Справа № 200/2007/25
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року справа №200/2007/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року (головуючий суддя І інстанції Куденков К.О.), складеного в повному обсязі 24 квітня 2025 року, у справі № 200/2007/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

- визнати протиправними і скасувати рішення від 10.02.2025 №71 щодо відмови в перерахунку пенсії і не зарахування страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2003 по 31.12.2008;

- зобов`язати перерахувати пенсію з урахуванням страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2003 по 31.12.2008 з моменту звернення про перерахунок.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправними і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.02.2025 № 71.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 03.02.2025 із зарахуванням до страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2003 по 31.12.2008.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, подав апеляційну скаргу, в якій просить прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що єдиний внесок з 01.01.2003 по 31.12.2008 позивач не сплачував, отже в управлінні відсутні підстави для врахування стажу роботи за ці періоди.

Сторони в судове зсідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Суд, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_1 , виданого 01.07.1999.

Згідно з пенсійним посвідченням серія НОМЕР_2 , виданого 10.05.2023, позивачу призначена пенсія за віком.

Також до суду надані копія довідки від 12.04.2023 року № 3008- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, за якою ОСОБА_1 перемістився з м. Слов`янськ до м. Київ.

Відповідно до спірного рішення ГУ ПФУ в Донецькій області № 1 від 10.02.2025 відповідач розглянув заяву позивача № 1859 від 03.02.2025 про перерахунок пенсії - допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами (перерахунок пенсії по стажу роботи з 01.01.2003 по 31.12.2008).

Указаним рішенням позивачу відмовлено в перерахунку пенсії за заявою № 1859 від 03.02.2025. Зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви на перерахунок пенсії ОСОБА_1 надав: паспорт; квитанції; звіти; свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця; копію свідоцтва про сплату єдиного податку; витяг з ЄРС для ФОП. Зазначено, що в електронній пенсійній справі заявника відсутня інформація Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків за 2003, а період з 2004 по 2008 не підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу.

Не погодившись із рішенням пенсійного органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина.

Приписами ч. 1 і ч. 2 ст. 24 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пп. 1 п. 3-1 розділу XV Закону № 1058-IV до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України від 26 червня 1997 року N 400/97-ВР «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», який діяв у період провадження позивачем підприємницької діяльності, установлено, що платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є: фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які не використовують працю найманих працівників, а також адвокати, їх помічники, приватні нотаріуси, інші особи, які не є суб`єктами підприємницької діяльності і займаються діяльністю, пов`язаною з одержанням доходу.

Водночас згідно з п. 6 Указу Президента України від 3 липня 1998 року N 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва» суб`єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником таких видів податків і зборів (обов`язкових платежів), зокрема, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п. 2 вказаного Указу суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Відділення Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах: до місцевого бюджету - 43 відсотки; до Пенсійного фонду України - 42 відсотки; на обов`язкове соціальне страхування - 15 відсотків (у тому числі до Державного фонду сприяння зайнятості населення - 4 відсотки) для відшкодування витрат, які здійснюються відповідно до законодавства у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, а також витрат, зумовлених народженням та похованням.

Відповідно до пп. 2 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1) передбачено, що період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.

Також пунктом 4 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 (далі Порядок № 637) передбачено, що періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).

Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, позивач у спірний період як фізична особа-підприємець перебував на спрощеній системі оподаткування.

Відтак, з огляду на приписи п. 4 Порядку № 637, періоди провадження підприємницької діяльності позивача із застосуванням спрощеної системи оподаткування можуть підтверджуватися свідоцтвом про сплату єдиного податку (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).

Для підтвердження свого страхового стажу позивач надав до суду:

свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 08.02.1999, серія ВО2 № 651378, відповідно до якого ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець, номер запису №0006086;

повідомленням від 10.12.2015 № 03.5-30/1679 про припинення підприємницької діяльності за власним рішенням, дата запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності 10.12.2015;

копія свідоцтва про сплату єдиного податку серія А № 117931 від 16 грудня 2002 року, видане позивачу. Наявні відомості про термін дії свідоцтва у 2003 - 2008 роках;

копії звітів суб`єкта малого підприємництва фізичної особи платника єдиного податку за періоди з 1 по 4 квартал 2003 року, з 1 по 4 квартал 2004 року, з 1 по 4 квартал 2005 року, з 1 по 4 квартал 2006 року, з 1 по 4 квартал 2007 року, з 1 по 4 квартал 2008 року квитанції про сплату єдиного податку за ці періоди;

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем належним чином підтверджено правомірність вимог щодо зарахування до страхового стажу періодів провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування за 2003 2008 роки.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду попередньої інстанції.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року у справі № 200/2007/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 грудня 2025 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць