Справа № 420/12473/22
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Одеса

/22Одеський окружний адміністративний суд у складі судді - Бутенка А.В.,

за участю секретаря Сініцина А.С.,

представника позивача Кисельова О.М.,

представника відповідача Поліщука О.В.,

представника відповідача Дейнегіна С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУД ВІЛЛ АГРО», Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про визнання недійсними правочинів, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

07.09.2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області Головного управління ДПС в Одеській області (далі ГУ ДПС) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУД ВІЛЛ АГРО» (далі ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО»), Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (далі АТ «ДПЗКУ») про визнання недійсними правочинів укладених між ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО» та АТ «ДПЗКУ» від 05.08.2019 за № 444, 445, 447, 448 за результатами яких складено податкові накладні на загальну суму 111 106 367,80 грн.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року у справі № 752/18763/20 винесено вирок до керівника ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО» Батир Ірини Євгеніївни, затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 28.09.2020 прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів ДФС України Департаменту нагляду за органами безпеки, Фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора Дмитренком С.О. та обвинуваченою ОСОБА_1 . ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, і призначено їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 (тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Позивач зазначає, що судом було встановлено, що зазначена особа не мала жодного наміру здійснювати господарську діяльність, та справляти податки на ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО». Перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, будучи позбавленою засобів для ведення господарської діяльності, усвідомлюючи протиправний характер запропонованих їй дій, як майбутньому власнику підприємства, погодилась на пропозицію невстановлених слідством осіб, виключно з корисливих мотивів за грошову винагороду внести в документи, які подаються для державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдиві відомості. У зв`язку з зазначеним, позивач вважає, що правочини, що мали місце між відповідачами, за наслідком вчинення котрих були складені податкові накладні на загальну суму 111106367,8 грн., мають бути визнані недійсними.

07.08.2025 року від Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що між АТ «ДПЗКУ», як покупцем з однієї сторони та ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО», як продавцем з іншої сторони, укладено договори поставки від 05.08.2019 року №444, від 05.08.2019 року №445, від 05.08.2019 року №447, від 05.08.2019 року №448 та додаткові угоди до них (далі договори поставки). Договори поставки підписано від імені уповноважених осіб сторін, підписи скріплені печатками підприємств. Відповідно до умов договорів поставки, АТ «ДПЗКУ» придбало зерно українського походження врожаю 2019 року. На виконання умов договорів поставки ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО» здійснив поставку Товару, а АТ «ДПЗКУ» отримало у власність Товар. Оплата за Товар здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника на підставі виставленого рахунка-фактури Постачальника. Вчинення господарських операцій між АТ «ДПЗКУ» та ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО», реальність господарської операції підтверджується належним чином оформленими документами первинного обліку, а саме: видатковими накладними, рахунками на оплату, актами приймання-передачі зерна при переоформленні і складськими квитанціями на зерно, картками аналізу зерна, договорами складського зберігання, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями. Придбане зерно було реалізоване до Тунісу, Туреччини, Бангладеш, Марокко, Іспанії, Ємна, Ізраїлю, Індонезії, Кенії, Лівії, Саудівської Аравії. На підтвердження вищезазначеного АТ «ДПЗКУ» надало ВМД та зовнішньоекономічні контракти. Крім того, за все експортоване зерно по вищезазначеному зовнішньоекономічному контракту надійшли кошти в повному обсязі, що підтверджується виписками з банку. Отже, твердження позивача про відсутність фактичної господарської діяльності не підтверджується жодним належним доказом. На переконання АТ «ДПЗКУ», контролюючим органом не надано до суду доказів, які б підтверджували той факт, що оспорювані правочини суперечать нормам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; не доведено відсутність необхідного обсягу цивільної дієздатності будь-якої з осіб, яка вчинила спірний правочин; відсутність вільного волевиявлення та невідповідність його внутрішній волі учасника спірного правочину; не спрямованість будь-якої зі сторін на реальне настання правових наслідків, обумовлених спірним правочином.

13.08.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій представник підтримав позицію викладену в позовній заяві та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заяви чи клопотання від сторін.

07.08.2025 року від представника Головного управління ДПС в Одеській області надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

28.08.2025 року до суду від представника Головного управління ДПС в Одеській області надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

28.08.2025 року до суду від представника Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

03.09.2025 року від представника Головного управління ДПС в Одеській області надійшла заява про виклик свідка.

26.09.2025 року від представника Головного управління ДПС в Одеській області надійшли додаткові пояснення по справі.

30.09.2025 року від представника Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

28.10.2025 року представника Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» надійшли заперечення на додаткові пояснення.

17.11.2025 року від представника Головного управління ДПС в Одеській області надійшли додаткові пояснення по справі.

Процесуальні дії вчинені судом.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2022 року (суддя Харченко Ю.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити спрощене позовне провадження у справі № 420/12473/22 .

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2022 року (суддя Харченко Ю.В.) відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ДПС щодо розгляду справи №420/12473/22 в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 року витребувано від АТ «ДПЗКУ» та ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО», на огляд суду оригінали договорів та додаткових угод укладених до них між АТ «ДПЗКУ» та ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО». Зупинено провадження у справі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 року поновлено провадження по справі № 420/12473/22.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ДПС щодо розгляду справи №420/12473/22 в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ДПС (від 16.09.2022 р., вхід. №ЕП/26752/22) про виклик свідка по справі №420/12473/22.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року(суддя Харченко Ю.В.), залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2023 року ((судді: Вербицька Н.В. (головуючий), Джабурія О.В., Кравченко К.В.), у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду (колегія суддів у складі Олендер І.Я.( суддя-доповідач), Гончарова І.А., Пасічник С.С.) від 11.01.2024 року касаційну скаргу ГУ ДПС задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2023 у справі №420/12473/22 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду 19.01.2024 року та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд головуючому судді Катаєвої Е.В.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 року справу №420/12473/22 прийнято до провадження.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.04.2024 року закрито провадження у справі за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУД ВІЛЛ АГРО», Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про визнання недійсними правочинів. Роз`яснено Головному управлінню ДПС в Одеській області, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду, а також про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним ухвали звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2024 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 10.07.2025 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2024 року скасовано. Справу №420/12473/22 направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

28.07.2025 року справа №420/12473/22 за результатами автоматизованого розподілу була передана для розгляду судді Одеського окружного адміністративного суду Бутенку А.В.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.08.2025 року справу №420/12473/22 прийнято до провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 року вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін; призначено підготовче засідання на 09.09.2025 року о 12:00 год.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 року допущено участь представників Головного управління ДПС в Одеській області та Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в судовому засіданні в режимі відеоконференції щодо розгляду адміністративної справи №420/12473/22 з використанням власних технічних засобів за допомогою ПЗ ЕаsуСоn; призначено проведення судового засідання для розгляду справи в режимі відеоконференції на 09.09.2025 року о 12:00 год.

09.09.2025 року протокольною ухвалою суду продовжено термін підготовчого провадження на 30 днів та призначено наступне судове засідання на 30.09.2025 року о 14:00 год.

30.09.2025 року протокольною ухвалою суду відкладено розгляд справи та призначено наступне судове засідання на 21.10.2025 року о 14:00 год.

21.10.2025 року протокольною ухвалою суду оголошено перерву та призначено наступне судове засідання на 28.10.2025 року о 12:00 год.

28.10.2025 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.11.2025 року о 12:00 год.

19.11.2025 року протокольною ухвалою суду оголошено перерву та призначено наступне судове засідання на 26.11.2025 року о 12:00 год.

26.11.2025 року у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення про задоволення позовних вимог.

Обставини справи.

ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО», , реєстраційний номер: 0055980, зареєстроване за адресою: 65014, м. Одеса, вул. Базарна, буд. 5, корп. 5, офіс 107. Керівником Підприємства є Батир Ірина Євгеніївна, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Акціонерне товариство Державна продовольчо-зернова корпорація України, , реєстраційний номер: 0045105, зареєстроване за адресою: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 1. Керівником є Коваленко Василь Михайлович, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Між Акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» як покупцем з однієї сторони, та ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО» як продавцем з іншої сторони, укладено 4 договори поставки та 30 додаткових угод до договорів поставки а саме: договір поставки №444, №445, №447, №448 від 05.08.2019, додаткова угода №0001ПЗ від 27.08.2019 до договору поставки №444 від 05.08.2019 на суму 8272007,04 грн, додаткова угода №002ПФ від 13.08.2019 до договору поставки №445 від 05.08.2019 на суму 1188000,00 грн; додаткова угода №001ЯЗ від 13.08.20198 до договору поставки №445 від 05.08.2019 на суму 1174798,98 грн; додаткова угода №016П2 від 20.08.2019 до договору поставки №445 від 05.08.2019 на суму 9300192,41 грн, додаткова угода №015ЯЗ від 13.08.2019 до договору поставки №445 від 05.08.2019 на суму 2634397,63 грн; додаткова угода №014ПФ від 014ПФ від 13.08.2019 до договору поставки №445 від 05.08.2019 на суму 6885000,00 грн; додаткова угода №013ПФ від 13.08.2019 до договору поставки №445 від 05.08.2019 на суму 659750,58 грн; додаткова угода №012ЯЗ від 13.08.2019 до договору поставки №445 від 05.08.2019 на суму 3835896,55 грн; додаткова угода №011ПЗ від 13.08.2019 до договору поставки №445 від 05.08.2019 на суму 2000998,26 грн; додаткова угода №009П2 від 13.08.2019 до договору поставки №445 від 05.08.2019 на суму 2256001,92 грн; додаткова угода №008ПФ від 13.08.2019 до договору поставки №445 від 05.08.2019 на суму 611799,47 грн; додаткова угода №007ПЗ від 13.08.2019 до договору поставки №445 від 05.08.2019 на суму 3371250,00 грн; додаткова угода №006ПФ від 13.08.2019 до договору поставки №445 від 05.08.2019 на суму 5386500 грн; додаткова угода №005ПФ від 13.08.2019 до договору поставки №445 від 05.08.2019 а суму 5400000,00 грн.; додаткова угода №010ПЗ від 13.08.2019 до договору поставки №445 від 05.08.2019 на суму 1780950,00 грн; додаткова угода №004ПФ від 13.08.2019 до договору поставки №445 від 05.08.2019 на суму 985500,00 грн; додаткова угода №003ЯЗ від 13.08.2019 до договору поставки №445 від 05.08.2019 на суму 591849,47 грн; додаткова угода №001ПФ від 13.08.2019 до договору поставки №447 від 05.08.2019 на суму 1350000,00 грн; додаткова угода №002ПЗ від 20.08.2019 до договору поставки №447 від 05.08.2019 на суму 5618250,00 грн; додаткова угода №003ПЗ від 20.08.2019 до договору поставки №447 від 05.08.2019 на суму 6720000,00 грн; додаткова угода №004ПЗ від 20.08.2019 до договору поставки №447 від 05.08.2019 на суму 2899200,00 грн; додаткова угода №005П2 від 20.08.2019 до договору поставки №447 від 05.08.2019 на суму 6250005,00 грн; додаткова угода №006ПЗ від 13.08.2019 до договору поставки №447 від 05.08.2019 на суму 5760000,00 грн; додаткова угода №007ПЗ від 13.08.2019 до договору поставки №447 від 05.08.2019 на суму 5760000,00 грн; додаткова угода №008ЯЗ від 13.08.2019 до договору поставки №447 від 05.08.2019 на суму 2142000,00 грн; додаткова угода №009ПЗ від 20.08.2019 до договору поставки №447 від 05.08.2019 на суму 5618250,00 грн; додаткова угода №010П2 від 20.08.2019 до договору поставки №447 від 05.08.2019 на суму 6250005,00 грн; додаткова угода №001ЯЗ від 13.08.2019 до договору поставки №448 від 05.08.2019 на суму 6300000,00 грн; додаткова угода №002ПЗ від 13.08.2019 до договору поставки №448 від 05.08.2019 на суму 9629992,80 грн; додаткова угода №003ПФ від 13.08.2019 до договору поставки №448 від 05.08.2019 на суму 9450000,00 грн.

Умовами наведених договорів поставок визначено, що постачальник - ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО» зобов`язується поставити та передати у власність покупця - ПАТ «ДПЗКУ», а покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2019 року. Культура, клас та кількість зазначається в додаткових угодах до Договору, які є його невід`ємними частинами.

Ціна товару за одиницю виміру та загальна вартість товару зазначається в додаткових угодах до договору поставки, які є його невід`ємними частинами. Сума договору поставки становить вартість поставленого товару протягом строку дії договору, відповідно до додаткових угод до цього договору. Місце поставки товару, строк, умови та дата поставки товару зазначаються додаткових угодах до договору поставки, які є його невід`ємними частинами.

Оплата за товар здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника на підставі виставленого рахунка-фактури (п. 5.1 договору поставки): перший платіж в розмірі вартості товару без ПДВ, вказаного у відповідному рахунку-фактурі, здійснюється на протязі 5 банківських днів з дати виставлення відповідного рахунку-фактури; другий платіж в розмірі суми ПДВ вартості фактично отриманого товару, здійснюється на протязі 5 банківських днів з дати отримання покупцем документів, зазначених у п. 10.04 договору поставки.

Постачальник, який є платником ПДВ, зобов`язується зареєструвати податкову накладну на товар в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО» (постачальник) виписано на користь ПАТ «ДПЗКУ», (покупець) податкові накладні №5 від 29.08.2019, №2 від 15.08.2019, №1 від 15.08.2019, №20 від 20.08.2019, №19 від 23.08.2019, №№17,18 від 22.08.2019, №15 від 22.08.2019, №16 від 23.08.2019, № 14 від 20.08.2019, №13 від 19.08.2019, №11 від 22.08.2019, №9 від 21.08.2019, №10від 22.08.2019, №8 від 21.08.2019, №7 від 22.08.2019, №6 від 21.08.2019, №12 від 22.08.2019, №4 від 15.08.2019, №3 від 15.08.2019, №21 від 22.08.2019, №22 від 21.08.2019, №23 від 22.08.2019, №24 від 23.08.2019, №25 від 27.08.2019, № 26 від 29.08.2019, №29 від 30.08.2019, №27 від 30.08.2019, №28, від 29.08.2019, №30 від 29.08.2019, №31 від 30.08.2019, №32 від 28.08.2019, №33 від 33 від 29.08.2019, №4 від 03.09.2019, №8, №5, №3, №6, №7 від 03.09.2019, №1 від 01.09.2019, №2 від 02.09.2019, №54-58 від 26.08.2019, №59-62 від 27.08.2019, №63-70 від 28.08.2019, №71 від 29.08.2019, №34 від 18.08.2019, №35-38 від 19.08.2019, №39-41 від 20.08.2019, №42-44 від 21.08.2019, №45-46 від 22.08.2019, № 47-49 від 23.08.2019, №50-52 від 24.08.2019, №53 від 25.08.2019, №72 від 22.08.2019, №73 від 23.08.2019, №74 від 25.08.2019, №75 від 26.08.2019, №76 від 27.08.2019, №77 від 28.08.2019, №78-79 від 29.08.2019, - на загальну суму 111 106 367,80 грн.

Водночас, вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 17.12.2020 року у кримінальній справі № 752/18763/20 ОСОБА_1 визнано винною за ч.2 ст. 205-1 Кримінального кодексу України (підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи та фізичних осіб - підприємців), та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Вважаючи наведені вище правочини, укладені від імені ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО» керівником ОСОБА_1 та АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України», за наслідками яких були складені вищенаведені податкові накладні, недійсними, контролюючий орган звернувся до суду з позовом про визнання таких недійсними.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають з приводу справляння податків і зборів, порядок адміністрування податків і зборів, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства в Україні регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК України).

За пунктом 4.1 статті 4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: 4.1.1 загальність оподаткування - кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу; 4.1.3. невідворотність настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства; .

Податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу (пункт 6.1 статті 6 ПК України).

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Відповідно до пп. 20.1.30 п. 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду, у тому числі, подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюваних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов`язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами.

Згідно з п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

ґ) виключено;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) виключено;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду;

ї) виключено;

й) індивідуальний податковий номер.

У відповідності до п.187.1 ст.187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п.201.7 ст.201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс); п. 201.10. згідно якого, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до п.п.14.1.185 та 14.1.191 ПК України, постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

В свою чергу, під постачанням товарів розуміється, будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власних, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Правила реєстрації податкових накладних в ЄРПН встановлені Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010р.№1246 (далі - Порядок № 1246).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1246 постачальник (продавець) складає податкову накладну та/або розрахунок коригування у форматі (відповідно до стандарту), затвердженого в установленому порядку, з використанням спеціалізованого програмного забезпечення. Після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника. Для делегування права підпису податкової накладної та/або розрахунку коригування іншій посадовій особі платник податку отримує засоби електронного цифрового підпису в акредитованих центрах сертифікації ключів для такої особи та подає контролюючому органові за місцем реєстрації посилені сертифікати електронного цифрового підпису зазначеної особи.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 платник податку за окремим запитом може отримувати з ЄРПН інформацію щодо податкової накладної та/або розрахунку коригування у формі витягу, який, зокрема, містить відомості про прізвище, ім`я, по батькові уповноваженої особи, яка склала податкову накладну/розрахунок коригування.

Згідно ст.30 Цивільного кодексу України (далі також - ЦК України), цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до ст. 91 ЦК України, юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Згідно ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно ж до ч. 1 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Так, згідно з ч. 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За правилами частин першої та другої статті 208 ЦК правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

При цьому відповідно до частин першої та другої статті 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Згідно з ч. 3 статті 228 ЦК України, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Висновки суду.

З аналізу податкового законодавства вбачається, що у податкових правовідносинах контролюючий орган здійснює владні управлінські функції, а тому, як прямо зазначено в підпункті 14.1.241 пункту 14.1 статті 14 ПК України, є суб`єктом владних повноважень у значенні КАС України.

Таким чином, заявляючи відповідний позов, контролюючий орган діє як суб`єкт владних повноважень, реалізуючи публічно-владні управлінські функції у публічно-правовій сфері податкових правовідносин, із забезпечення виконання конституційного обов`язку платника податків (стаття 67 Конституція України), тобто для забезпечення публічного порядку.

ЄСПЛ в одному зі своїх рішень (справа «Феррадзіні проти Італії» (Ferrazzini v. Italy) заява № 44759/98) проголосив, що «…податкові питання… становлять частину основного пакета прерогатив державних органів. При цьому відносини між платником податків та податковим органом і далі мають переважно публічний характер…, податкові спори виходять за межі сфери цивільних прав та обов`язків, незважаючи на матеріальні наслідки, які вони обов`язково створюють для платника податків» (пункт 29).

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду із цим позовом, податковий орган, як на підставу для визнання правочинів, укладених між відповідачами, недійсними, посилається на наявність вироку Голосіївського районного суду м.Києва від 17.12.2020 року у кримінальній справі № 752/18763/20 відносно засновника та керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУД ВІЛЛ АГРО» ОСОБА_1 .

Відповідно до частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд зазначає, що при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України потрібно враховувати вину, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 05.08.2019 року між ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (Покупець) в особі заступника директора департаменту закупівель Мащенка Тараса Валерійовича та ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО» (Продавець), в особі директора Батир Ірини Євгенівни, укладено договори поставки №444, №445, №447, №448.

Отже, системний аналіз вказаних норм свідчить, що передумовою для складання податкової накладної є існування договірних відносин між сторонами, тобто факт укладення правочину.

Як встановлено судом, видаткові накладні, рахунки на оплату та акти приймання-передачі також були оформлені.

Отже, підтверджується паперове оформлення правочинів, на підставі яких й були складені податкові накладні №5 від 29.08.2019, №2 від 15.08.2019, №1 від 15.08.2019, №20 від 20.08.2019, №19 від 23.08.2019, №№17,18 від 22.08.2019, №15 від 22.08.2019, №16 від 23.08.2019, № 14 від 20.08.2019, №13 від 19.08.2019, №11 від 22.08.2019, №9 від 21.08.2019, №10від 22.08.2019, №8 від 21.08.2019, №7 від 22.08.2019, №6 від 21.08.2019, №12 від 22.08.2019, №4 від 15.08.2019, №3 від 15.08.2019, №21 від 22.08.2019, №22 від 21.08.2019, №23 від 22.08.2019, №24 від 23.08.2019, №25 від 27.08.2019, № 26 від 29.08.2019, №29 від 30.08.2019, №27 від 30.08.2019, №28, від 29.08.2019, №30 від 29.08.2019, №31 від 30.08.2019, №32 від 28.08.2019, №33 від 33 від 29.08.2019, №4 від 03.09.2019, №8, №5, №3, №6, №7 від 03.09.2019, №1 від 01.09.2019, №2 від 02.09.2019, №54-58 від 26.08.2019, №59-62 від 27.08.2019, №63-70 від 28.08.2019, №71 від 29.08.2019, №34 від 18.08.2019, №35-38 від 19.08.2019, №39-41 від 20.08.2019, №42-44 від 21.08.2019, №45-46 від 22.08.2019, № 47-49 від 23.08.2019, №50-52 від 24.08.2019, №53 від 25.08.2019, №72 від 22.08.2019, №73 від 23.08.2019, №74 від 25.08.2019, №75 від 26.08.2019, №76 від 27.08.2019, №77 від 28.08.2019, №78-79 від 29.08.2019, - на загальну суму 111 106 367,80 грн.

Наявність податкових накладних, виписаних на користь акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» є підтвердженням факту існування договірних відносин між сторонами, що випливає з сутності податкової накладної та підстав її складання.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази дають змогу ідентифікувати правочини, на підставі яких були складені вищенаведені податкові накладні.

Суд не приймає до уваги посилання представника АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на рішення у справі № 420/3835/20 від 20.10.2021 року, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.12.2021 року, оскільки ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 року за наслідком перегляду справи за нововиявленими обставинами адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ГУД ВІЛЛ АГРО» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

Водночас, суд зазначає, що вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 17.12.2020 року у кримінальній справі № 752/18763/20 встановлено наявність умислу в діях ОСОБА_1 , які виразились у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО», завідомо неправдивих відомостей, вчиненому за попередньою змовою групою осіб. ОСОБА_1 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Суд звертає увагу, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Отже, ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО» створено на підставі внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей. Тобто це підприємство створене фіктивно.

Додатково суд зазначає, що відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-21/8351-ПЧ від 25.02.2021 року Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України, під час проведення почеркознавчої експертизи зразків підпису від імені ОСОБА_1 у договорах поставки №444, №445, №447, №448 від 05.08.2019 року, додатках до договорів, додаткових угодах, рахунках на оплату, видаткових накладних та актах приймання-передачі встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою (особами).

Так, згідно зі статтею 207 Господарського кодексу, господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Таким чином, враховуючи те, що ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО» було створено фіктивно, а також те, що первинні господарські документи підписувалися невідомою особою, укладені між АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» та ТОВ «ГУД ВІЛЛ АГРО» правочини мають бути визнані недійсними.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі ( ч. 2 ст. 77 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 72-73, 77, 132, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУД ВІЛЛ АГРО» (вул. Базарна,5, корп.5, офіс 107, м. Одеса, 65014, ), Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (вул. Саксаганського,1, м. Київ, 01033, ) про визнання недійсними правочинів задовольнити.

2. Визнати недійсними правочини укладені між Акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГУД ВІЛЛ АГРО» від 05.08.2019 року за № 444, № 445, № 447, № 448 за результатами яких складено податкові накладні на загальну суму 111 106 367,80 грн.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 04.12.2025 року.

Суддя А.В. Бутенко