Справа № 331/3813/24
Суддя: Яцун О. О.
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

08.07.2025 Справа № 331/3813/24
Провадження № 2-а/331/5/2025

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року місто Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Яцун О.О.,

за участю секретаря судового засідання Красан І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, серії АА № 00018398 від 01.04.2024 року; серії АА № 00019648 від 13.05.2024 року; серії AA № 00020173 від 03.06.2024 року.

В обґрунтування поданого адміністративного позову зазначено, що 01.04.2024 року інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті було винесено постанову серії АА № 00018398 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. Згідно оскаржуваної постанови, 27.03.2024 року о 17 год. 55 хв., за адресою Н- 11, км 76+702, Дніпропетровська область, на автоматичному зважувальному комплексі WIM-78, зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,188 % (2,075 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 42,075 тонн. Позивач вказує, що з урахуванням передбаченої законом вагової норми 42 тонни, відсутні жодні перевищення вагової норми за шкалою понад 5 %, по яких передбачено застосування штрафів.

Крім того, 13.05.2024 року інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті було винесено постанову серії АА № 00019648 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. Згідно оскаржуваної постанови, 10.05.2024 року о 23 год. 13 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, на автоматичному зважувальному комплексі WIM-78, зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,525% (2,21 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 42,210 тонн. Позивач вказує, що з урахуванням передбаченої законом вагової норми 42 тонни, відсутні жодні перевищення вагової норми за шкалою понад 5 %, по яких передбачено застосування штрафів.

Крім того, 03.06.2024 року інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті було винесено постанову серії AA № 00020173 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. Згідно оскаржуваної постанови, 01.06.2024 року о 16 год. 41 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, на автоматичному зважувальному комплексі WIM-78, зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,563 % (3,425 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 43,425 тонн. Позивач вказує, що з урахуванням передбаченої законом вагової норми 42 тонни, відсутні жодні перевищення вагової норми.

Крім того, позивач зазначає, що оскаржувані постанови не відображають всіх ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, оскільки відповідачем не взято до уваги та не відображено характеристик іншого транспортного засобу - причепу, який згідно технічних характеристик є контейнеровозом.

Виходячи з вищенаведеного, позивача просить суд визнати протиправною та скасувати постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, серії АА № 00018398 від 01.04.2024 року; серії АА № 00019648 від 13.05.2024 року; серії AA №00020173 від 03.06.2024 року; а також просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на корить позивача сплачений судовий збір.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 24 червня 2024 року поновлено строк звернення до суду з вищевказаним позовом, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання (а.с.49).

22 серпня 2024 року представником відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Черновою В.В. через підсистему «Електронний суд» було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, з підстав необґрунтованості позову, посилаючись на те, що із змісту оскаржуваної постанови серії АА № 00018398 від 01.04.2024 року вбачається, що розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створених системою за допомогою технічних засобів WIM 78, WAGA-WIM35, зав. № 16, старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Василенко Дар`єю Ігорівною, встановлено, що 27.03.2024 року о 17 год. 55 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,188 % (2,075 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. За вказаних обставин постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Також, із змісту оскаржуваної постанови серії АА № 00019648 від 13.05.2024 року вбачається, що розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створених системою за допомогою технічних засобів WIM 78, WAGA-WIM35, зав. № 16, старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Василенко Дар`єю Ігорівною, встановлено, що 10.05.2024 року о 23 год. 13 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,525 % (2,21 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. За вказаних обставин постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Також, із змісту оскаржуваної постанови серії АА № 00020173 від 03.06.2024 року вбачається, що розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створених системою за допомогою технічних засобів WIM 78, WAGA-WIM35, зав. № 16, старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Василенко Дар`єю Ігорівною, встановлено, що 01.06.2024 року о 16 год. 41 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480 , д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,563 % (3,425 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. За вказаних обставин, постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Крім того, представник відповідача зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження перевезення контейнеру із відповідним маркуванням. Відсутність контейнеру із відповідним маркуванням підтверджується і фотознімками, зробленими під час фіксації факту порушення. Отже, доводи позивача, що транспортний засіб за типом є контейнеровозом, про що прямо зазначено у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, є безпідставними. Отже, позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом, тому фактична маса транспортного засобу повинна бути не більше 40 тонн. Таким чином, представник відповідача вважає, що оскаржувані постанови винесені з додержанням вимог чинного законодавства, тому позовна заява задоволенню не підлягає (а.с.55-65).

03 вересня 2024 року позивач ОСОБА_1 надіслала на адресу суду відповідь на відзив представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Чернової В.В., в якій вона надає додаткові пояснення та просить позов задовольнити у повному обсязі (а.с.86-99).

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-ІХ від 26.02.2025 року, назву Жовтневого районного суду міста Запоріжжя змінено на Олександрівський районний суд міста Запоріжжя.

30 квітня 2025 року внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадянських формувань щодо перейменування Жовтневого районного суду міста Запоріжжя на Олександрівський районний суд міста Запоріжжя.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті у судове засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив.

У відповідності до вимог ч. 9 ст. 205 КАС України, оскільки всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд розглянув справу у письмовому провадженні.

Згідно вимог частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із статтею 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За правилами статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 1) частини 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно із ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка, зокрема, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, прийняте у справі рішення, а також технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до статей 9, 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до вимог статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 229 КУпАП, органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом (стаття 119, частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частина п`ята статті 133, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).

Від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1,стаття 132-2, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2), керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (частина третя статті 119, частина п`ята статті 133, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).

Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №442 від 10 вересня 2014 року «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Згідно пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11 лютого 2015 року, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад та територій (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

У силу вимог підпунктів 15, 27 пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; здійснює стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Так, відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та здійснює стягнення за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00018398 від 01 квітня 2024 року, складеної старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Василенко Дар`єю Ігорівною, 27.03.2024 року о 17 год. 55 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_1 , як відповідальна особа, допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,188 % (2,075 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, на Федорову Л.Ю. було накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. (а.с.29).

Крім того, відповідно до постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00019648 від 13 травня 2024 року, складеної старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Василенко Дар`єю Ігорівною, 10.05.2024 року о 23 год. 13 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_1 , як відповідальна особа, допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,525 % (2,21 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. (а.с.31).

Крім того, відповідно до постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00020173 від 03 червня 2024 року, складеної старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Василенко Дар`єю Ігорівною, 01.06.2024 року о 16 год. 41 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_1 , як відповідальна особа, допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,563 % (3,425 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. (а.с.33).

Вищевказані правопорушення зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу WIM 78, WAGA -WIM35, зав № 16, (а.с.71).

За приписами ч.1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другоюстатті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно.

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси 40 тонн для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом та 42 тонни для двовісного автомобіля (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено різні нормативи для руху контейнеровозів та для руху інших автомобілів (тягачів).

Матеріалами справи підтверджується, що оскаржуваними постановами по справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, встановлені порушення позивачем вимог пункту 22.5 Правил дорожнього руху, а саме, перевищення нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу.

При цьому, наданими позивачем свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів підтверджується, що перевезення здійснювалися: автомобілем МАN ТGХ 18.480, державний номерний знак НОМЕР_1 , який є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем; а також напівпричепом спеціалізованим НПР- контейнеровоз - з пристр. самовивантаж - марки GENERAL TRAILERS, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.38).

Таким чином, транспортний засіб МАN ТGХ 18.480, державний номерний знак НОМЕР_1 , є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем та не може перевозити вантаж без напівпричепу, однак прилад на який здійснювалась фіксація не ідентифікував другий транспортний засіб напівпричіп, який може бути контейнеровозом.

З фотознімків, що містяться у матеріалах справи вбачається, що при складанні постанови був зафіксований автомобіль МАN ТGХ 18.480, державний номерний знак НОМЕР_1 із напівпричепом, оснащеним контейнером або змінним кузовом.

Таким чином, загальна вага (маса) автомобіля із контейнеровозом не повинна перевищувати 42 тонни, а не 40 тонн.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до статті 279-5 КУпАП, у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені, зокрема, частиною другою статті 132-1 КУпАП, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Згідно статті 297-7 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, може бути звільнена від адміністративної відповідальності, в іншому випадку правомірність поведінки власника транспортного засобу доводиться в судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, з можливістю скористатись правовою допомогою.

З огляду на встановлення пунктом 22.5 Правил дорожнього руху різного значення нормативів параметрів допустимої загальної маси та допустимого навантаження на осі для контейнеровозів та для інших транспортних засобів та їх составів, зазначення в постанові по справі про адміністративне правопорушення повних даних щодо составу транспортного засобу, рух якого зафіксовано із перевищенням встановлених нормативів, у тому числі щодо марки, моделі та державного номерного знаку як тягачу, так і напівпричепу-контейнеровоза, є визначальним для висновку про наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП.

Крім того, оскаржувані постанови не містять відомостей про спеціалізований напівпричеп-контейнеровоз марки GENERAL TRAILERS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був приєднаний до сідлового тягачу МАN ТGХ 18.480, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Так, нормами пункту 22.5 Правил дорожнього руху України закріплено, що фактична допустима маса контейнеровоза не може перевищувати 42 тонни.

Отже, розрахунок відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу мав здійснюватись з урахуванням вказаних обставин.

Відповідно до пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 року, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Так, посадова особа відповідача при складенні постанови невірно визначила тип автомобіля при проведенні розрахунку відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу, взявши допустиму вагу не контейнеровоза в 42 тонни, а вантажного тягача в 40 тонн, та, як наслідок, провела розрахунки, які не відповідають дійсним обставинам справи.

Крім того, оскаржувані постанови містять лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, однак величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, оскаржувані постанови не містять.

Таким чином, матеріали справи не містять жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не містять ні інформації про тип транспортного засобу, від якого залежить граничний розмір фактичної маси транспортного засобу, рух якого автомобільними дорогами забороняється, ні інформації про фактичну масу (вагу) вказаного в постанові транспортного засобу, ні інформації про вагу (масу) перевищення встановлених законодавством вагових норм для даного типу транспортного засобу під час руху автомобільними дорогами.

Щодо доводів представника відповідача про те, що позивачем не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням, суд зазначає наступне.

У відповідності до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 1997 року «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій - контейнерів.

Відповідно до п.17.2-17.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні№ 363, забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Спеціальні контейнери належать вантажовідправникам і вантажоодержувачам та призначаються для перевезення автомобільним транспортом певних видів вантажів, які потребують додержання особливих умов під час транспортування. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м., місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера.

У той же час, можливе недотримання власником вантажу або ж перевізником вимог щодо маркування контейнеру, не може змінити призначення та технічні характеристики одиниці транспортного обладнання, яка розміщена на спеціалізованому напівпричепі-контейнеровозі, для цілей її ідентифікації як причепа-контейнеровоза у розумінні Наказу Міністерства транспорту України №363 від 14 жовтня 1997 року та для цілей застосування положень пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

При цьому, спірними постановами позивача було притягнуто до відповідальності саме за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами, а не за порушення вимог щодо маркування контейнерів.

Посилання на будь-які інші належні та допустимі докази вчинення правопорушень у оскаржуваних постановах відсутні.

Отже, відповідач, в порушення вимог ст. 77 КАС України, не надав суду належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, ст. 72 КАС України, на підтвердження факту допущення позивачем порушення вимог пункту 22.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність.

Таким чином, суду не надано будь-яких об`єктивних і беззаперечних доказів наявності в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, у зв`язку з чим факти вчинення нею вказаних правопорушень є недоведеними, сумнівними, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на користь позивача.

За відсутності належних доказів вчинення позивачем правопорушень, можливо дійти висновку, що постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечними доказами вчинення нею правопорушень, оскільки саме по собі описання адміністративних правопорушень не може бути належним доказом вчинення особою таких порушень. Такі постанови по своїй правовій природі є рішеннями суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованих правопорушень, яким передує фіксування цих правопорушень.

Сам факт винесення оскаржуваних постанов не є доказом вчинення особою адміністративних правопорушень. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Пунктом 3) ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Дана позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року (справа № 357/10134/17, провадження № К/9901/32368/18).

Враховуючи сукупність викладених обставин та недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 132-1 КУпАП, суд приходить до висновку, що старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Василенко Дар`єю Ігорівною, яка при накладанні адміністративного стягнення на позивача діяла від імені суб`єкта владних повноважень, та не дотрималася вимог ст.ст. 7, 245, 252, 280 КУпАП, неповно та не об`єктивно встановила і оцінила обставини події, не здійснила заходів щодо їх доведення належними та допустимими доказами, тобто діяла не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Законом, чим порушила вимоги статті 19 Конституції України, тому прийняті нею рішення про накладання адміністративних стягнень підлягають скасуванню, а провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо позивача за ч. 2 ст. 132- 1 КУпАП, згідно з п. 3) ч. 3 ст. 286 КАСУ, п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, закриттю.

Заперечення представника відповідача проти доводів позивача суд вважає безпідставними та відхиляє з вищевикладених мотивів.

В той же час, вирішуючи питання щодо визнання оскаржуваних постанов протиправними, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, враховуючи вищезазначене, слід прийти до висновку, що законодавець не встановлює можливість визнання дій та рішення суб`єкта владних повноважень протиправними, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вказаного, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті, як відповідача у даній справі, на користь позивача ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп. (а.с.46).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 9, 77, 132, 139, 205, 241-246, 250, 255, 262, 286, 293, 295 КАС України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про адміністративні правопорушення, задовольнити частково.

Постанову по справі адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00018398 від 01 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн., складену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Василенко Дар`єю Ігорівною, скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, закрити на підставі п.1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанову по справі адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00019648 від 13 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн., складену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Василенко Дар`єю Ігорівною, скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, закрити на підставі п.1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанову по справі адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00020173 від 03 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн., складену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Василенко Дар`єю Ігорівною, скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, закрити на підставі п.1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (ЄДРПОУ 39816845) на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., в рахунок відшкодування витрат з оплати судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи, відповідно до п. 4) ч. 5 ст. 246 КАС України:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39816845, місцезнаходження: місто Київ, вулиця Фізкультури, будинок № 9.

Суддя О.О. Яцун