Справа № 320/55953/24
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 року м. Київ № 320/55953/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ПАТ "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "КАСКАД-ІНВЕСТ" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ПАТ "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "КАСКАД-ІНВЕСТ" з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення та просить суд:

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві № від 26.12.2023 та № 2 від 28.12.2023;

визнати протиправними дії Головного управління ДПС України в місті Києві () по складанню актів опису майна публічного акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «КАСКАД- ІНВЕСТ» () № 648/26-15-13-02-16 від 12.09.2024 та акту опису майна № 648/26-15-13-02-16 від 12.09.2024.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

02.12.2024 позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, яка ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.12.2024 прийнята до розгляду та задоволена. Крім того вирішено перейти до розгляду справи № 320/55953/24 за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання на 20.12.2024 о 12 год. 30 хв.

Протокольною ухвалою 23.05.2025 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 06.06.2025.

06.06.2025 вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що підставою для застосування штрафних санкцій за податковим повідомленням рішенням слугувало порушення позивачем вимог п. 39.4.2 ст. 39 Податкового кодексу України (далі ПК України), яким на платників покладено обов`язок подачі звітів участь у міжнародній групі компаній.

В Акті перевірки вказано, що протягом 2018 року ПАТ «ЗНКІФ «КАСКАД - ІНВЕСТ» здійснено господарські операції з продажу корпоративних прав в ТОВ «КАСКАД-АГРО», код за за ціною 162 000 000 грн (розмір відчуженої частки складає 60 % статутного капіталу вказаного товариства), ТОВ «АГРО-ПОЛІС», код за за ціною 155 000 000 грн (розмір відчуженої частки складає 100 % статутного капіталу вказаного товариства) та ТОВ «АГРОДМИТРІВСЬКЕ», код за за ціною 85 000 000 грн (розмір відчуженої частки складає 100 % статутного капіталу) на користь компанії «КАСІК ЛІМІТЕД», яка є резидентом Республіки Кіпр.

Загальний обсяг здійснений ПАТ «ЗНКІФ «КАСКАД -ІНВЕСТ» протягом 2018 року господарських операцій по відчуженню корпоративних прав на користь компанії «КАСІК-ЛІМІТЕД» складає 405 000 000 грн.

В Акті перевірки також зазначено, що протягом 2020 року ПАТ «ЗНКІФ «КАСКАД -ІНВЕСТ» відчужено корпоративні права ТОВ «КАСКАД-АГРО», код за за ціною 145 000 000 грн (розмір відчуженої частки складає 100 % статутного капіталу вказаного товариства), та ТОВ «ДЕВЕЛОПЕРСЬКА КОМПАНІЯ «КАСКАД», код за за ціною 16 271 276,89 грн (розмір відчужуваної частки складає 11,72 % від статутного капіталу) на користь компанії «КАСІК-ЛІМІТЕД», резидента Республіки Кіпр.

Загальний обсяг здійснений ПАТ «ЗНКІФ «КАСКАД -ІНВЕСТ» протягом 2020 року господарських операцій по відчуженню корпоративних прав на користь компанії «КАСІК-ЛІМІТЕД» складає 161 271 276,89 грн.

Звіти про контрольовані операції за 2018 та 2020 роки ПАТ «ЗНКІФ «КАСКАД - ІНВЕСТ» не подавались.

Також ПАТ «ЗКНІФ «КАСКАД-ІНВЕСТ» не подавалось повідомлення про участь у міжнародній групі компаній, чим на думку відповідача порушено вимоги пп. 39.4.2.2. пп. 38.4.2. п. 39.4. ст. 39 ПК України.

Позивач зазначає, що на думку відповідача, вищезазначені господарські операції з відчуження корпоративних прав є контрольованими операціями в розумінні пп. 39.2.1.7 ПК України, оскільки вчинені із резидентом Республіки Кіпр та річний дохід ПАТ «ЗНКІФ «КАСКАД -ІНВЕСТ» за відповідні періоди перевищує 150 мільйонів гривень. А тому ПАТ «ЗНКІФ «КАСКАД -ІНВЕСТ повинне було подавати звіти по контрольованим операціям та звіти про участь у міжнародній групі компаній за вказаний період, як це передбачено п. 39.4.2. п. 39.4 ст. 39 ПК України.

При цьому на думку позивача такі висновки податкового органу є помилковими, оскільки пп. 39.2.1.1 п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України передбачено, що 39.2.1.1 контрольованими операціями є господарські операції платника податків, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків (для резидентів Дія Сіті - платників податку на особливих умовах - на фінансовий результат до оподаткування, визначений у фінансовій звітності згідно з національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку або міжнародними стандартами фінансової звітності).

Так позивач стверджує, що факт входження часток в статутних капіталах ТОВ «КАСКАДАГРО», ТОВ «АГРОПОЛІС», ТОВ «АГРОДМИТРІВСЬКЕ» та ТОВ «ДЕВЕЛОПЕРСЬКА КОМПАНІЯ «КАСКАД» до складу активів ПАТ «ЗНКІФ «КАСКАД -ІНВЕСТ», як інституту спільного інвестування (ІСІ) відповідачем в Акті перевірки під сумнів не ставиться, як і так обставина, що прибуток, отриманий ПАТ «ЗНКІФ «КАСКАД -ІНВЕСТ» звільнено від оподаткування на підставі 141.6.1 п. 141.6. ст. 141 ПК України.

З огляду на вказану обставину позивач вважає, що в контролюючого органу відсутні підстави розглядати операцію по відчуженню вказаних корпоративних прав як контрольовану операцію, оскільки вказана операція за будь-яких обставин не може вплинути на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств з огляду на податкову пільгу, надану пп. 141.6.1. п. 141.6 ст. 141 ПК України.

Щодо підстав для застосування штрафних санкцій за ППР № 2 від 28.12.2023, то слугувало порушення позивачем, на думку відповідача, вимог пп. 68.9.3 п.68.9 ст. 68 ПК України в частині не подання звітів про підзвітні рахунки відповідно до Угоди (FATCA) за 2018 рік, за 2019 рік, за 2020 рік, за 2021 та 2022 рік.

Позивач таке твердження відповідача вважає помилковим з огляду на те, що за змістом Угоди та виходячи із визначення корпоративного інвестиційного фонду, наведеного в Законі України «Про інститути спільного інвестування», ПАТ «ЗНКІФ «КАСКАД -ІНВЕСТ», як корпоративний інвестиційний фонд, не є фінансовою установою в розумінні Угоди для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США «Про податкові вимоги до іноземних рахунків (FATCA)» від 07.02.2017, та як наслідок, не зобов`язане подавати передбачені пп. 69.8.3 п. 69.8. ст. 69 ПК України звіти про підзвітні рахунки відповідно до Угоди FATCA.

17.12.2024 до суду надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач проти заявлених вимог заперечив та вказав, що визначальною умовою для визнання операцій контрольованими є вплив таких операцій на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків.

Зазначив, що річний дохід позивача від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку (за вирахуванням непрямих податків) за 2018 звітний рік складає 718 782 059 грн, а за 2020 звітний рік 277 592 670 грн, що перевищує 150 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік, та відповідає критерію визнання операцій контрольованими, визначеному пп. 39.2.1.7 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України.

Крім того, загальний обсяг господарських операцій платника податків не відображених у 2018 році з компанією «КАСІК ЛІМІТЕД» (Республіка Кіпр) складає 405 000 000 грн а у 2020 році - 161 271 276,89 грн, що перевищує встановлений пп. 39.2.1.7 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст 39 ПК України вартісний критерій визнання операції КО 10 мільйонів гривень, з кожним контрагентом.

Отже, на думку відповідача встановлено факт проведення позивачем контрольованих операцій з компанією «КАСІК ЛІМІТЕД» (Республіка Кіпр) на загальну суму 405 000 000 грн. у 2018 році та на суму 161 271 276,89 грн у 2020 році.

Оскільки, звіти про контрольовані операції за 2018 та 2020 роки ПАТ ЗНКІФ «КАСКАД-ІНВЕСТ» не подавлися, вказане свідчить про невиконання платником податків вимог установлених п. 39.4 ст. 39 ПК України, та вимог Порядку складання Звіту про контрольовані операції, затвердженого наказом Мінфіну № 8 від 18.01.2016 та вчинення податкового правопорушення, відповідальність за яке передбачена п. 120.3 ст. 120 ПК України .

Щодо ППР від 28.12.2023 № 2 відповідач зазначає, що відповідно до пп. n) п. 1 ст. 1 Угоди FATCA термін «звітна фінансова установа України» - означає будь-яку фінансову установу України, яка не є непідзвітною фінансовою установою України.

Так, у пп. с) п. 1 ст. 4 Угоди FATCA зазначаються вимоги до «звітної фінансової установи України». Відповідно до згаданого підпункту, усі фінансові установи України, що виконали реєстраційні вимоги СВД та отримали «Global intermediary identification number» (GIIN), вважаються фінансовими агентами для цілей Кодексу та зобов`язані подавати звіти про підзвітні рахунки відповідно до Угоди FATCA.

Положеннями Угоди FATCA вищезазначеним підпунктом також передбачено, що фінансові установи України, які самостійно визначили себе «підзвітною фінансовою установою», виконують відповідні реєстраційні вимоги СВД США. Інформація щодо реєстраційних заходів, викладена у посібнику користувача з онлайн-реєстрації FATCA (FATCA Online Registration System № 5118), що доступний для ознайомлення на вебсайтах СВД США та ДПС.

Також, у разі відсутності у звітному періоді на обліку фінансової установи підзвітних американських рахунків, власниками яких є громадяни або резиденти Сполучених Штатів Америки, фінансовою установою відповідно до п. 5 Порядку подається «нульовий» звіт за такий звітний період.

Також, 28.04.2023 набрав чинності Закон України від 20.03.2023 № 2970-ІХ «Про внесення змін до ПК України щодо імплементації міжнародного стандарту автоматичного обміну інформацією про фінансові рахунки» (далі - Закон № 2970), п. 3 розділу II якого передбачено обов`язок фінансових агентів у 2023 році подати звіти про підзвітні рахунки, за 2021 та 2022 звітні роки, за правилами п. 69.8 ст. 69 ПК України у редакції, чинній станом на 31.12.2022.

Таким чином, ПАТ ЗНКІФ «КАСКАД-ІНВЕСТ» порушено пп. 69.8.3 п. 69.8 ст. 69, ПК України, а саме не подано звіти про підзвітні рахунки відповідно до Угоди (FАТСА) за 2018 рік, за 2019 рік, за 2020 рік, за 2021 рік та за 2022 рік.

В результаті встановленого порушення, на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 і п. 118.4 ст. 118 ПК України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1 250 000,00 грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані, суд виходить з наступного.

ПАТ "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "КАСКАД-ІНВЕСТ" є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, що підтверджується наявними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 35676886 відомостями.

Податковим органом відповідно до ст. 20, 77. 82 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами), п. 2 ч. 1 ст. 13 розділу IV, ст. 25 розділу VI Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зі змінами та доповненнями, в зв`язку зі змінами пп. 69.35 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, внесеними Законом України від 30.06.2023 № 3219-1X «Про внесення змін 10 ПК України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану», наказу Головного управління ДІС ум. Києві від 02.11.2023 № 5449-п, проведена документальна планова виїзна перевірка Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «КАСКАД-ІНВЕСТ», код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2018 по 30.06.2023, валютного - за період з 01.10.2018 по 30.06.2023, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.10.2018 по 30.06.2023 та іншого законодавства за відповідний період відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

За результатами проведеної перевірки встановлено наступні порушення:

порушення вимог пп. 39.4.2. п. 39.4. ст. 39 ПК України неподання звіту про контрольовані операції за 2018 та 2020 роки пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України в частині не подання повідомлення про участь у міжнародній групі компаній за 2020 звітний рік;

пп. 69.8.3 п. 69.8 ст. 69 ПК України не подання звітів про підзвітні рахунки відповідно до Угоди (FАТСА) за 2018 рік, за 2019 рік, за 2020 рік, за 2021 рік та за 2022 рік.

На підставі Акту перевірки відповідачем прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

№ від 26.12.2023, яким до позивача застосовано штраф в сумі 528 600,00 грн за порушення вимог пп. 39.4.2. п. 39.4. ст. 39 ПК України;

№ 2 від 28.12.2023, яким до позивача застосовано штраф в сумі 1 250 000 грн за порушення вимог пп. 69.8.3 п. 69.8 ст. 69 ПК України.

Щодо ППР № від 26.12.2023 судом встановлено, що відповідно до Догововрів

від 06.12.2018 № б/н між компанією «Касік Лімітед» (Республіка Кіпр) та ПАТ ЗНКІФ «Каскад-Інвест» згідно якого Позивач відступає і передає, а Компанія «Касік Лімітед» приймає всю частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскадагро» у сумі 60% статутного капіталу Підприємства, що становить 162 000 000 гривень. Сторони визначили вартість частки в сумі 165 000 000 грн;

від 06.12.2018 № б/н між компанією «Касік Лімітед» (Республіка Кіпр) ПАТ ЗНКІФ «Каскад-Інвест», згідно якого ПАТ ЗНКІФ «Каскад-Інвест» відступає і передає, а Компанія «Касік Лімітед» приймає всю частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Поліс» у сумі 100% статутного капіталу Підприємства, що становить 2 513 130 грн. Сторони визначили вартість частки, що продається, та складає 100% статутного капітала Підприємства, в сумі 155 000 000 грн;

від 06.12.2018 № б/н між компанією «Касік Лімітед» (Республіка Кіпр) та ПАТ ЗНКІФ «Каскад-Інвест», згідно якого ПАТ ЗНКІФ «Каскад-Інвест» відступає і передає, а компанія «Касік Лімітед приймає всю частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агродмитрівське» у сумі 100% статутного капіталу Підприємства, що становить 19 840 грн. Сторони визначили вартість частки, що продається, та складає 100% статутного капітала Підприємства, в сумі 85 000 000 грн.

Таким чином, згідно всіх вищевказаних договорів встановлено, що ПАТ ЗНКІФ «Каскад-Інвест» в 2018 році здійснено наступні господарські операції: продаж корпоративних прав частки у статутному капіталі «Касік Лімітед» (Республіка Кіпр) та передача права власності на частку статутного капіталу ТОВ «Агродмитрівське», ТОВ «Каскадагро», ТОВ «Агро-Поліс».

Загальний обсяг господарських операцій платника податків не відображених у 2018 році з компанією «КАСІК ЛІМІТЕД» (Республіка Кіпр) складає 405 000 000 грн.

Станом на 12.02.2024, згідно з даними інформаційно-комунікаційної системи (далі ІКС) Головного управління ДПС у м. Києві у ПАТ " ЗН КІФ "КАСКАД-ІНВЕСТ" () обліковувався податковий борг у сумі 528 600, 01 грн, у зв`язку з чим, контролюючим органом сформовано податкову вимогу від 13.02.2024 № 0-2615 та направлено на податкову адресу платника.

Враховуючи відсутність сплати податкового боргу, визначеного податковою вимогою 13.02.2024 № 0-2615, посадовою особою контролюючого органу на підставі рішення уповноваженої особи Головного управління ДПС у м. Києві від 13.02.2024 № 0-2615 про опис майна у податкову заставу платника податків ПАТ " ЗН КІФ "КАСКАД-ІНВЕСТ" () складено акти опису майна, а саме:

акт опису майна № 647/26-15-13-02-16 від 12.09.2024, згідно якого проведено опис нерухомого майна Позивача: машиномісця загальною площею 22, 8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , гараж 183 та машиномісця загальною площею 29, 5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , гараж 29.2;

акт опису майна № 648/26-15-13-02-16 від 12.09.2024, згідно якого проведено опис нерухомого майна Позивача: квартири загальною площею 59,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 та квартири загальною площею 102,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 .

Не погоджуючись з правомірністю складених ППР так актів опису майна позивач звернувся з даним позовом до адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Відповідно до п. 141.4.1 ПК України (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього п. такими доходами є, серед іншого: е) прибуток від здійснення операцій з продажу або іншого відчуження цінних паперів, деривативів або інших корпоративних прав, визначений відповідно до цього розділу.

Згідно з п. 141.4.2 ПК України резидент, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у пп. 141.4.1 статті ПК України , за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у пп. 141.4.3-141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Відповідно до визначення, наданого у пп. 14.1.54 ст. 54 ПК України, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів.

Особливості оподаткування нерезидентів визначено у п. 141.4 ст. 141 ПК України.

При вирішенні даного спору дослідженню підлягає питання належності вищенаведених операцій до контрольованих та наявність чи відсутність обов`язку Позивача декларувати зазначені операції.

Відповідно до пп. 14.1.86 п. 14.1 ст. 14 ПК України (в редакції, чинній на момент господарських операцій) інститути спільного інвестування (далі - ІСІ) - інвестиційні фонди та взаємні фонди інвестиційних компаній, корпоративні інвестиційні фонди та пайові інвестиційні фонди, створені відповідно до законодавства.

Підпунктом 10 п. 1 ст. 1 Закону України «Про інститути спільного інвестування» визначено, що інститут спільного інвестування - корпоративний або пайовий фонд.

Корпоративний фонд - юридична особа, яка утворюється у формі акціонерного товариства і провадить виключно діяльність із спільного інвестування (п. 1 ст. 8 Закону України «Про інститути спільного інвестування»).

Згідно із п. 1 ст. 63 Закону України «Про інститути спільного інвестування» пайовий фонд - сукупність активів, що належать учасникам такого фонду на праві спільної часткової власності, перебувають в управлінні компанії з управління активами та обліковуються нею окремо від результатів її господарської діяльності.

Частиною 1 ст. 63 названого Закону встановлено, що компанія з управління активами здійснює управління активами інституту спільного інвестування.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про інститути спільного інвестування» управління активами корпоративного фонду на підставі відповідного договору здійснює компанія з управління активами.

Підпунктом 133.1.1 п. 133.1 ст. 133 ПК України встановлено, що суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 ст. 133 ПК України .

Згідно із пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до пп. 39.1.1 п. 39.1 ст. 39 ПК України платник податку, який бере участь у контрольованій операції, повинен визначати обсяг його оподатковуваного прибутку відповідно до принципу "витягнутої руки".

Встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" проводиться за методами, визначеними п. 39.3 цієї статті, з метою перевірки правильності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток підприємств (пп. 39.1.4 п. 39.1 ст. 39 ПК України).

У відповідності до пп. 39.2.1.4 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України господарською операцією для цілей трансфертного ціноутворення є всі види операцій, договорів або домовленостей, документально підтверджених або непідтверджених, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків, зокрема, але не виключно:

операції з товарами, такими як сировина, готова продукція тощо;

операції з придбання (продажу) послуг;

операції з нематеріальними активами, такими як роялті, ліцензії, плата за використання патентів, товарних знаків, ноу-хау тощо, а також з будь-якими іншими об`єктами інтелектуальної власності;

фінансові операції, включаючи лізинг, участь в інвестиціях, кредитах, комісії за гарантію тощо;

операції з купівлі чи продажу корпоративних прав, акцій або інших інвестицій, купівлі чи продажу довгострокових матеріальних і нематеріальних активів.

Згідно із пп. 39.2.1.1 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України контрольованими операціями є господарські операції платника податків, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків, а саме:

а) господарські операції, що здійснюються з пов`язаними особами - нерезидентами, в тому числі у випадках, визначених підпунктом 39.2.1.5 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України ;

б) зовнішньоекономічні господарські операції з продажу та/або придбання товарів та/або послуг через комісіонерів-нерезидентів;

в) господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, зареєстрованими у державах (на територіях), включених до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до пп. 39.2.1.2 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України, або які є резидентами цих держав;

г) господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі з доходів, отриманих за межами держави реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави, в якій вони зареєстровані як юридичні особи. Перелік організаційно-правових форм таких нерезидентів в розрізі держав (територій) затверджується Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 39.2.1.7 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України встановлено, що господарські операції, передбачені пп. 39.2.1.1 - 39.2.1.3 і 39.2.1.5 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:

річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 150 мільйонів грн (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;

обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 10 мільйонів грн (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Разом з тим, пп. 141.6.1 п. 141.6 ст. 141 ПК України встановлено, що звільняються від оподаткування кошти спільного інвестування, а саме: кошти, внесені засновниками корпоративного фонду, кошти та інші активи, залучені від учасників інституту спільного інвестування, доходи від здійснення операцій з активами інституту спільного інвестування, доходи, нараховані за активами інституту спільного інвестування, та інші доходи від діяльності інституту спільного інвестування (відсотки за позиками, орендні (лізингові) платежі, роялті тощо).

Крім того, суд звертає увагу, що абзацом 2 цього ж пункту встановлено, що для цілей цього підпункту під активами інституту спільного інвестування розуміється сформована (оплачена) за рахунок коштів спільного інвестування сукупність майна, корпоративних прав, нерухомості (в тому числі у вигляді неподільного об`єкта незавершеного будівництва/ майбутнього об`єкта нерухомості та/або подільного об`єкта незавершеного будівництва), майнових прав, вимог та інших активів, передбачених законами та нормативно-правовими актами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Факт входження часток в статутних капіталах ТОВ «КАСКАДАГРО», ТОВ «АГРОПОЛІС», ТОВ «АГРОДМИТРІВСЬКЕ» та ТОВ «ДЕВЕЛОПЕРСЬКА КОМПАНІЯ «КАСКАД» до складу активів ПАТ «ЗНКІФ «КАСКАД -ІНВЕСТ», як інституту спільного інвестування відповідачем в Акті перевірки під сумнів не ставиться, як і так обставина, що прибуток, отриманий ПАТ «ЗНКІФ «КАСКАД -ІНВЕСТ» звільнено від оподаткування на підставі 141.6.1 п. 141.6. ст. 141 ПК України.

З огляду на вказану обставину в контролюючого органу відсутні підстави розглядати операцію по відчуженню вказаних корпоративних прав як контрольовану операцію, оскільки вказана операція за будь-яких обставин не може вплинути на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств з огляду на податкову пільгу, надану пп. 141.6.1. п. 141.6 ст. 141 ПК України.

Отже, доходи від операцій з активами інституту спільного інвестування звільнені від оподаткування податок на прибуток підприємств, а тому такі операції не підпадають під визначення контрольованих операцій.

З наведеного вбачається, що господарські операції, які компанія з управління активами проводить в інтересах та за рахунок інституту спільного інвестування, зокрема корпоративних інвестиційних фондів, не включаються до складу доходів компанії з управління активами та до переліку належних їх об`єктів оподаткування, а тому такі операції не є контрольованими.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції», Суд звертав увагу на необхідність покладення обов`язку доказування на податковий орган, що цілком відповідає положенням ст. 77 КАС України.

В результаті аналізу матеріалів справи та аргументів сторін, суд приходить до висновку, що Позивача притягнуто до відповідальності в умовах відсутності чіткого закону чи підзаконного акту, який би однозначно без можливості множинного тлумачення регламентував яким чином операції, які є предметом розгляду в цій справі мають відображатись у звітності. Європейський суд з прав людини у рішенні від зазначив, що відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які б усували можливість різного тлумачення порушує вимогу «якості закону» та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника; суд погодився з тим, що у разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Прийняттям оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, відповідач також порушив принцип, що викладений в пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 та п. 56.21 ст. 56 ПК України, відповідно до якого, у разі множинного тлумачення норм, контролюючий орган мав би приймати рішення на користь платника податків.

В результаті аналізу матеріалів справи та аргументів сторін, суд вважає, що відповідач не довів наявність вини позивача, що унеможливлює притягнення останнього до відповідальності.

Окрім того, відповідно до пп. 39.1.1 п. 39.1 ст. 39 ПК України платник податку, який бере участь у контрольованій операції, повинен визначати обсяг його оподатковуваного прибутку відповідно до принципу «витягнутої руки».

Відповідно до пп. 39.1.4 п. 39.1 ст. 39 ПК України встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» проводиться за методами, визначеними п. 39.3 т. 39 ПК України, з метою перевірки правильності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток підприємств. Підпунктом 39.2.1.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України передбачено, що контрольованими операціями є господарські операції платника податків, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків.

Отже, виходячи з системного тлумачення положень українського законодавства, метою трансфертного ціноутворення є перевірка правильності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток підприємств. Таким чином лише ті операції, що впливають на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств конкретного платника і, відповідно, призводять до зміни розміру податкового зобов`язання такого платника до сплати в бюджет, визнаються контрольованими. Операції, що не мають такого впливу і не призводять до зміни розміру податкового зобов`язання до сплати в бюджет, не є контрольованими.

Наведена вище позиція підтверджується також судовою практикою. Зокрема, Верховний Суд в постанові у справі № П/811/3371/15 від 31.03.2021 зазначив, що господарські операції сільськогосподарського товаровиробника, який є платником фіксованого сільськогосподарського податку, із реалізації сільськогосподарської продукції на експорт не впливають на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств, так як такий суб`єкт звільнений від обов`язку нарахування та сплати цього податку, й, як наслідок, не визнаються контрольованими для цілей оподаткування податком на прибуток згідно зі ст. 39 ПК України.

Як зазначено вище, відповідно до пп. 141.6.1 п. 141.6 ст. 146 ПК України доходи від здійснення операцій з активами інституту спільного інвестування звільняються від оподаткування. У зв`язку з цим, будь-які доходи, що могли виникнути в результаті операцій з цими активами звільнялись від оподаткування податком на прибуток.

Таким чином, суд дійшов висновку, що операції з передачі прав власності на корпоративні права не могли визнаватись контрольованими операціями та відображатись у звіті про контрольовані операції за 2018 рік. Оскільки, відповідач не заперечував проти аргументів, наведених позивачем, керуючись принципом змагальності судового процесу, суд погоджується з висновком позивача.

Крім того, відповідно до п. 120.4 ст. 120 ПК України невключення до поданого звіту про контрольовані операції інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції та/або невключення до поданого звіту в розрізі країн міжнародної групи компаній інформації відповідно до вимог ст. 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу (штрафів) у розмірі 1 відсотка суми контрольованих операцій, незадекларованих у поданому звіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі незадекларовані контрольовані операції, здійснені у відповідному звітному році.

Враховуючи те, що судом встановлено, відсутність обов`язку у позивача декларувати господарські операції з передачі прав власності на частку корпоративних прав як контрольованих операцій, суд дійшов висновку про відсутність підстав у відповідача для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій оскаржуваним рішенням.

Щодо ППР № 2 від 28.12.2023, яким до позивача застосовано штраф в сумі 1 250 000 грн за порушення вимог пп. 69.8.3 п. 69.8 ст. 69 ПК України, суд зазначає наступне.

Між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки укладено Угоду для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків (FATCA)" від 07.02.2017, ратифікованої Законом України від 29.10.2019 № 229-IX (далі - Угода).

Відповідно до ст. 2 Угоди сторони домовились отримувати та здійснювати обмін інформацією стосовно американських підзвітних рахунків.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо імплементації міжнародного стандарту автоматичного обміну інформацією про фінансові рахунки» від 20.03.2023 №2970-ІХ (далі - Закон № 2970), який набрав чинності 28.04.2023, внесено до ПК України певні зміни, зокрема доповнено ст. 39-3, 118-1.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Закону № 2970 установлено, що у 2023 році фінансові агенти подають звіти про підзвітні рахунки, що підлягають поданню згідно з Угодою між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил і застосування положень Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків" (FATCA), за 2021 рік та за 2022 рік за правилами п. 69.8 ст. 69 ПК України у редакції, чинній станом на 31.12.2022. Положення ст. 39-3 ПК України застосовуються до фінансових агентів у частині виконання ними вимог Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил і застосування положень Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків" (FATCA), починаючи зі звітного року, що завершується 31.12.2023.

До фінансового агента, який своєчасно подав звіт про підзвітні рахунки за 2021 звітний рік у 2023 році відповідно до правил цього пункту, не застосовується штраф, встановлений ПК України за неподання або несвоєчасне подання звіту про підзвітні рахунки (щодо звіту за 2021 рік).

Звітним періодом вважається попередній календарний рік, якщо міжнародним договором, що містить положення про обмін інформацією для податкових цілей, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або укладеним на його підставі міжвідомчим договором не встановлені інші правила.

Форма звіту про підзвітні рахунки, порядок її заповнення і подання фінансовими агентами до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п. 118-1.1 ст. 118-1 ПК України, яка набрала чинності 01.01.2024, неподання фінансовим агентом звіту про підзвітні рахунки відповідно до вимог ст. 39-3 ПК України тягне за собою накладення штрафу у 100 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

За визначенням пп. 14.1.257-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України фінансовий агент - будь-яка особа (крім фізичної особи), яка відповідає визначенню звітної фінансової установи України, у значенні, наведеному в Угоді FATCA, та/або підзвітної фінансової установи відповідно до Багатосторонньої угоди CRS та Загального стандарту звітності CRS, та яка відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства, ухвалених на виконання положень Угоди FATCA та Багатосторонньої угоди CRS, зобов`язана застосовувати заходи належної комплексної перевірки до фінансових рахунків, подавати звіт про підзвітні рахунки до контролюючого органу, виконувати інші обов`язки та нести відповідальність за порушення цих обов`язків у порядку, встановленому законом.

Регулятори ринків фінансових послуг у межах повноважень, визначених законодавчими актами у сфері регулювання діяльності з надання фінансових послуг, встановлюють переліки небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів відповідно до вимог Угоди FATCA.

Для цілей виконання вимог Угоди FATCA не є фінансовими агентами особи, визначені в Додатку II до Угоди FATCA.

Як передбачено у п. 1 ст. 4 Угоди «Трактування фінансових установ», кожна звітна фінансова установа України вважається такою, що виконує положення розділу 1471 Податкового кодексу США і на яку не поширюється положення про утримання, відповідно до нього, якщо Україна виконує свої зобов`язання відповідно до ст. 2 і 3 цієї Угоди стосовно такої звітної фінансової установи України, і звітна фінансова установа України:

a) ідентифікує американські підзвітні рахунки та щорічно доповідає компетентному органу України інформацію, яку вимагається надавати згідно з п. 2 ст. 2 цієї Угоди в часові межі та спосіб, описані в статті 3 цієї Угоди;

b) окремо для 2015 року і 2016 року щорічно повідомляє компетентному органу України назву кожної фінансової установи, яка не бере участь, якій було виконано виплати, та сукупну суму таких виплат;

c) виконує реєстраційні вимоги СВД FATCA, викладені на офіційному сайті;

d) за умови, що звітна фінансова установа України виступає в якості (i) кваліфікованого посередника (в контексті розділу 1441 Податкового кодексу США), що вирішила взяти на себе зобов`язання першочергового утримання відповідно до розділу 3 частини A Податкового кодексу США; (ii) іноземного товариства, що вирішило діяти в якості іноземного товариства, яке здійснює утримання, (в контексті як розділу 1441, так і розділу 1471 Податкового кодексу США); чи (iii) іноземного трасту, що вирішив діяти в якості іноземного трасту, який здійснює утримання (в контексті як розділу 1441, так і розділу 1471 Податкового кодексу США), утримує 30 відсотків з будь-якого платежу, який підлягає утриманню з американського джерела, будь-якій фінансовій установі, що не бере участь; та e) у випадку звітної фінансової установи України, що не описана в підпункті 1(d) цієї статті, і яка виконує платіж, який підлягає утриманню з американського джерела, чи виступає в якості посередника стосовно такого платежу, будь-якій фінансовій установі, що не бере участь, звітна фінансова установа України надає будь-якому безпосередньому виконавцю такого платежу, що підлягає утриманню з американського джерела, інформацію, яка необхідна для здійснення утримання та звітування, що виникає у зв`язку з таким платежем.

У свою чергу, за визначенням п. 1 ст. 1 Угоди n) термін звітна фінансова установа України означає будь-яку фінансову установу України, яка не є непідзвітною фінансовою установою України;

o) термін непідзвітна фінансова установа України означає будь-яку фінансову установу України чи інший суб`єкт господарювання, який є резидентом України, що описаний в Додатку II як непідзвітна фінансова установа України чи в інший спосіб класифікується як іноземна фінансова установа, яка вважається такою, що виконує вимоги, або ж як фактичний власник, звільнений від виконання вимог згідно з відповідними постановами Міністерства фінансів США, що набирає чинності з дати підписання цієї Угоди.

Відповідно до п. 4 ст. 4 Угоди «Ідентифікація та трактування інших іноземних фінансових установ, які вважаються такими, що виконують вимоги, та фактичних власників, звільнених від виконання вимог» Сполучені Штати розглядають кожну непідзвітну фінансову установу України в якості іноземної фінансової установи, яка вважається такою, що виконує вимоги, чи фактичного власника, звільненого від виконання вимог, в залежності від ситуації, в контексті розділу 1471 Податкового кодексу США.

У Додатку ІІ до Угоди зазначено суб`єктів господарювання, які вважаються фактичними власниками, звільненими від виконання вимог, або фінансовими установами, які вважаються такими, що виконують вимоги, залежно від обставин, та нижченаведені рахунки виключаються з визначення фінансових рахунків.

Таким чином, обов`язок подавати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, звіт про підзвітні рахунки покладений на фінансових агентів. У свою чергу, невиконання такого обов`язку тягне накладення на фінансового агента штрафу відповідно до п. 118-1.1 ст. 118-1 ПК України.

При цьому переліки небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів відповідно до вимог Угоди FATCA, встановлюються регуляторами ринків фінансових послуг у межах повноважень, визначених законодавчими актами у сфері регулювання діяльності з надання фінансових послуг.

Враховуючи викладене, суду належить встановити, чи є позивач фінансовим агентом та, відповідно, чи зобов`язаний він подавати звіт про підзвітні рахунки відповідно до вимог Угоди FATCA.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» державне регулювання та нагляд за діяльністю з надання фінансових послуг щодо діяльності з надання фінансових послуг, визначених п. 1-8 ч. 1 ст. 4 цього Закону, та супровідних до них послуг, а саме страхування; надання коштів та банківських металів у кредит; залучення коштів та банківських металів, що підлягають поверненню; фінансового лізингу; факторингу; надання гарантій; торгівлі валютними цінностями; фінансових платіжних послуг здійснює Національний банк України.

Постановою правління Національного банку України від 07.07.2020 № 96, з метою забезпечення реалізації вимог ст. 14 ПК України, затверджено Перелік небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів відповідно до міжнародних договорів про обмін інформацією.

До переліку небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів відповідно до міжнародних договорів про обмін інформацією Національним банком України включено:

1. Кредитні спілки (за винятком кредитних спілок, які відповідають критеріям, установленим у Додатку ІІ до Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків" (FATCA), ратифікованої Законом України "Про ратифікацію Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків" (FATCA)" (далі - Угода FATCA));

2. Страховики, які здійснюють страхування життя (за винятком страхових компаній зі страхування життя, які відповідають критеріям, установленим у Додатку ІІ до Угоди FATCA).

Як вказано судом вище, позивач є юридичною особою, предметом діяльності якого є відповідно до КВЕД 64.30 Трасти, фонди та подібні фінансові суб`єкти (основний) 64.99 Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), н.в.і.у. не є кредитною спілкою, та не надає послуг, як страховик.

Таким чином, на думку відповідача, єдиною підставою уважати позивача фінансовим агентом є реєстрація в реєстрі Служби внутрішніх доходів США, який доступний за посиланням https://apps.ns.gov/app/fatcaFfiList/flu.jsf, за кодом GIIN: 2ILXP4.99999.SL.804.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Однак, суд звертає увагу, що відповідач, на якого покладено обов`язок доказування у цій справі, не надав будь-яких доказів, які б підтверджували обставини, зафіксовані в акті перевірки, щодо реєстрації позивача в реєстрі Служби внутрішніх доходів США, який доступний за посиланням https://apps.ns.gov/app/fatcaFfiList/flu.jsf, за кодом GIIN: AW6FLZ.99999.SL.804, наприклад, витягу із такого реєстру.

При цьому, суд встановив, що вказане посилання не клікабельне, відповідно, за ним неможливо знайти інформацію про те, що позивач зареєстрований в реєстрі Служби внутрішніх доходів США https://apps.ns.gov/app/fatcaFfiList/flu.jsf, за кодом GIIN: AW6FLZ.99999.SL.804.

Крім того, суд зауважує, що навіть ймовірна реєстрація позивача в реєстрі Служби внутрішніх доходів США та отримання коду GIIN (що не підтверджено жодним допустимим доказом), не є підставою вважати його підзвітною фінансовою установою за вимогами Угоди та, відповідно, фінансовим агентом, який зобов`язаний подати звіт про підзвітні рахунки.

Так, відповідно до пп. с) п. 1 ст. 4 Угоди, який відповідач визначає правовою підставою для ідентифікації позивача як підзвітну фінансову установу, кожна звітна фінансова установа України вважається такою, що виконує положення розділу 1471 Податкового кодексу США і на яку не поширюється положення про утримання, відповідно до нього, якщо Україна виконує свої зобов`язання відповідно до статей 2 і 3 цієї Угоди стосовно такої звітної фінансової установи України, і звітна фінансова установа України виконує реєстраційні вимоги СВД FATCA, викладені на офіційному сайті.

По-перше, зі змісту п. 1 ст. 4 Угоди вбачається, що в ньому встановлені зобов`язання, покладені на звітну фінансову установу України у своїй сукупності, та вказані підпункти не можуть використовуватись окремо один від одного.

Крім того, зазначені зобов`язання не можуть вважатися кваліфікаційними ознаками, що мають застосовуватись в цілях ідентифікації фінансової установи, як підзвітної, оскільки, як зазначено вище, п. 1 ст. 4 Угоди "FATCA" визначає лише перелік обов`язків, що покладаються на звітну фінансову установу України.

По-друге, відповідач не довів належними доказами, що позивач, як звітна фінансова установа України виконує реєстраційні вимоги СВД FATCA, викладені на офіційному сайті.

Враховуючи вищевикладене, відповідач не довів, що позивач є звітною фінансовою установою та зобов`язано виконувати обов`язки фінансових агентів відповідно до вимог Угоди FATCA, а тому висновки акта перевірки про порушення позивачем пп. 69.8.3 п. 69.8 ст. 69 ПК України шляхом неподання звітів про підзвітні рахунки відповідно до Угоди (FATCA) за 2018, 2019, 2020, 2021 та 2022 роки, нормативно та документально не підтверджуються.

Таким чином, застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на підставі п. 118-1.1 ст. 118 ПК України є протиправним, у зв`язку із чим податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління ДПС України в місті Києві () по складанню актів опису майна публічного акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «КАСКАД- ІНВЕСТ» () № 648/26-15-13-02-16 від 12.09.2024 та акту опису майна № 648/26-15-13-02-16 від 12.09.2024, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, 12.09.2024 посадовою особою Головного управління ДПС у м. Києві, податковим керуючим Русланою Ридван складено:

акт опису майна № 648/26-15-13-02-16, згідно з яким проведено опис наступного нерухомого майна позивача: квартири площею 59,8 кв.м., розташованої за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 45 кв. 13-107; квартири площею 102,4 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_3 ;

Акт опису майна № 648/26-15-13-02-16, згідно з яким проведено опис наступного нерухомого майна: машиномісце загальною площею 22.8 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Драгомирова Михайла, будинок 13 гараж 183; машиномісце загальною площею 29.5 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 гараж 29.

Опис нерухомого майна проведено на підставі рішення уповноваженої Головного управління ДПС у м. Києві від 13.02.2024 № 0001793- 1302-2615 про опис майна у податкову заставу платника податків ПАТ «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «КАСКАД-ІНВЕСТ», код за .

Оскаржувані дії по опису майна позивача проведені посадовими особами відповідача на підставі рішення № 0-2615 уповноваженої особи ГУ ДПС у м. Києві від 13.02.2024 про опис майна у податкову заставу, яке, в свою чергу, прийняте на підставі податкової вимоги ГУ ДПС у м. Києві податкову вимогу ГУ ДПС в м. Києві № 0-2615 від 13.02.2024. Вказаною податковою вимогою та рішенням про опис майна у податкову заставу ПАТ ЗН КІФ «КАСКАД-ІНВЕСТ» було повідомлено про існування податкового боргу в розмірі 528 600,01 грн, із яких 0,01 грн за податком на нерухоме майно, та 528 600,00 грн за адміністративними штрафами та іншими санкціями. Нарахування за вказаними штрафними санкціями проведено на підставі податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в м. Києві № від 26.12.2023 про застосування до ПАТ ЗН КІФ «КАСКАД-ІНВЕСТ» штрафу в сумі 528 600,00 грн за порушенням вимог пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України.

За визначеннями, наведеними у пп. 14.1.155, 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України

податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави;

податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення - рішення (п. 59.1 ст. 59 ПК України).

Крім того, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (п. 88.1 ст. 88 ПК України).

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення (п. 88.2 ст. 88 ПК України).

Згідно з приписами п. 89.1 ст. 89 ПК України, право податкової застави виникає:

у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку (пп. 89.1.1 ПК України);

у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (пп. 89.1.2);

у випадку, визначеному в п. 100.11 ст. 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань (пп. 89.1.3).

Відповідно до п. 89.3 ст. 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Отже, умовою для прийняття керівником контролюючого органу (уповноваженою особою) рішення про опис майна платника податків у податкову заставу є наявність у такого платника податків податкового боргу, тобто суми узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлені законом строки.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду в постановах від 17.11.2021 у справі № 160/15095/20 та від 21.06.2022 у справі №240/6321/20.

Відтак суд має з`ясувати чи податкове зобов`язання, нараховане контролюючим органом позивачу, є узгодженим чи розпочато платником податків процедури оскарження, чи має воно статус податкового боргу.

За правилами ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У відповідності до п. 56.18 ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Окрім того, за наведеного правового регулювання на прийняття рішення не має суттєвого значення дата отримання платником податків податкового повідомлення-рішення. Визначальним є те, що на даний час визначене цим податковим повідомленням-рішенням грошове зобов`язання не набуло статусу узгодженого та, як наслідок, у контролюючого органу відсутні правові підстави для стягнення з позивача податкового боргу, у тому числі шляхом опису майна у податкову заставу.

З огляду на визнання протиправними та скасування ППР на підставі яких визначалась податкова заборгованість і як внаслідок з метою її погашення вчинялись дії щодо опису майна, податкове зобов`язанням за податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у м. Києві № від 26.12.2023 є неузгодженим, а отже не є податковим боргом в розумінні пп. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 ПК України, за яким в силу приписів пп. 89.1.2. п. 89.1 ст. 89 ПК України виникає право податкової застави.

За таких обставин дії посадових осіб відповідача, направлені на опис майна позивача, є передчасними, протиправними та такими, що суперечать вимогам пп. 89.1.2 п. 89.1, п. 89.3 ст. 89 ПК України, оскільки направлені на опис майна позивача за неузгодженими податковими зобов`язаннями.

З огляду на викладене вище суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову повністю.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який не довів правомірність своєї бездіяльності.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем сплачено 32 735,00 грн судового збору за подання даного адміністративного позову, що підтверджується квитанцією № 1231 від 22.10.2024 та № 1256 від 02.12.2024.

Відтак у зв`язку із задоволенням позову суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір у сумі 32 735,00грн.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 72-78, 90, 139, 143, 242-246, 251, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві № від 26.12.2023 та № 2 від 28.12.2023.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС України в місті Києві () по складанню актів опису майна публічного акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «КАСКАД ІНВЕСТ» № 648/26-15-13-02-16 від 12.09.2024 та акту опису майна № 648/26-15-13-02-16 від 12.09.2024.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «КАСКАД ІНВЕСТ» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України в місті Києві () судовий збір у сумі 32 735,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.