Справа № 300/1623/25
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" серпня 2025 р. справа № 300/1623/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Скільського І.І.,
за участю секретаря судового засідання - Гевак Л.І.
представників позивача Качана А.А., Вакули В.Я.,
представника відповідача Голинської Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськ-Дах» до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №024896/0705 від 06.11.2024,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ-Дах" (далі позивач, ТОВ «Івано-Франківськ-Дах»,) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (далі відповідач) про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.11.2024 №024896/0705.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.131-132).
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву. У відзиві представник відповідача щодо задоволення позову заперечила та зазначила, що проведеною перевіркою встановлено відсутність у ТОВ «Івано-Франківськ-Дах» у липні 2024 року дозвільних документів на проведення нового будівництва лінії фарбування фіброцементних листів, зокрема: повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт, дозволу на виконання будівельних робіт, і те, що у визначений контролюючим органом термін та до завершення перевірки так і не надано документального підтвердження щодо використання в господарській діяльності виконаних робіт ТзОВ «Калушстальбуд» в сумі 1077785,8 грн. (без ПДВ) та списаних будівельних матеріалів в сумі 4400448,51 грн., а також виконаних робіт ТОВ «Евербуд» в сумі 238928,0 грн. (без ПДВ) та списаних будівельних матеріалів в сумі 185362,56 грн., то такі роботи та будівельні матеріали використані ТОВ «Івано-Франківськ Дах» не в господарській діяльності платника податку. На підставі наданих до перевірки документів та доданих до заперечення додаткових документів не можливо встановити факт використання товариством виконаних робіт та будівельних матеріалів у липні 2024 року в сумі 5902524,87 грн. на рахунок 15 «капітальні інвестиції» в господарській діяльності ТОВ «Івано-Франківськ-Дах», у зв`язку з чим підлягають визначенню податкові зобов`язання з податку на додану вартість на підставі абзацу «г» п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України. Враховуючи наведене, в порушення вимог пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст.198 ПК України (із змінами та доповненнями), пункту 32 Додатку до Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» від 19.05.2011 №3392-VI (із внесеними змінами та доповненнями), ст. 34, ст. 35, ст. 36, ст.37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038 VI (із внесеними змінами та доповненнями) ТОВ «Івано-Франківськ-Дах» занижено податкове зобов`язання всього в сумі 1180505 грн., зокрема: липень 2024 року в сумі 1180505 грн. (а.с.141-146).
Позивач скористався правом на подання відповіді на відзив, де представник позивача зазначив, що відповідачем помилково зроблено висновок про те, що відсутність дозвільних документів на проведення нового будівництва означає, що виконані підрядником роботи та використані (списані) будівельні матеріали слід вважати такими, що використані не в господарській діяльності.Вказав на те, що відповідачем не наведено обставин та доказів, які б свідчили про штучний характер господарських операцій, невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Враховуючи наведене вважає протиправним визнання відповідачем витрат на будівництво, витратами, що не використані в господарській діяльності, та нарахування податкових зобов`язань та штрафних санкцій (а.с.166-169).
Відповідач правом подання заперечення не скористався.
Враховуючи те, що усі необхідні процесуальні дії в підготовчому провадженні виконані, та беручи до уваги висловлену учасниками справи згоду на призначення справи до розгляду по суті, судом постановлено ухвалу, про закриття підготовчого провадження та призначення справи №300/1623/25 до судового розгляду по суті, що відображено у протоколі судового засідання (а.с.183).
У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві, відповіді на відзив. Просили позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просила у задоволенні позову відмовити повністю.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши зібрані у справі докази та надавши їм належну правову оцінку, судом встановлено наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськ-Дах» зареєстроване юридичною особою та перебуває на обліку в ГУ ДПС в Івано-Франківській області. Основний вид діяльності Товариства виготовлення виробів із волокнистого цементу(а.с.122-129).
Не погодившись з висновками акту перевірки, ТОВ «Івано-Франківськ-Дах» керуючись п. 86.7. ст. 86 Податкового кодексу України, подало заперечення до нього від 21.10.2024 року №01/129-24 (а.с.51-58).
Не погоджуючись з прийнятим ГУ ДПС в Івано-Франківській області 06.11.2024 податковим повідомленням-рішенням №024896/0705,ТОВ «Івано-Франківськ-Дах» у порядку визначеному чинним законодавством України подало до ДПС України скаргу від 04.12.2024 №01/164-24 (а.с.97-109).
За наслідками розгляду скарги позивача від 04.12.2024 №01/164-24, ДПС України рішенням від 04.02.2025 залишено без змін податкове повідомлення-рішення №024896/0705 від 06.11.2024 ГУ ДПС в Івано-Франківській області, а скаргу без задоволення (а.с.110-120).
Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України(далі - ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, які справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. За відсутності факту поставки товарів, відповідні суми не можуть враховуватись у податковому обліку, навіть за наявності формально складених первинних документів або сплати грошових коштів.
Розумною економічною причиною (діловою метою) в розумінні підп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України є причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
Підпунктом 16.1.2. пункту 16.1. статті 16 ПК України визначено обов`язок платника податків вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.
Відповідно до п.п. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.
Абзац 2 пункту 198.1 ст. 198 ПК України визначає, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг.
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (абзац 1-3 п. 198.2 ст. 198 ПК України).
Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи;
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Абзацами 1-3 п. 198.6 ст. 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.
Згідно з п.п. 200.1, 200.2 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Пунктом 200.4 ст. 200 ПК України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Згідно з п. 200.14 ст. 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:
- у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення-рішення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;
- у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення-рішення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.
Аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість платник податку на додану вартість повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності. При цьому, право на бюджетне відшкодування частини від`ємного значення виникає лише у разі фактичної сплати податку на додану вартість в ціні придбаного товару (робіт, послуг) отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі Закон №996-XIV) визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
За змістом ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі - Положення 88).
Відповідно до пункту 1.2 Положення №88, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи) (п.2.1).
Згідно з пунктом 2.3 Положення №88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до ст. 3 Закону України №996-XIV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.
Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Виходячи з вимог ч. 1 ст. 11 Закону №996 підприємства зобов`язані складати фінансову звітність на основі даних бухгалтерського обліку. З цією метою, відповідно до пп. 3.6 Положення №88, інформація про господарські операції підприємства, установи за звітний період (місяць, квартал, рік) з регістрів бухгалтерського обліку переноситься у згрупованому вигляді до бухгалтерської звітності, порядок складання якої встановлюється відповідними нормативно-правовими актами.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є документи, визначені цим Кодексом, податкова інформація, експертні висновки, судові рішення, податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи, мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами ( п. 83.1 статті 83 ПК України).
Відповідно до п.85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності (п.44.6 ст.44 ПК України).
Таким чином, положеннями зазначених правових норм визначено обов`язок платника податків надавати документи на підтвердження правомірності формування показників звітності та наслідки неподання таких документів.
Зокрема, перевіркою своєчасності, достовірності і повноти визначення суми податкових зобов`язань та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації (рядок 9(колонка Б) встановлено їх заниження на суму 1180505 грн., що призвело до завищення на суму 1180505 грн, показника рядка 19 Декларації.Заниження задекларованих суб`єктом господарювання показників у рядку 4.1 Декларації, за операціями, що оподатковуються за основною ставкою, встановлено внаслідок відсутності у ТОВ «Івано-Франківськ-Дах» дозвільних документів на проведення нового будівництва лінії фарбування фіброцементних листів, зокрема: повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт, дозволу на виконання будівельних робіт, і те, що у визначений контролюючим органом термін та до завершення перевірки не надано документального підтвердження щодо використання в господарській діяльності виконаних робіт ТзОВ «Калушстальбуд» в сумі 1077785,8 грн. (без ПДВ) та списаних будівельних матеріалів в сумі 4400448,51 грн, а також виконаних робіт ТОВ «Евербуд» в сумі 238928,0 грн. (без ПДВ) та списаних будівельних матеріалів в сумі 185362,56 грн, як наслідок, такі роботи та будівельні матеріали використані ТОВ «Івано-Франківськ-ДАХ» не в господарській діяльності. В свою чергу не встановлення факту використання товариством виконаних робіт та будівельних матеріалів в сумі 5902524,87 грн, в господарській діяльності ТОВ «Івано-Франківськ-Дах», стало наслідком визначення податкового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 1180505 грн, (5902524,87 грн, х 20%) на підставі абзацу «г» п.198.5 ст. 198 ПК України.
Судом з матеріалів справи встановлено, що на виконання рішення акціонерів на розширення діючого виробництва ТзОВ «Івано-Франківськ-Дах», а саме впровадження проекту «Нове будівництво лінії фарбування фіброцементних листів» визначено земельні ділянки, які знаходились у власності ПрАТ «Івано-Франківськцемент» і перебували в заставі в забезпечення зобов`язань за кредитним договором АТ «Креді Агріколь Банк».
Заставодавець, ПрАТ «Івано-Франківськцемент», листом від 08.04.2024 №01/657-8/2 звернулося до заставоутримувача земельних ділянок, АТ «Креді Агріколь Банк», про дозвіл на виготовлення технічної документації про поділ земельних ділянок із наступним вивільненням тих земельних ділянок, що перейдуть у власність ТОВ «Івано-Франківськ-Дах» (а.с.59).
09.08.2024 між ПрАТ «Івано-Франківськцемент» та АТ «Креді Агріколь Банк» укладено Договір про зміну №2 в Договір іпотеки №3872708-1-і1, укладеного між ПрАТ «Івано-Франківськцемент» та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ» про заставу зменшених земельних ділянок, виключивши ті, які повинні перейти у власність ТОВ «Івано-Франківськ-Дах» (а.с.60-68).
Після отримання згоди АТ «Креді Агріколь Банк» про дозвіл на виготовлення технічної документації про поділ земельних ділянок, виділені земельні ділянки площею 1,3341 га та 1,9741 га, спочатку передано в оренду ТОВ «ІВАНО-ФРАНКІВСЬК-ДАХ» згідно договорів оренди від 28.05.2024 року, а опісля внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та укладення Договору про зміну в Договір іпотеки від 09.08.2024, а саме 12.08.2024 Договора оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав.
Після прийняття рішення про поділ земельних ділянок ПрАТ «Івано-Франківськцемент» звернулося до ТОВ «ГЕКТАР ІФ» для укладення договорів №113/24 від 17.04.2024 для виготовлення Технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки 17,4027 га (а.с.69-73)та №114/24 від 17.04.2024 для виготовлення Технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки 22,5805 га (а.с.74-78).
13.05.2024 року видано Накази ПрАТ «Івано-Франківськцемент» №188, та №189 «Про поділ земельної ділянки приватної власності ПрАТ «Івано-Франківськцемент»» з проханням зареєструвати кожну земельну ділянку в Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номера (а.с.82-83).
28.05.2024 року в Державному земельному кадастрі Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру зареєстровано дані щодо нових земельних ділянок, які утворилися в результаті поділу на підставі Технічної документації.
26.08.2024 року зазначені земельні ділянки продано ТОВ «Івано-Франківськ-Дах» і знаходяться у його власності, що не заперечується сторонами.
Судом встановлено, що 19.03.2024 між ТзОВ «Івано-Франківськ-Дах» (Замовник), ПрАТ «Івано-Франківськцемент» (Генеральний підрядник) та ТзОВ «Калушстальбуд» (Субпідрядник) укладено договір підряду №70 (а.с.203-210).
Відповідно до умов договору підряду №70 від 19.03.2024 субпідрядник зобов`язується у встановлені строки виконати за завданням генерального підрядника роботи, які зазначені в додатках до цього договору, а замовник зобов`язується прийняти ці роботи та своєчасно здійснити їх оплату.
Перелік робіт, загальна кількість робіт, вартість та порядок оплати, термін виконання та гарантійні терміни на роботи визначаються в додатках, які є невід`ємними частинами договору.
На виконання умов договору підряду № 70 від 19.03.2024 р., ТзОВ «Калушстальбуд» згідно акту №7 приймання виконаних будівельних робіт від 31.07.2024 (а.с. 220) виконало комплекс робіт на об`єкті «Нове будівництво лінії фарбування фіброцементних листів» на загальну суму 645632,56 грн., в т.ч.. ПДВ 107605,43 грн., зокрема:
На виконання умов договору підряду № 70 від 19.03.2024 р., ТзОВ «Калушстальбуд» згідно акту №8 приймання виконаних будівельних робіт від 31.07.2024 року виконало комплекс робіт на об`єкті «Нове будівництво лінії фарбування фіброцементних листів» на загальну суму 647710,4 грн., в т.ч.. ПДВ 107951,73 грн, зокрема: - земельні роботи а саме: зворотня засипка пазух природним грунтом з важким пошаровим ущільненням 1,65т/мз на загальну суму з ПДВ 119260,80 грн, зворотня засипка пазух щебенем без включення рослинного грунту та буд. сміття з важким пошаровим ущільненням 1,65 т/мз на загальну суму з ПДВ 114213,60 грн;
- фундаменти -21 одиниця Фм-1-9 шт.; Фм-2-2 шт.; Фм-3-9 шт., а саме: улаштування бетонної підготовки т.100 мм на загальну суму з ПДВ 2156,00 грн, улаштування з/б конструкцій фундаментів (враховано в`язання арматури, монтаж та демонтаж опалубки, виставлення анкерів, гідроізоляція) на загальну суму з ПДВ 412080,00 грн.
В бухгалтерському обліку списання вищенаведених будівельних матеріалів відображено наступним проведенням: Д-т рах.15 «капітальні інвестиції» К-т рах. 201 «сировина і матеріали», 205 «будівельні матеріали» в сумі - 4400448,51 грн.
15.02.2024 між ТзОВ «Івано-Франківськ-Дах» (Замовник), та ТзОВ «Евербуд» (Виконавець) укладено договір №НП 24/01на виконання робіт (а.с.211-219).
Відповідно до умов договору на виконання робіт №НП 24/01 від 15.02.2024 року, ТзОВ «Евербуд» (Виконавець) зобов`язується якісно і в обумовлені терміни виконати роботи/надати послуги (Роботи/Послуги) на об`єкті ТОВ «Івано-Франківськ-Дах». Асортимент, загальна кількість і об`єми робіт за цим договором визначається погодженою сторонами кошторисною документацією (договірною ціною) чи Специфікацією (додаток до договору), які є невід`ємною частиною цього договору.
В бухгалтерському обліку списання вищенаведених будівельних матеріалів відображено наступним проведенням: Д-т рах.15 «капітальні інвестиції» К-т рах. 201 «сировина і матеріали», 205 «будівельні матеріали» в сумі 185362,56 грн.
З зазначеного вбачається використання ТзОВ «Івано-Франківськ-Дах`виконаних підрядниками робіт та використаних (списаних) будівельних матеріалів для проведення будівництва лінії фарбування фіброцементних листівв с.Ямниця, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що господарські операції, які були предметом дослідження в ході проведення перевірки, відповідають видам діяльності позивача та його контрагентів. Станом на час здійснення господарських операцій такі були зареєстрованими належним чином. Жодних ознак фіктивного підприємництва щодо таких не встановлено.
Надаючи оцінку таким аргументам відповідача, суд зазначає, що за змістом частин 1 та 2 статті 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час провадження ними містобудівної діяльності. Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено органи, що здійснюють архітектурно-будівельний контроль та нагляд, а саме Управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.
Разом з тим, відповідно до пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами зокрема є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
З аналізу зазначених норм Податкового кодексу України та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» слідує, що виявлення порушень державного архітектурно-будівельного нагляду не віднесено до повноважень податкового органу та наявність таких порушень не може бути покладено в основу висновків про відсутність господарських операцій, якщо дані первинних документів вказують на фактичне здійснення певних робіт (надання послуг), що обумовлені договорами, та з них можна встановити їх обсяг та зміст.
Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду від 14.02.2020 у справі №440/198/19.
Більше того, суд зазначає, що дозвіл на виконання будівельних робіт не відноситься до числа документів первинного бухгалтерського обліку, а тому його наявність чи відсутність не може впливати на формування ТзОВ «Івано-Франківськ-Дах» податкового кредиту.
Враховуючи все вищевикладене, висновки ГУ ДПС в Івано-Франківській області щодо порушення ТзОВ «Івано-Франківськ-Дах» пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України, зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 1180505,00 грн,(заниження податкового зобов`язання всього в сумі 1180505,00 грн, зокрема : липень 2024 року в сумі 1180505,00 грн.), застосування штрафних санкцій у розмірі 590253, 00 грн, є неправомірними та необґрунтованими, а тому спірне у цій справі податкове повідомлення-рішення №024896/0705 від 06.11.2024 підлягає скасуванню.
Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані сторонами, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно із частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області №024896/0705 від 06.11.2024.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськ-Дах» (), адреса: вул. Н. Яремчука, 2/1, с. Ямниця, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, 77422;

відповідач - Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (), адреса: вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.

Рішення складене в повному обсязі 08.09.2025 р., у зв`язку із перебуванням головуючого судді на листку непрацездатності.