Справа № 640/7482/21
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м. ПолтаваСправа № 640/7482/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ліо С" до Київської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Ліо С" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Київської митниці Держмитслужби, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби №UA100300/2021/00028/2 від 12.03.2021.

Позовні вимоги обґрунтувані посиланням на протиправність оспорюваного рішення, оскільки на підтвердження митної вартості товару позивачем до митного органу були надані документи, які передбачені частинами 1 та 2 статті 53 Митного кодексу України. При цьому митний орган зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. Проте спірне рішення не містить наявної в митного органу інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування. Також у спріному рішенні взагалі відсутнє обґрунтування того, що зазначені недоліки впливають на митну вартість товару. Крім того, митним органам надано право застосування резервного методу у випадках, коли вони аргументовано вважають, що інші п`ять методів не можуть бути використані та не дозволять об`єктивно та максимально точно встановити вартість оцінюваних товарів. А наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильності її визначення позивачем.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

У відзиві на позовну заяву /том 1 а.с. 79-88/ представник Київської митниці просив в задоволенні позову відмовити. Вказував, що на виконання положень статей 52-55, 57, 58, 335 Митного кодексу України (далі МК України), пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості за вищезазначеною МД детально розглянуто подані до митного оформлення документи та встановлено, що декларантом для підтвердження митної вартості не надано всі документи, передбачені частиною 2 статті 53 МК України, а також документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та невідповідності. Зокрема, за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості за даною ЕМД встановлено наступне: 1) прайс-лист не містить інформації щодо валюти розрахунку та умов поставки; 2) відповідно до пункту 6 зовнішньоекономічного контракту ціна вказується на кожну партію товару та включає в себе вартість упаковки, при цьому, відомості щодо того, хто несе витрати на маркування товару, доставки до місця загрузки, на навантаження відсутні, тобто, документально не підтверджена (не включена) така складова митної вартості як витрати на навантаження/завантаження; 3) не надана рахунок-проформа згідно з пунктом 8.2 зовнішньоекономічного контракту; 4) до митного оформлення не надано документи, підтверджуючі наявність чи відсутність страхування вантажу, тобто документально не підтверджена (не включена) така складова митної вартості як страхування; 5) заявлені за МД товари торговельної марки "BRADAS", при цьому, надані документи не містять відомостей щодо наявності/відсутності ліцензійних платежів за користування такою торгівельною маркою. Відтак, надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Тому відповідно до статті 58 МК України з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів. При цьому, декларант не використав своє право надати митному органу на його запит додаткові документи та відомості.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2021 у задоволенні клопотання представника Київської митниці Держмитслужби про продовження строку на подання відзиву відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2021 поновлено Київській митниці Держмитслужби строк для подання відзиву на позов у справі №640/7482/21.

У відповіді на відзив на позовну заяву позивач наполягав на тому, що спірне рішення не відповідає вимогам Митного кодексу України та підлягає визнанню протиправним і скасуванню /том 2 а.с. 10-19/.

На виконання приписів Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ" від 16 липня 2024 року № 3863-IX та наказу Державної судової адміністрації України "Про затвердження Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва" від 16 вересня 2024 року № 399, а також згідно розміщеного на сайті "Судова влада України" Переліку справ Окружного адміністративного суду міста Києва, що підлягають передачі Полтавському окружному адміністративному суду (додаток 3 до пункту 19 Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом м. Києва) адміністративну справу №640/7482/21 передано на розгляд та вирішення Полтавському окружному адміністративному суду.

Справа №640/7482/21 надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду міста Києва для розгляду 21.02.2025, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі та за результатами автоматизованого розподілу справи між суддями передана до провадження судді Довгопол М.В.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ліо С" до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення прийнято до провадження. Розгляд справи постановлено розпочати спочатку. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Поряд з цим, іншою ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 допущено заміну відповідача у справі №640/7482/21 Київської митниці Держмитслужби (ідентифікаційний код 43337359) на її правонаступника Київську митницю як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (ідентифікаційний код 43997555; місцезнаходження: бульв. Вацлава Гавела, буд. 8-А, м. Київ, 03124).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху відмовлено.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

01.11.2019 між позивачем та BRADAS Sp z.o.o Spolka komandytowa, Poland укладено контракт №019PL /том 1 а.с. 34-38/, з урахуванням доповнень до нього №1 від 15.11.2019, №2 від 25.04.2020, №3 від 14.05.2020, №4 від 03.06.2020 /том 1 а.с. 39-42/, за умовами якого продавець продав, а покупець придбав товари по цінах, обсягах згідно з умовами, що узгоджені в даному контракті (пункт 3 контракту). Продавець продає, а покупець купує товар: частини поливальних систем та систем зрошення для сільського та присадибного господарства, садові та промислові шланги, фітинги, садові інструменти, хомути для шлангів, муфти та інше у різних формах, кількості та різноманітності за цінами, зазначеними у рахунках-фактурах до контракту, які є частиною цього контракту (пункт 3.1.1 контракту). Умови поставки: FCA м. Олесно, Польща ("Інкотермс - 2010"), або буде визначатися додатковими письмовими угодами до контракту, або буде прямо вказуватися у рахунках.

На підставі контракту від 01.11.2019 №019PL за інвойсом від 08.03.2021 ЕХ/НU/55/2021 позивач ввіз на митну територію України товари, зокрема: вироби з пластмаси, шланги армовані; тенти із синтетичних волокон без каркаса; тканини з синтетичних стрічкових комплексних ниток менше як 3 м в рулоні на шпулі; тканини з синтетичних стрічкових комплексних ниток понад 3 м в рулоні на шпулі; сітки готові виготовлені на ткацькому станку /том 1 а.с. 43-48/.

BRADAS Sp z.o.o Spolka komandytowa, Poland здійснив поставку вказаних товарів позивачу із використанням міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №760968 /том 1 а.с. 59/.

Товар поставлявся на умовах FCA м. Олесно, Польща (Інкотермс 2010), міжнародне перевезення вантажу здійснювалося за маршрутом м. Олесно, Польща - м. Київ (Україна) автомобілем НОМЕР_1 / НОМЕР_2 /том 1 а.с. 60-63/.

З метою митного оформлення поставки товару в режимі імпорту ТОВ "Компанія Ліо С" подано до відділу митного оформлення №1 митного органу електронну митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ №UA100300/2021/005995 від 12.03.2021, зокрема, на товари /том 1 а.с. 102-157/:

- товар №1 - Вироби з пластмаси, шлангові армовані: ТН08*2,5 Шланг технічний BRADAS - 8*2,5mm 15/60bar, арт. ТН08*2,5 - 500м; Шланг технічний BRADAS - 10*2,5mm 15/60bar, арт. ТН10*2,5 - 200м; WBC1/220 Шланг городній BLACK COLOUR 1/2 - 20м, арт. WBC1/220 - 110 шт; WBC3/425 Шланг городній BLACK COLOUR 3/4" - 25м, арт. WBC3/425 - 144 шт; WBC3/450 Шланг городній BLACK COLOUR 3/4" - 50м, арт. WBC3/450 - 16 шт; WFS3/420 Шланг городній SPRINT 3/4" - 20м, арт. WFS3/420 - 66 шт; WFS3/450 Шланг городній SPRINT 3/4" - 50м, арт. WFS3/420 - 24 шт; WМS1/220 Шланг городній SUNFLEX 1/2" - 20м, арт. WМS1/220 - 99 шт; WМS1/230 Шланг городній SUNFLEX 1/2" - 30м, арт. WМS1/230 - 66 шт; WМS1/250 Шланг городній SUNFLEX 1/2" - 50м, арт. WМS1/250 - 42 шт; WМS3/420 Шланг городній SUNFLEX 3/4" - 20м, арт. WМS3/420 - 132 шт; WМS3/430 Шланг городній SUNFLEX 3/4" - 30м, арт. WМS3/430 - 84 шт; WМS3/450 Шланг городній SUNFLEX 3/4" - 50м, арт. WМS3/450 - 48 шт; WМS5/850 Шланг городній SUNFLEX 5/8" - 50м, арт. WМS5/420 - 30 шт; Країна виробництва EU, Торговельна марка BRADAS, Виробник FITT spa, вага брутто 3257,41 кг, вага нетто 3216,60 кг, ціна товару 6772,49 дол. США;

- товар №3 Вироби з пластмаси, шлангові армовані: WAF2B300050 Шланг AGRO-FLAT W.P.2 - 3" - 50m BLUE, арт. WAF2B300050 - 100 м; WAF2B300100 Шланг AGRO-FLAT W.P.2 - 3" - 100m BLUE, арт. WAF2B300100 - 200 м; WAF2B400100 Шланг AGRO-FLAT W.P.2 - 4" - 100m BLUE, арт. WAF2B400100 - 400 м; Країна виробництва CN, Торговельна марка BRADAS, Виробник BRADAS, вага брутто 315,74 кг, вага нетто 312,38 кг, ціна товару 594 дол. США;

- товар №9 - 1. Камені сірого електрокорунда для заточування та підточування ручні: Брусок заточний овальний 225мм, арт. TANOS - 200 шт; Країна виробництва EU, Торговельна марка BRADAS, Виробник BRADAS, вага брутто 30,1 кг, вага нетто 28,94 кг, ціна товару 40 дол. США;

- товар №15 - Тенти із синтетичних волокон без каркаса: PL1204/6 Намет (тент) посилений 4х6м 120гр., арт. PL1204/6 - 24 шт; PL1205/8 Намет (тент) посилений 5х8 120гр., арт. PL1205/8 - 5 шт; PL2605/8 Намет (тент) посилений ULTRA WEIGHT 5х8м 260гр., арт. PL2605/8 - 2 шт; PLG2002/3 Намет (тент) посилений GRАY 2х3 м 200 гр., арт. PLG2002/3 - 20 шт; PLG2003/4 Намет (тент) посилений GRАY 3х4 м 200 гр., арт. PLG2003/4 - 20 шт; PLG2004/6 Намет (тент) посилений GRАY 4х6 м 200 гр., арт. PLG2004/6 - 5 шт; PLL10/15 Намет (тент) STANDART 10х15 м, арт. PLL10/15 - 2 шт; PLL2/4 Намет (тент) STANDART 2х4 м, арт. PLL2/4 - 40 шт; PLL3/5 Намет (тент) STANDART 3х5 м, арт. PLL3/5 - 25 шт; PLL4/5 Намет (тент) STANDART 4х5 м, арт. PLL4/5 - 20 шт; PLL5/6 Намет (тент) STANDART 5х6 м, арт. PLL5/6 - 12 шт; PL W902/3 Намет (тент) посилений WHITE 2х3 м 90 гр, арт. PL W902/3 - 40 шт; PL W905/8 Намет (тент) посилений WHITE 5х8 м 90 гр, арт. PL W905/8 - 6 шт; Країна виробництва CN, Торговельна марка BRADAS, Виробник BRADAS, вага брутто 355,61 кг, вага нетто 341,61 кг, ціна товару 888,62 дол. США;

- товар №22 - Тканини з синтетичних стрічкових комплексних ниток менш як 3 м в рулоні на шпулі обгорнуто в поліетилен: АТ7006100 Агротканина чорна ПП УФ стійка, 70 гр, 0,6 х 100м, арт. АТ7006100 - 20 шт; АТ7016100 Агротканина чорна ПП УФ стійка, 70 гр, 1,6 х 100м, арт. АТ7016100 - 15 шт; АТ9008100 Агротканина чорна ПП УФ стійка, 90 гр, 0,8 х 100м, арт. АТ9408100 - 48 шт; АТ9016100 Агротканина чорна ПП УФ стійка, 90 гр, 1,6 х 100м, арт. АТ9416100 - 24 шт; АТВК11006100 Агротканина проти бур`янів, BLACK, 110г, 0,6х100 м, арт. АТВК11006100 - 20 шт; АТВК11008100 Агротканина проти бур`янів, BLACK, 110гр, 0,8х100 м, арт. АТВК11008100 - 20 шт; АТВК11010100 Агротканина проти бур`янів, BLACK, 110г, 1х100 м, арт. АТВК11010100 - 10 шт; АТВК11016100 Агротканина проти бур`янів, BLACK, 110гр, 1,6х100 м, арт. АТВК11016100 - 10 шт; АТGR11008100 Агротканина проти бур`янів, GREEN, 110г, 0,8х100 м, арт. АТGR11008100 - 14 шт; АТGR11010100 Агротканина проти бур`янів, GREEN, 110г, 1х100 м, арт. АТGR11010100 - 15 шт; Всього 19300 м2; Країна виробництва CN, Торговельна марка BRADAS, Виробник BRADAS, вага брутто 1872,4 кг, вага нетто 1856,12 кг, ціна товару 4784,66 дол. США;

- товар №23 - Тканини з синтетичних стрічкових комплексних ниток понад як 3 м в рулоні на шпулі обгорнуто в поліетилен: АТ7032100 Агротканина чорна ПП УФ стійка, 70 гр, 3,2 х 100м, арт. АТ7032100 - 5 шт; АТGR11032050 Агротканина проти бур`янів, GREEN, 110 гр, 3,2 х 50м, арт. АТGR11032050 - 24 шт; Всього 5440 м2; Країна виробництва CN, Торговельна марка BRADAS, Виробник BRADAS, вага брутто 537,35 кг, вага нетто 534,4 кг, ціна товару 1400,90 дол. США;

- товар №25 - Сітки готові, виготовлені на ткацькому станку: АS-СО38200120GR Сітка затіняюча, захисна 40%, 2х120 м, 38 гр, арт. АS-СО38200120GR - 2 шт; АS-СО3860040GR Сітка затіняюча, захисна 40%, 6х40 м, арт. АS-СО3860040GR - 2 шт; АS-СО6020025GR Сітка захисна, затінення 55%, 2х25 м, арт. АS-СО6020025GR - 10 шт; АS-СО6020050GR Сітка захисна, затінення 55%, 2х50 м, арт. АS-СО6020050GR - 5 шт; Країна виробництва CN, Торговельна марка BRADAS, Виробник BRADAS, вага брутто 1872,4 кг, вага нетто 103,13 кг, ціна товару 98,4 дол. США.

Разом з декларацією типу ІМ 40 ДЕ №UA100300/2021/005995 від 12.03.2021 для підтвердження заявленої митної вартості позивачем були подані відповідачу наступні документи: контракт №019PL від 01.11.2019 /том 1 а.с. 34-38/; доповнення №1 від 01.11.2019, №2 від 25.04.2020, №3 від 14.05.2020, №4 від 03.06.2020, №5 від 03.07.2020, №6 від 26.11.2020 до контракту /том 1 а.с. 39-42/; інвойс від 08.03.2021 EX/HU/55/2021 /том 1 а.с. 43-45, 162-172/; переклад інвойсу від 08.03.2021 EX/HU/55/2021 /том 1 а.с. 46-48/; пакінг-лист (специфікація) до інвойсу від 08.03.2021 EX/HU/55/2021 /том 1 а.с. 49-52/; експортна митна декларація Республіки Польща №21PL331020Е0208855 від 09.03.2021 /том 1 а.с. 53-56/; сертифікат походження від 09.03.2021 №PL/MF/AR0166311 /том 1 а.с. 58/; сертифікат походження від 09.03.2021 №PL/MF/AL0358976 /том 1 а.с. 57/; заявка на перевезення вантажу від перевізника ФОП ОСОБА_1 №05 від 04.03.2021 /том 1 а.с. 60/; довідка про транспортні витрати від 09.03.2021 на заявку №05 від 04.03.2021 /том 1 а.с. 61/; рахунок на сплату транспортування вантажу від 09.03.2021 №36 /том 1 а.с. 62/; міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) від 08.03.2021 №760968 /том 1 а.с. 59/.

За результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості за декларацією типу ІМ 40 ДЕ №UA100300/2021/005995 від 12.03.2021 митним органом встановлено, що документи містять розбіжності та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів: 1) Прайс-лист не містить інформації щодо валюти розрахунку та умов поставки. 2) Відповідно до п. 6 зовнішньоекономічного контракту ціна вказується на кожну партію товару та включає в себе вартість упаковки. При цьому, відомості щодо того, хто несе витрати на маркування товару, доставки до місця загрузки, на навантаження відсутні. Тобто, документально не підтверджена (не включена) така складова митної вартості як витрати на навантаження/завантаження. 3) Відповідно до п. 8.2 контракту продавець надсилає після відвантаження товару рахунок-проформу, який не надано до митного оформлення. 4) До митного оформлення не надано документи підтверджуючі наявність чи відсутність страхування вантажу, тобто документально не підтверджена (не включена) така складова митної вартості як страхування. 5) Заявлені за МД товари торговельної марки BRADAS. Надані документи не містять відомостей щодо наявності/відсутності ліцензійних платежів за користування такою торгівельною маркою. З огляду на вищевикладене, митний орган дійшов висновку, що з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів, у зв`язку з чим направив відповідне повідомлення декларанту /том 1 а.с. 29-30/.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 53, статей 54, 57 МК України відповідачем запропоновано позивачу надати протягом 10 календарних днів додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару (за наявності), а саме: - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; - виписку з бухгалтерської документації (прибуткові, податкові та видаткові накладні); - банківські платіжні документи щодо оплати за товар та його перевезення (за наявності); - банківські платіжні документи, що підтверджують вартість раніше ввезеного ідентичного товару та місять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару ; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - рахунок-проформу. Також митним органом зазначено, що декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої митної вартості /том 1 а.с. 29-30/.

Листом від 12.03.2021 №12/1 ТОВ "Компанія Ліо С" проінформувало митний орган про те, що усі документи, які на даний час є в наявності для оформлення МД №UA100300/2021/005995 від 12.03.2021, надано в повному обсязі згідно МК України, інші додаткові документи надаватися не будуть , у зв`язку з цим просило завершити митне оформлення згідно статті 255 МК України /том 1 а.с. 202/.

12.03.2021 митним органом прийнято рішення №UА100300/2021/000286/2 про коригування митної вартості товарів №1, №3, №9, №15, №22, №23, №25, якими митну вартість товарів скориговано із застосуванням резервного методу /том 1 а.с. 31-33, 91 -94/.

Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару:

товар №1 - митна декларація від 11.03.2021 №UA205050/2021/15714 (вартість товару згідно джерела інформації 2,72 дол. США/кг);

товар №3 - митна декларація від 15.01.2021 №UA500020/2021/1442 (вартість товару згідно джерела інформації 2,2 дол. США/кг);

товар №9 - митна декларація від 17.08.2020 №UA100020/2020/37442 (вартість товару згідно джерела інформації 1,93 дол. США/кг);

товар №15 - митна декларація від 08.02.2021 №UA500020/2021/4185 (вартість товару згідно джерела інформації 3,87 дол. США/кг);

товар №22 - митна декларація від 28.08.2020 №UA100300/2020/417133 (вартість товару згідно джерела інформації 4,97 дол. США/кг);

товар №23 - митна декларація від 19.09.2020 №UA100300/2020/418910 (вартість товару згідно джерела інформації 5,5225 дол. США/кг);

товар №25 - митна декларація від 01.02.2021 №UA100080/2021/581225 (вартість товару згідно джерела інформації 3,96 дол. США/кг).

Не погодившись із зазначеним вище рішенням митного органу про коригування митної вартості товару, позивач оскаржив його до суду.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України від 13.03.2012 №4495-VI (далі - МК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За визначенням, що міститься у статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, який переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до положень частин першої, другої, четвертої, восьмої, дев`ятої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до підпункту 4.5.10 пункту 4.5 розділу 4 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631 (далі - Порядок № 631, у редакції, чинній на час спірних правовідносин), перевірка правильності визначення митної вартості товарів належить до митних формальностей, що виконуються при митному оформленні митної декларації.

За змістом частин першої-третьої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною дванадцятою статті 264 МК України встановлено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Згідно з частинами першою, сьомою, восьмою, дев`ятою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів..

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом

Відповідно до приписів статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частин першої і другої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

За змістом частин четвертої, п`ятої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Системний аналіз наведених вище норм МК України дає підстави для висновку, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.

Верховний Суд у постанові від 23.01.2020 у справі №804/4365/16 вказав, що митний орган повинен витребувати документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.02.2020 у справі №813/1229/16 , від 27.01.2022 у справі №200/6431/20-а.

Суд наголошує, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України, а саме статтею 53 МК України, заборонено.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 23.10.2020 у справі № 820/3231/16.

Як слідує з матеріалів справи митним органом направлено до декларанта електронне повідомлення про неможливість визначення митної вартості імпортованого товару за ціною договору. Підставою для прийняття такого рішення стала наявність у документах, наданих декларантом, розбіжностей, зокрема, відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та з доданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів, зокрема, відповідачем оскаржуване рішення обґрунтовано тим, що:

1) прайс-лист не містить інформації щодо валюти розрахунку та умов поставки;

2) відповідно до п. 6 зовнішньоекономічного контракту ціна вказується на кожну партію товару та включає в себе вартість упаковки, при цьому відомості щодо того, хто несе витрати на маркування товару, доставки до місця загрузки, на навантаження відсутні. Тобто, документально не підтверджена (не включена) така складова митної вартості як витрати на навантаження/розвантаження;

3) відповідно до п. 8.2 контракту продавець надсилає після відвантаження товару рахунок-проформу, який не надано до митного оформлення;

4) до митного оформлення не надано документи, підтверджуючі наявність або відсутність страхування вантажу, тобто документально не підтверджена (не включена) така складова митної вартості як страхування;

5) заявлені за МД товари торговельної марки "BRADAS". Надані документи не містять відомостей щодо наявності/відсутності ліцензійних платежів за користування такою торгівельною маркою.

З приводу вищезазначених обґрунтувань митного органу суд вважає за доцільне зазначити, що надані позивачем для митного оформлення документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товари, їх ціну, та вартість транспортних витрат, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Щодо зауваження відповідача на те, що прайс-лист не містить інформації щодо валюти розрахунку та умов поставки суд зазначає наступне.

Відповідно до змісту доповнень №1, 2 до контракту сторони домовились визначити прайс-лист від 15.11.2019 (додаток 1) та від 25.04.2020 (додаток 2) діючим прайс-листом до Контракту №019PL від 01.11.2019.

Отже, продавець товару та позивач умовами підписаного між ними контракту визнали дійсність прайс-листів, що в повній мірі спростовує сумнів відповідача про автентичність цього документу та наявність зауважень до нього.

Крім цього, відповідно до вимог частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу контролюючого органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

До переліку додаткових документів, визначених частиною третьою статті 53 МК України входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Аналіз наведеної норми свідчить, що до контролюючого органу в якості додаткового документу для підтвердження заявленої митної вартості подаються прейскуранти (прайс-листи) саме від виробника товару, який оцінюється. У першу чергу, при розгляді наданих декларантом каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару контролюючий орган має упевнитись, що інформацію, яка містяться в зазначених документах, можна ідентифікувати з поставкою оцінюваних товарів.

Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, який на практиці частіше використовується для зазначення цін на перелік послуг.

Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок, виробника/виробників, умови поставки, дата його складання або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

Каталоги, специфікації, прейскуранти, прайс-листи продукції складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару.

Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації чи вимог до її складання чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено.

Відповідачем не заперечується, що у спірному випадку позивачем при митному оформленні товару надано митному органу прайс-лист виробника товару, який містить найменування товару, одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, інформацію щодо виробника/виробників, а також адресований необмеженому колу потенційних покупців, а отже такий документ є належним підтвердженням правильності зазначеної ним митної вартості товару із застосуванням основного методу, а окремі недоліки прайс-листа не можуть бути підставою для відмови у застосуванні цього методу.

кремі недоліки ОДоводи відповідача з приводу не надання декларантом до митного оформлення доказів на підтвердження наявності/відсутності сплати ліцензійних платежів за користування торгівельною маркою "BRADAS", суд оцінює критично, оскільки зазначені платежі не включені до митної вартості, доказів зворотного митним органом не надано.

Посилання митного органу на ці обставини, як підстави для коригування митної вартості, є необґрунтованими. Крім цього, визначення терміну поставки FCA не включає ліцензійні платежі за торгову марку, а роялті можуть виставлятись тримачем торгової марки, проте до митної вартості такі витрати не відносяться.

Суд зазначає, що якщо страхування не здійснювалося, то декларант не повинен доводити цей факт, позаяк, декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами, які, на його думку, входять до митної вартості товарів.

Верховний Суд у постанові від 01.03.2023 у справі №420/18880/21 погодився із висновком суду першої інстанції про те, що у разі, якщо товар фактично не страхувався, то відсутність доказів страхування не може бути підставою для відмови у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю.

Митним органом не доведено той факт, що страхування здійснювалося (а як наслідок витрати на страхування включаються до митної вартості), отже такі доводи відхиляються судом.

Щодо зауваження відповідача про те, що документально не підтверджена (не включена) така складова митної вартості як витрати на навантаження / завантаження суд вказує наступне.

Відповідно до пункту 6 зовнішньоекономічного контракту ціна вказується на кожну партію товару та включає в себе вартість упаковки.

За умовами контракту поставка товару здійснюється на умовах Інкотермс FCA та передбачає здійснення завантаження товару за рахунок продавця (пункт 5 Контракту).

Тобто, відповідно до розділу 5 "Умови поставки" контракту зазначено умови поставки FCA м. Олесно, Польща ("Інкотермс - 2010").

Згідно офіційного тлумачення торговельних термінів Міжнародних правил торгівлі ІНКОТЕРМС термін FCA, або Франко перевізник (...назва місця) означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Слід зазначити, що вибір місця постачання вплине на зобов`язання з навантаження й розвантаження товару в даному місці. Якщо постачання здійснюється в приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе.

Зі змісту зазначеного терміну вбачається, що базис поставки на умовах FCA покладає зобов`язання по завантаженню на продавця.

Тобто, контрактом та встановленими ним умовами поставки FCA передбачено, що витрати на навантаження / завантаження несе продавець, а відтак позивач не несе будь-які витрати.

У зв`язку із цим, твердження відповідача про те, що відсутні відомості щодо того, хто несе витрати за навантаження і як наслідок відсутня така складова митної вартості як витрати на навантаження є надуманими та неспроможними.

Відтак, дослідивши матеріали справи суд доходить висновку, що така складова митної вартості товару, що був поставлений, як витрати на навантаження/вивантаження у даному конкретному випадку не потребують додаткового підтвердження.

Крім цього, посилання митного органу на те, що позивач не надав рахунку-проформи, суд до уваги не бере, оскільки таким рахунком і є поданий позивачем до митного оформлення інвойс. Доказів того, що рахунок-проформа має бути за іншою формою чи має чітко встановлену форму відповідачем до суду не надано.

У відзиві на позовну заяву митний орган, окрім зазначених вище обґрунтувань для коригування митної вартості, про безпідставність яких суд дійшов висновку вище, посилається також на те, що надані до митного оформлення заявка та довідка про транспортні витрати не є документами, що підтверджуються транспортні витрати, оскільки не є первинними документами у розумінні частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Разом з тим, судом такі посилання відхиляються як безпідставні, так як вони первинно не слугували підставою для прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товару.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що весь комплекс послуг, пов`язаних із транспортуванням товарів на митну територію України, надавався декларанту перевізником ФОП ОСОБА_1 , у тому числі перевезення за маршрутом м. Олесно (Польща) - п/п Ягодин Україна.

Статтею 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" (далі - Закон) визначено, що транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.

Стаття 8 Закону містить перелік видів транспортно-експедиторських послуг, що надаються експедиторами за дорученням клієнтів, який є відкритим і завершується абзацом: "надають інші допоміжні та супутні перевезенням транспортно-експедиторські послуги, що передбачені договором транспортного експедирування і не суперечать законодавству".

Позивачем разом з митною декларацією було подано рахунок-фактуру на оплату вартості послуг перевезення від 09.03.2021 №36 /том 1 а.с. 175/, заявку №05 від 04.03.2021 на перевезення вантажу /том 1 а.с. 60/, довідку про транспортні витрати №10 від 09.03.2021, яка видана ФОП ОСОБА_1 компанії ТОВ "Компанія Ліо С" /том 1 а.с. 176/.

Зі змісту вказаної вище довідки вбачається, що транспортні витрати по перевезенню вантажу згідно замовлення №05 від 04.03.2021 автопоїздом державний номер НОМЕР_1 , н/причіп державний номер НОМЕР_2 від м. Олесно (Польща) до п/п Ягодин (Україна) складають 20000,00 грн.

Пунктом 6 частини другої статті 53 МК України встановлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 у справі №804/16553/14 звернув увагу, що якщо закон не визначає доказ (докази), винятково яким (-ми) має підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими має підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що декларантом при митному оформленні імпортованого товару до митного органу були надані належні документи, які містили розшифровку складових транспортних витрат.

Також суд уважає за необхідне врахувати висновки Верховного Суду, які висловлені у постанові від 27.02.2025 у справі №300/784/24:

"Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

Наявність у автоматизованій системі аналізу та управління ризиками за напрямом митної вартості відомостей про те, що ідентичний чи подібний товар розмитнювався за більшою митною вартістю, ніж задекларував позивач, оскільки відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний чи ідентичний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.».

Отже, суд дійшов висновку, що відповідачем не підтверджено факту надання декларантом документів, що містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, на підставі чого контролюючий орган розпочав процедуру консультацій.

Варто вказати, що не наведення митним органом у рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішень щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Отже, доводи та мотиви правомірності спірного рішення, висловлені Київською митницею є безпідставними, натомість позивачем надані всі необхідні документи для підтвердження числові значення складових митної вартості.

Указані обставини свідчать про відсутність необхідних умов, передбачених статтею 59 МК України, для застосування резервного методу визначення митної вартості .

Ураховуючи зазначене вище, суд висновує, що за умови подання позивачем при митному оформленні товарів вищевказаного переліку документів, який відповідає вимогам закону, у митного органу не було обґрунтованих підстав уважати, що має місце подання неповної та/або недостовірної відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірне визначення їх митної вартості.

Надаючи оцінку доводам відповідача про відсутність всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів та невідповідність ціни товару документам, які надані декларантом, суд зазначає, що оцінюючи подані на підтвердження заявленої митної вартості докази, митний орган повинен перевіряти і брати до уваги лише ті обставини, що стосуються предмету доказування.

Будь-яких доказів того, що ціна імпортованих товарів та вартість послуг з їх транспортування є недостовірними, відповідач під час розгляду справи не надав.

У той же час митний орган не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у митній декларації було зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Натомість матеріалами справи підтверджується, що визначена позивачем у відповідній митній декларації митна вартість товарів базується на об`єктивних, документально підтверджених даних і піддається обчисленню.

Крім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 826/6346/13.

Однак відповідні пояснення у спірному рішенні відсутні.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав, рішення Київської митниці Держмитслужби №UA100300/2021/000286/2 від 12.03.2021 про коригування митної вартості товарів слід визнати протиправним та скасувати.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ "Компанія Ліо С" підлягають задоволенню повністю.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом у даній справі позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 2270,00 грн /том 1 а.с. 8/.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці на користь ТОВ "Компанія Ліо С" витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ліо С" (, місцезнаходження: 03148, м. Київ, вул. Тимофія Строкача, буд. 1) до Київської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (ідентифікаційний код 43997555; місцезнаходження: бульв. Вацлава Гавела, буд. 8-А, м. Київ, 03124) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA100300/2021/000286/2 від 12.03.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці (код ЄДРПОУ ВП 43997555; місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульв. Вацлава Гавела, буд. 8-А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ліо С" (, місцезнаходження: 03148, м. Київ, вул. Тимофія Строкача, буд. 1) судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят гривень) 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.В. Довгопол