № 135 позивачу було надано відпустку для лікування важкої травми на 30 календарних днів.

У період з 01.03.2025 по 18.03.2025 позивач перебував на лікуванні в хірургічному відділенні КП «Камінь-Каширська центральна районна лікарня», а далі, у зв`язку із появою психічних розладів, лікарями було поміщено позивача на лікування до КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька», де перебував з 19.03.2025 по 10.04.2025.

Довідкою ВЛК № 2025-0410-1348-5141-0 від 10.04.2025 позивача направлено у відпустку строком на 30 календарних днів.

10.05.2025 лікарями в черговий раз було поміщено позивача на стаціонарне лікування в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька», де позивач перебуває на лікуванні на день звернення до суду.

Позивач вказує, що з моменту отримання поранення та протягом всього курсу лікування, а також відпусток за станом здоров`я на підставі рішень ВЛК, не отримав у повній мірі належних виплат, передбачених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (далі Постанова № 168). Усі виписні епікризи, довідки ВЛК та рапорти направлялися позивачем до безпосереднього командира через мобільний додаток та поштою, тобто, позивач здійснив усі залежні від нього дії задля отримання встановлених Законом грошових виплат, проте будь-яке реагування відсутнє.

Вважаючи бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати одноразової грошової допомоги за поранення, додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 в розрахунку 100000 грн за період перебування з 12.01.2025 на стаціонарному лікуванні та у відпустках за станом здоров`я для лікування після поранення у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком ВЛК протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 44).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 47-50) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні.

Вказує, що згідно із наявними документами, які підтверджують отримання позивачем поранення під час захисту Батьківщини, виплачено 54838,71 грн за періоди з 13.01.2025 по 29.01.2025 (з 01.01.2025 по 12.01.2025, тобто день поранення, здійснювалася виплата додаткової винагороди в розмірі 100000 грн пропорційно дням виконання бойового завдання); у зв`язку із перебуванням у відпустці для лікування (реабілітації) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення виплачено 161290,32 грн.

Стосовно інших документів, які позивач долучив до позовної заяви, відповідач стверджує, що вони не підтверджують факт лікування поранення, отриманого ОСОБА_1 12.01.2025 або ж перебування у відпустці саме у зв`язку з отриманням тяжкого поранення під час захисту Батьківщини.

На підтвердження перебування у медичному закладі або ж перебування у відпустці для лікування з 09.06.2025 по 08.07.2025 позивач взагалі не надав жодного підтверджуючого документа.

ВЧ НОМЕР_1 вперше отримала разом з позовною заявою виписку з медичної картки стаціонарного хворого № 1389, видану КПП «Камінь-Каширський ЦРЛ», з якої вбачається, що ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у хірургічному відділенні з 01.03.2025 по 18.03.2025. З попереднього розрахунку ВЧ НОМЕР_1 , на підставі копії медичної картки стаціонарного хворого № 1389, яка підлягає подальшій верифікації, зобов`язана виплатити 58064,52 грн (за формулою 100000 грн додаткової винагороди поділити на 31 день березня 2025 року та помножити на 18 днів лікування).

У відповіді на відзив (а. с. 57-58) позивач просить відзив до уваги не брати. Зазначає, що перебування на стаціонарному лікуванні в КП «Волинська обласна клінічна лікарня» перебуває у причинному зв`язку із отриманим пораненням 12.01.2025, про що свідчить довідка ВЛК № 2025-0728-1120-3791-0 від 28.07.2025. До відповіді на відзив позивач додав також виписку № 6314 з медичної картки стаціонарного хворого від 28.07.2025, у зв`язку із чим просить здійснити нарахування та виплату в повному обсязі одноразової грошової допомоги за поранення та додаткової винагороди в розмірі 100000 грн щомісячно за період з 12.01.2025 по 28.07.2025.

Відповідач подав до суду додаткові пояснення (а. с. 64), у яких вказав, що позивачу, з врахуванням отриманої виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 1389, виплачено 57193,55 грн, на підтвердження чого подав витяг з відомості розподілу виплат. Таким чином, з врахуванням виплати 57193,55 грн додаткової винагороди, відсутні підстави для задоволення позову.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 13.03.2022 проходить військову службу за призовом по загальній мобілізації, що підтверджується записами у військовому квитку (а. с. 37-38).

12.01.2025 під час виконання бойового завдання, при виконанні службових обов`язків на підставі бойового розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 № 952дск від 29.07.2024 та відповідно до запису в журналі бойових дій розвідувального батальйону ВЧ НОМЕР_1 , перебуваючи в районі населеного пункту Торецьк Бахмутського р-ну Донецької обл., внаслідок мінометного обстрілу противника позивач одержав поранення, про що свідчить довідка ВЧ НОМЕР_1 від 20.01.2025 № 411/ВЛК про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) (а. с. 8).

В період з 13.01.2025 по 23.01.2025 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І.Мечникова «ДОР», що підтверджується виписним епікризом № 671 від 23.01.2025 (а. с. 9-10), а з 24.01.2025 по 24.01.2025, з 24.01.2025 по 29.01.2025 на стаціонарному лікуванні в КП «Волинська обласна клінічна лікарня», на підтвердження чого надані виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 1837 та № 1941 (а. с. 11-14).

З 30.01.2025 по 28.02.2025 позивачу була надана відпустка для лікування у зв`язку із хворобою, про що свідчить відпускний квиток (а. с. 15).

У період з 01.03.2025 по 18.03.2025 позивач перебував на лікуванні в хірургічному відділенні КП «Камінь-Каширська центральна районна лікарня», що підтверджується випискою з медичної картки стаціонарного хворого (а. с. 16-17).

З 19.03.2025 по 10.04.2025 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради, про що надано виписку з медичної карти стаціонарного хворого від 10.04.2025 № 2696, та у якій зазначено, що 10.04.2025 проведено медичний огляд позаштатною ВЛК з правами госпітальної ВЛК при КП «ВОПЛ м. Луцька» Волинської обласної ради, та встановлено діагноз згідно чинного НК-025 та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, каліцтва): розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції на стрес F-43.2. Потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів (а. с. 18-19).

Згідно із довідкою ВЛК № 2025-0410-1348-5141-0 від 10.04.2025, ОСОБА_1 виставлений діагноз «розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції на стрес», та вказано про потребу відпустки для лікування у зв`язку із хворобою на 30 календарних днів (а. с. 20).

В період з 10.05.2025 по 30.05.2025 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради, про що надано виписку з медичної карти стаціонарного хворого від 30.05.2025 № 4449, та у якій зазначено діагноз: розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції на стрес, стан компенсації F-43.2 (а. с. 21-22).

З 30.05.2025 по 09.06.2025 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради, про що надано виписку з медичної карти стаціонарного хворого від 09.06.2025 № 4449, та у якій зазначено діагноз: наслідки перенесеної ВТ (грудень 2024 р.), стійка цефалгія, стійка церебрастенія; вертеброгенна краніоцерквікалгія, люмбалгія, м`язево-тонічний синдром (а. с. 23-24).

В матеріалах справи наявні рапорти позивача, адресовані командиру ВЧ НОМЕР_1 , керівнику ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо виплати додаткової винагороди за отримане поранення, перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці (а. с. 25-31), а також скарга на ім`я Міністра оборони України (а. с. 32-34), проте відповіді на рапорти та скаргу учасники справи до суду не подали.

В період з 11.06.2025 по 28.07.2025 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради, про що надано виписку з медичної карти стаціонарного хворого від 28.07.2025 № 6314, а також довідку ВЛК № 2025-0728-1120-3791-0 від 28.07.2025 (а. с. 59-62). З цих медичних документів видно, що позивачу встановлено, зокрема, такий діагноз: наслідки МВТ від 12.01.2025 вогнепального осколкового сліпого поранення м/т задньої поверхні у с/з лівого стегна; стан після операції: ПХО ран від 13.01.2025, вторинної хірургічної обробки від 17.01.2025 у вигляді зміцнілих шкірних рубців; постанова ВЛК про причинний зв`язок: поранення, так, пов`язане із захистом Батьківщини, за ступенем тяжкості травма відноситься до легких.

Судом також встановлено, що позивачу виплачена додаткова винагорода відповідно до Постанови № 168: у лютому 2025 року за час перебування на стаціонарному лікуванні за період з 13.01.2025 по 29.01.2025 в сумі 54838,71 грн, в липні 2025 року у зв`язку із перебуванням у відпустці з 30.01.2025 по 28.02.2025 для лікування (реабілітації) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення в сумі 161290,32 грн, про що свідчить витяг з картки особового рахунку військовослужбовця (а. с. 52). Крім того, за період лікування з 01.03.2025 по 18.03.2025 позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду відповідно до Постанови № 168 в сумі 57193,55 грн, що підтверджується витягом з відомості розподілу виплат ДП ВЧ НОМЕР_1 (а. с. 66).

Отже, у цій справі спір між сторонами виник щодо виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за час перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці. Крім того, позивач стверджує про наявність у нього права на отримання «одноразової грошової допомоги за поранення».

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За приписами частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної кримінально-виконавчої служби, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Абзацами першим четвертим пункту 1-2 Постанови № 168 визначено, що виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення. Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Згідно із пунктом 11 розділу «XXXIV. Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі Порядок № 260), у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку № 260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Пунктом 13 розділу XXXIV Порядку № 260 визначено, що військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.

Отже, військовослужбовець має право на отримання збільшеної до 100000 грн винагороди за період безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, а також за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, чи у відпустці для лікування після тяжкого поранення (контузії, травми або каліцтва). Проте умовою її виплати є належне підтвердження фактів: виконання бойових завдань; отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини; перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), а також надання відпусток за станом здоров`я через отримане тяжке поранення на підставі висновку військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 05.11.2025 у справі № 340/2976/23).

Верховний Суд у постанові від 05.09.2025 у справі № 600/3296/23-а вказав, що встановлена Постановою № 168 додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які перебувають на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини. Тобто норми Постанови № 168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 грн винагороди за час перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із таким пораненням (контузією, травмою, каліцтвом).

Позивач, з урахуванням відповіді на відзив (а. с. 57), просить зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату в повному обсязі додаткової винагороди в розмірі 100000 грн за період з 12.01.2025 по 28.07.2025.

Водночас, як свідчать матеріали справи, позивачу виплачена додаткова винагорода відповідно до Постанови № 168: у лютому 2025 року за час перебування на стаціонарному лікуванні за період з 13.01.2025 по 29.01.2025 в сумі 54838,71 грн, в липні 2025 року у зв`язку із перебуванням у відпустці з 30.01.2025 по 28.02.2025 для лікування (реабілітації) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення в сумі 161290,32 грн, та за період лікування з 01.03.2025 по 18.03.2025 позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду відповідно до Постанови № 168 в сумі 57193,55 грн, що підтверджується витягом з картки особового рахунку військовослужбовця (а. с. 52), витягом з відомості розподілу виплат ДП ВЧ НОМЕР_1 (а. с. 66). Відповідач також зазначив, що з 01.01.2025 по 12.01.2025, тобто день поранення, позивачу здійснювалася виплата додаткової винагороди в розмірі 100000 грн пропорційно дням виконання бойового завдання.

Позивач не спростував факт отримання додаткової винагороди з 01.01.2025 по 12.01.2025 (день поранення) в розмірі 100000 грн пропорційно дням виконання бойового завдання, за періоди стаціонарного лікування з 13.01.2025 по 29.01.2025 в сумі 54838,71 грн, з 01.03.2025 по 18.03.2025 в сумі 57193,55 грн, а також за час перебування у відпустці з 30.01.2025 по 28.02.2025.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги щодо нарахування та виплати додаткової винагороди за період з 12.01.2025 по 18.03.2025 до задоволення не підлягають, оскільки судом не встановлено порушення права позивача на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, за вказаний період.

Спірним у цій справі залишається наявність підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168 за такі періоди:

- з 19.03.2025 по 10.04.2025 - за час перебування на стаціонарному лікуванні в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради, згідно із випискою з медичної карти стаціонарного хворого від 10.04.2025 № 2696;

- з 10.04.2025 по 09.05.2025 - за час перебування у відпустці згідно із довідкою ВЛК № 2025-0410-1348-5141-0 від 10.04.2025;

- з 10.05.2025 по 30.05.2025 - за час перебування на стаціонарному лікуванні в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради згідно із випискою з медичної карти стаціонарного хворого від 30.05.2025 № 4449;

- з 30.05.2025 по 09.06.2025 - за час перебування на стаціонарному лікуванні в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради згідно із випискою з медичної карти стаціонарного хворого від 09.06.2025 № 4449;

- з 11.06.2025 по 28.07.2025 - за час перебування на стаціонарному лікуванні в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради згідно із випискою з медичної карти стаціонарного хворого від 28.07.2025 № 6314 та довідкою ВЛК № 2025-0728-1120-3791-0 від 28.07.2025.

При вирішенні спору в частині нарахування та виплати додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168 за вказані періоди стаціонарного лікування в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради та перебування у відпустці суд насамперед враховує, чи перебував позивач на стаціонарному лікуванні саме у зв`язку із пораненням, отриманим 12.01.2025.

Аналіз наданих позивачем медичних документів свідчить, що у періоди з 19.03.2025 по 10.04.2025, з 10.05.2025 по 30.05.2025, з 30.05.2025 по 09.06.2025 позивач проходив стаціонарне лікування в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради не у зв`язку із пораненням, отриманим 12.01.2025, позаяк:

- згідно із випискою з медичної карти стаціонарного хворого від 10.04.2025 № 2696, встановлено діагноз згідно чинного НК-025 та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, каліцтва): розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції на стрес F-43.2 (а. с. 18-19);

- згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого від 30.05.2025 № 4449, встановлено діагноз: розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції на стрес, стан компенсації F-43.2 (а. с. 21-22);

- згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого від 09.06.2025 № 4449, діагноз: наслідки перенесеної ВТ (грудень 2024 р.), стійка цефалгія, стійка церебрастенія; вертеброгенна краніоцерквікалгія, люмбалгія, м`язево-тонічний синдром (а. с. 23-24).

Крім того, згідно із довідкою ВЛК № 2025-0410-1348-5141-0 від 10.04.2025, ОСОБА_1 виставлений діагноз «розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції на стрес», та вказано про потребу відпустки для лікування у зв`язку із хворобою на 30 календарних днів (а. с. 20). Тобто, потреба у відпустці визначена у зв`язку із хворобою «розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції на стрес», а не для лікування після поранення у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність правових та фактичних підстав для виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168 за періоди з 19.03.2025 по 10.04.2025, з 10.05.2025 по 30.05.2025, з 30.05.2025 по 09.06.2025 проходження стаціонарного лікування в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради, перебування у відпустці з 10.04.2025 по 09.05.2025, позовні вимоги у зазначеній частині заявлені безпідставно та до задоволення не підлягають.

Судом встановлено, що в період з 11.06.2025 по 28.07.2025 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради, про що надано виписку з медичної карти стаціонарного хворого від 28.07.2025 № 6314, а також довідку ВЛК № 2025-0728-1120-3791-0 від 28.07.2025 (а. с. 59-62). З цих медичних документів видно, що позивачу встановлено, зокрема, такий діагноз: наслідки МВТ від 12.01.2025 вогнепального осколкового сліпого поранення м/т задньої поверхні у с/з лівого стегна; стан після операції: ПХО ран від 13.01.2025, вторинної хірургічної обробки від 17.01.2025 у вигляді зміцнілих шкірних рубців; постанова ВЛК про причинний зв`язок: поранення, так, пов`язане із захистом Батьківщини, за ступенем тяжкості травма відноситься до легких.

Отже, на думку суду, за період проходження стаціонарного лікування в період з 11.06.2025 по 28.07.2025 в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради позивачу належить виплатити додаткову винагороду відповідно до Постанови № 168, оскільки дотримані необхідні умови, а саме: пов`язаність поранення, отриманого 12.01.2025, із захистом Батьківщини; перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із таким пораненням. Враховуючи, що відповідач не подав доказів нарахування та виплати позивачу спірної винагороди за період з 11.06.2025 по 28.07.2025, не заперечив права на отримання позивачем таких виплат, тому позовні вимоги у зазначеній частині належить задовольнити.

Стосовно позовної вимоги про нарахування та виплату «одноразової грошової допомоги за поранення» суд зазначає, що за змістом частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, або отримання військовослужбовцем поранення під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності. Згідно із частиною третьою статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства.

Тобто, право на одноразову грошову допомогу має кожен військовослужбовець, який отримав поранення, контузію або інше ушкодження здоров`я під час виконання бойового завдання, але за умови встановлення йому інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності. Розмір виплати також залежить від того, чи встановлена військовослужбовцю інвалідність, або лише визначено відсоток втрати працездатності.

Ураховуючи, що позивач не надав ні відповідачу, ні суду докази встановлення йому інвалідності внаслідок поранення або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, правові та фактичні підстави для задоволення позову в частині вимог про нарахування та виплати «одноразової грошової допомоги за поранення» відсутні.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, оскільки суд дійшов висновку про те, що позивач має право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000 грн відповідно до Постанови № 168 та розділу XXXIV Порядку № 260 у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за час перебування з 11.06.2025 по 28.07.2025 на стаціонарному лікуванні в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька», тому з наведених вище підстав взаємопов`язані позовні вимоги належить задовольнити частково у спосіб визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за час перебування на стаціонарному лікуванні за період з 11.06.2025 по 28.07.2025 відповідно до Постанови № 168, та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини відповідно до Постанови № 168 за період перебування на стаціонарному лікуванні 11.06.2025 по 28.07.2025, та про відмову у задоволенні решти позовних вимог.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за час перебування на стаціонарному лікуванні за період з 11.06.2025 по 28.07.2025, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткову винагороду у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168, за період перебування на стаціонарному лікуванні 11.06.2025 по 28.07.2025.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх