Справа № 260/9871/25
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2025-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 грудня 2025 рокум. Ужгород№ 260/9871/25

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Калинич Я.М., вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі за позовом Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (пл. Ш. Петефі, буд. 14, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) до Берегівської районної Мальтійської служби допомоги (90200, Закарпатська область, м. Берегово, вул. Рожошекрт, 93, ) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, -

ВСТАНОВИЛА:

Закарпатське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Берегівської районної Мальтійської служби допомоги про стягнення 187102,80 грн адміністративно-господарських санкцій та 21797,15 грн пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

За наслідками перевірки позовної заяви та доданих до неї доказів встановлено, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною шостою статті 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Одночасно з позовною заявою представник позивача подав заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Клопотання мотивоване тим, що лише змінами до розпису державного бюджету на 2025 рік від 25.11.2025 року відділенню Фонду надано додаткові кошти у розмірі 136 646 грн для сплати судового збору. Таким чином, на думку позивача, пропуск строків звернення до адміністративного суду стався не з вини відділення Фонду, а з об`єктивних причин нестачі коштів, незалежних від відділення Фонду. У зв`язку з цим відділення Фонду, в порядку статті 123 КАС України, заявляє клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Вивчивши позовну заяву та подане позивачем клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суддя зауважує, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Також слід враховувати, що поважними причинами пропущення строку, передбаченого для звернення до адміністративного суду визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відповідно до статті 20 Закону України від 21.03.1991 №875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

В контексті наведеного відлік строку на звернення до суду для позивача як суб`єкта владних повноважень почався з дня виникнення підстав, що дають право на пред`явлення передбачених законом вимог, тобто з 16.04.2025.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06.11.2020 у справі №160/8707/19 та в ухвалі від 03.03.2021 у справі №280/5341/20, зазначивши, що адміністративно-господарські санкції за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів сплачується (нараховується, застосовується) підприємствами самостійно до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. Саме з 16 квітня відповідного року у контролюючого органу виникає право на стягнення несплачених підприємством самостійно сум санкцій у судовому порядку.

У вказаних постановах Верховного Суду застосовано тримісячний строк звернення до суду у справах за позовом Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, який поширюється, у тому числі, і на вимоги про стягнення пені.

До суду із цим позовом позивач звернувся 04.12.2025, тобто із пропуском тримісячного строку звернення до суду.

Оцінюючи доводи позивача, суд зазначає, що факт запровадження воєнного стану в Україні з 24.02.2022 без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.09.2022 у справі №500/1912/22.

Твердження позивача щодо неможливості вчасного звернення із даним позовом з причин відсутності фінансування суд також оцінює критично, оскільки відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку реалізовувати право на звернення до суду та не може бути безумовною підставою для поновлення строку звернення до суду.

Суддя звертає увагу, що строк звернення до суду з даним позовом закінчився, доказів неможливості звернення до суду у належні строки суду не надано.

Отже, заява про поновлення строку звернення до суду є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

В пункті 52 Постанови Верховного Суду від 29.09.2022 у справі №500/1912/22 зазначено, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом.

Згідно приписів ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, якщо підстави заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заява позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду є необґрунтованою, а наведені в ній підстави для поновлення строку - неповажними.

Відповідно, адміністративний позов Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені поданий з порушенням вимог ст. 122 КАС України.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Для усунення вказаних вище недоліків позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати інші поважні підстави для поновлення строку, з наданням до суду відповідних доказів поважності.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, згідно п.1 ч.4 ст. 169 КАС України така позовна заява повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

Позовну заяву Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Берегівської районної Мальтійської служби допомоги про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, позовна заява буде повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Я. М. Калинич