Справа № 240/18590/25
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/18590/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Окис Т.О.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

02 грудня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2025 року позивач, - ОСОБА_1 , звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо звільнення зі служби без проведення остаточного розрахунку та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити середній заробіток за 52 дні затримки повного розрахунку при звільненні за період з 30 травня 2025 року по 20 липня 2025 року включно.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09.10.2025 зупинено провадження у справі № 240/18590/25 до набрання чинності судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справах №489/6074/23 та № 306/2708/23.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч.2 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до п.11 ч.1 ст.294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що ухвалами Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2025 року прийнято до розгляду справи №489/6074/23 та № 306/2708/23 для відступлення від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду №440/6856/22 щодо неможливості застосування критеріїв/способів зменшення суми середнього заробітку, що підлягає стягненню у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні на підставі статті 117 КЗпП України, до правовідносин, які виникли або тривають після 19 липня 2022 року (набрання чинності Законом України № 2352-IX). Підставами для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначає те, що фактично зміст частини 1 статті 117 КЗпП України із набранням чинності Законом України № 2352-IX не змінився, а лише доповнився формулюванням «але не більше як за шість місяців». Отже, обмеживши з 19 липня 2022 року шестимісячним строком час, за який роботодавець має виплатити працівникові середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, законодавець як і в попередній редакції норми частини 1 статті 117 КЗпП України, не передбачав можливості зменшення його розміру. Протилежний підхід був сформований правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду (зокрема, у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц) з урахуванням її висновків про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності. Разом з тим, такі критерії як: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум; причини тривалості невиплати заборгованості, ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; співмірність можливого розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні фактично не скасовані та/або змінені, починаючи з 19 липня 2022 року.

Правовідносини у справах №489/6074/23 та № 306/2708/23 та у справі, що розглядається, є подібними та формування відповідних позицій Верховним Судом може вплинути на наслідки розгляду цієї справи.

З огляду на викладене та з метою правильного і однакового застосування положень законодавства при вирішенні спору суд першої інстанції дійшов висновку, що провадження у справі необхідно зупинити до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справах №489/6074/23 та № 306/2708/23.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.5 ч.2 ст.236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі: перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Як встановлено судом апеляційної інстанції в межах справи №489/6074/23 Великою Палатою Верховного Суду (ухвала від 18.09.2025) прийнято до розгляду справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» про визнання незаконними наказів, стягнення нарахованих сум при звільненні, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.

Підставою прийняття до свого провадження в межах даної справи Велика Палата Верховного Суду зазначила необхідність формування єдиної правозастосовчої практики у спорах про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з урахуванням змін, внесених Законом України № 2352-IX, та необхідність розгляду питання щодо відступлення від висновку, викладеного у постанові Касаційного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року у справі № 440/6856/22.

Аналогічна підстава вказана в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2025 в межах справи №306/2708/23.

Отже, доводи апелянта щодо розгляду в межах даних справ питання застосування статті 117 КЗпП України у редакції, що діяла до 19 липня 2022 року, не знаходять свого підтвердження.

З урахуванням вказаного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо зупинення провадження у справі № 240/18590/25 до набрання чинності судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справах №489/6074/23 та № 306/2708/23, оскільки це було право суду в межах ч.2 ст.236 КАС України.

Крім того, колегія суддів враховує, що Велика Палата Верховного Суду у справах №489/6074/23 та № 306/2708/2 вже прийняла судові рішення, які набрали законної сили.

В свою чергу, Житомирського окружного адміністративного суду ухвалою від 18.11.2025 поновив провадження у справі № 240/18590/25. Також, Житомирський окружний адміністративний суд в межах даної справи прийняв рішення по суті спору.

Згідно з ч.1 ст.237 КАС України, провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вказане, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо зупинення провадження у справі № 240/18590/25 до набрання чинності судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справах №489/6074/23 та № 306/2708/23 і дані дії жодним чином не порушили права позивача.

Доводи апелянта в частині тривалого розгляду справи, не є підставами для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки не впливають на підстави зупинення передбачені ст.236 КАС України.

У відповідності з статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Смілянець Е. С.