Справа № 520/14547/25
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

03 грудня 2025 року

м. Київ

справа №520/14547/25

адміністративне провадження №К/990/47058/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Стародуба О.П. та Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року

у справі №520/14547/25

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач, скаржник) звернувся до адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 яка полягає у непідготовці та ненаданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2025 року у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ), статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) та з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704 (далі - Постанова КМУ №704), щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» від 19 листопада 2024 року №4059-IX (далі - Закон №4059-IX), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови КМУ №704, з урахуванням окремого доручення Міністра оборони України 09 січня 2025 року №156/уд, із зазначенням відомостей про надбавку за вислугу років та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії) обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, а саме: надбавки за особливості проходження служби (65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років), надбавки за службу в умовах режимних обмежень (15% від посадового окладу), премії (390% від посадового окладу) та із зазначенням відомостей про доплату за науковий ступінь (15% від посадового окладу) та доплату за вчене звання (25% від посадового окладу) відповідно до частини другої статті 59 Закону України «Про вищу освіту» від 01 липня 2014 року №1556-VII (далі - Закон №1556-VII), для здійснення обчислення та перерахунку з 01 лютого 2025 року основного розміру його пенсії;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2025 року у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-XII та з врахуванням положень постанови КМУ №704, щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом №4059-IX, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ №704, з урахуванням окремого доручення Міністра оборони України 09 січня 2025 року №156/уд, із зазначенням відомостей про надбавку за вислугу років та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії) обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, а саме: надбавки за особливості проходження служби (65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років), надбавки за службу в умовах режимних обмежень (15% від посадового окладу), премії (390% від посадового окладу) та із зазначенням відомостей про доплату за науковий ступінь (15% від посадового окладу) та доплату за вчене звання (25% від посадового окладу) відповідно до частини другої статті 59 Закону №1556-VII, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 лютого 2025 року основного розміру його пенсії.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року, відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з рішеннями судів першої і апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат - Острицький Андрій Олегович, 15 листопада 2025 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема якщо: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду; відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено оскаржувані судові рішення з неправильним застосуванням положень статей 43, 63 Закону №2262-ХІІ, статті 7 Закону №4059-IX, пункту 4 постанови КМУ №704 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №103, та внесення зміни до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704» від 12 травня 2023 року №481 (далі - Постанова КМУ №481)) та без урахування висновку Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 09 червня 2022 року у справі №520/2098/19, та висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 02 серпня 2022 року у справі №440/6017/21, від 31 серпня 2022 року у справі №120/8603/21-а, за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування наведених норм права у подібних правовідносинах.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій про те, що з 20 травня 2023 року розрахунок має здійснюватися виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого на 01 січня 2018 року (1762,00 грн), оскільки з 20 травня 2023 року набрала чинності постанова КМУ №481, якою пункт 4 Постанови КМУ №704 викладено в новій редакції, встановивши, що розміри посадових окладів та окладів за військовими званнями розраховуються виходячи з розміру 1762,00 грн.

На думку скаржника, суди застосували положення Постанови КМУ №704 (в редакції Постанови КМУ №481), яка встановлює фіксовану розрахункову величину 1762,00 грн, ігноруючи пріоритетність Закону №4059-IX та Конституції України.

Позивач вважає, що суди безпідставно не застосували висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 09 червня 2022 року у справі №520/2098/19, у якому зазначено, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, зокрема постанов Кабінету Міністрів України, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи є вони чинними.

Крім того, скаржник вважає, що суди, вирішуючи спір, повинні були застосувати висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 02 серпня 2022 року у справі №440/6017/21, від 31 серпня 2022 року у справі №120/8603/21-а, у яких зазначено, що Кабінет Міністрів України не уповноважений встановлювати розрахункову величину для посадових окладів, яка суперечить акту вищої юридичної сили Закону №4059-IX.

Водночас, на переконання скаржника, судами першої та апеляційної інстанцій не враховано, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року у справі №320/29450/24, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року, визнано протиправним та нечинним пункт 2 Постанови КМУ №481 стосовно внесення змін до пункту 4 Постанови КМУ №704. Таким чином, при визначенні розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, відповідач повинен визначати такі розміри з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.

На обґрунтування наявності підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, які виникли у 2025 році. Зокрема, скаржник наголошує на необхідності формування правового висновку щодо застосування статей 43, 63 Закону №2262-ХІІ у системному зв`язку з пунктом 4 Постанови КМУ №704 (з урахуванням змін, внесених Постановою КМУ №481) стосовно наявності підстав для виготовлення та направлення до пенсійного органу оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2025 року. Необхідність формування такого висновку обґрунтовується колізією між Законом №4059-IX, яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 3028,00 грн, та Постановою КМУ №481, яка обмежує розрахункову величину розміром 1762,00 грн, що, на думку скаржника, створює неоднозначну судову практику, зокрема у постановах Верховного Суду від 20 жовтня 2025 року у справі №600/3516/24-a та від 21 жовтня 2025 року у справі №600/193/24-a.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить Верховний Суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою забезпечено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої і апеляційної інстанцій положень статей 43, 63 Закону №2262-ХІІ, статті 7 Закону №4059-IX, пункту 4 постанови КМУ №704 (в редакції Постанови КМУ №481), перевірки необхідності врахування висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 09 червня 2022 року у справі №520/2098/19, висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 02 серпня 2022 року у справі №440/6017/21, від 31 серпня 2022 року у справі №120/8603/21-а, а також формування відповідного правового висновку Верховним Судом.

Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Враховуючи, що ОСОБА_1 має статус ветерана війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , колегія суддів дійшла висновку, що позивач є особою, яка звільнена від сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі №520/14547/25 на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, а також на підставі частини другої статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Суд також звертає увагу на необхідності реєстрації учасників справи в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі (далі - ЄСІКС). Відповідно до частини шостої статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З огляду на вищезазначене, враховуючи наявність електронного кабінету у ІНФОРМАЦІЯ_1 , запровадження на всій території України воєнного стану, а також з метою процесуальної економії, Суд рекомендує ОСОБА_1 зареєструвати електронний кабінет у підсистемі ЄСІКС «Електронний суд».

Інструкція користувача Електронного суду розміщується на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІКС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року у справі №520/14547/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Витребувати з Харківського окружного адміністративного суду справу №520/14547/25.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя -доповідач Я.О. Берназюк

Судді О.П. Стародуб

С.М. Чиркін