Справа № 753/745/25
Суддя: Осіпенко Л. М.
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/745/25
провадження № 2-а/753/109/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва під головуванням судді Осіпенко Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Петрової Т.О.,

представника відповідача - Желізняк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Дарницького районного суду міста Києва в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

30.12.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУ НП в Черкаській області, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ББА №191273 від 23.12.2024 року.

В обґрунтування посилається на те, що 23.12.2024 року він рухався у м. Умань по вул. Єдності та раптово був зупинений працівниками поліції. Поліцейські повідомили, що причиною зупинки є ніби то порушення ним вимог дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», на підтвердження чого показали відео на особистому телефоні працівника поліції.

Разом з тим, на зазначеному відеозаписі неможливо було ідентифікувати ані автомобіль, ані його номерний знак, ані факт проїзду ділянки дороги з порушенням ПДР.

Позивач повідомив працівникам поліції про свою незгоду з тим, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Незважаючи на наведені ним заперечення та обставини, які, на його думку, спростовують факт вчинення правопорушення, працівники поліції все ж склали та винесли оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Так, згідно фабули постанови серії ББА № 191273 від 23.12.2024 року, о 14 год. 33 хв. по вул. Єдності, ОСОБА_1 керуючи авто «БМВ Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знака 2.2. «Стоп. Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив пункт 8.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та необґрунтованою, оскільки була постановлена без всебічного, повного й об`єктивного дослідження всіх доказів та обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. На переконання позивача, працівники поліції не надали належної оцінки його поясненням, не перевірили їх та не врахували дані, які спростовують факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

З огляду на все вищевикладене, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 191273 від 23.12.2024 року, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення та стягнути з відповідача судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань (а.с. 1-12, 25-31).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 03.02.2025 року адміністративний позов було залишено без руху (а.с. 19).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 04.04.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с. 32).

29.04.2025 року представник відповідача ГУ НП в Черкаській області Желізняк Ю.В. звернулась до суду з відзивом на позов. В обґрунтування заперечень проти позову зазначає, що на відеозаписі з бодікамер та відеореєстратора вбачається факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем ОСОБА_1 . Крім того, на зазначених відеозаписах позивач визнає, що не зупинився перед знаком та що таке трапляється з ним уперше. Посилання позивача, що відео було знято на особистий мобільний телефон працівника поліції є необґрунтованим, оскільки відеореєстратор був встановлений усередині службової машини, а бодікамера була закріплена на форменому одязі працівника поліції. Жодних порушень під час фіксації вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП немає. В той же час, позивачем не надано доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама лише незгода з постановою не є підставою для її скасування (а.с. 53-75).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з клопотанням, в якому підтримав позовні вимоги та просив здійснювати розгляд справи без його участі.

У судовому засіданні представник відповідача ГУ НП в Черкаській області Желізняк Ю.В. заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 191273 від 23.12.2024 року, гр. ОСОБА_1 о 14 год. 33 хв. по вул. Єдності, керуючи авто «БМВ Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знака 2.2. «Стоп. Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив пункт 8.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 7).

Вищевказаною постановою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.

За визначенням ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порушення даної норми, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

Як вбачається з п. 8.4 б) ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Згідно п.п. 2.2 п. 2 розділу 33 ПДР України дорожній знак пріоритету 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (частина 1 статті 247 КУпАП).

Судом досліджено відеозаписи, які надані позивачем у позові та відповідачем до відзиву, а також фотознімки розташування дорожнього знаку 2.2. ПДР України.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з відеореєстратора вбачається, що 23.12.2024 року о 14:33:38 по дорозі в напрямку місцезнаходження працівників поліції (0 km/h E30.2542, N48.7748) рухався автомобіль, водій якого почав пригальмовувати одразу після знаку зупинки, поданого патрульним.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського DSJ-021_100123 вбачається, що працівник поліції підходить до автомобіля, представляється і повідомляє йому про причини зупинки, а саме порушення ПДР - невиконання вимог дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» (14:34:36 хв.). Позивачу були роз`яснені його права, та про те, що відносно нього буде складеного постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 340,00 грн. за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З іншого відеозапису з нагрудної камери поліцейського DSJ-021_100123 від 23.12.2024 року, який починається з 14:38:04 хв., вбачається, що на узбіччі дороги припаркований саме автомобіль марки «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходиться позивач ОСОБА_1 . Вказані обставини позивачем жодним чином не заперечувались.

Твердення позивача про те, що на відеозаписі з відеореєстратора не видно державного реєстраційного номера автомобіля, а тому неможливо встановити, що саме він рухався цим відрізком дороги на автомобілі марки «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , суд визнає необґрунтованими. Такі доводи повністю спростовуються відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 75,76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відтак, вказані відеозаписи є належними та допустимими доказами.

На записі з відеореєстратора чітко видно, що на транспортному засобі «BMW X5», дійсно вмикаються задні габаритні фари під час гальмування, однак він не здійснив повної зупинки, яка передбачена вимогами дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», який передбачає саме обов`язкову повну зупинку транспортного засобу перед подальшим продовженням руху в зоні дії вищевказаного дорожнього знака.

Крім того, позивач фактично визнав вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, висловлючи своє невдоволення та зазначивши, що це сталося лише один раз (14:47:55 хв.). Вказане свідчить про усвідомлення позивачем факту порушення Правил дорожнього руху та узгоджується з іншими доказами, дослідженими судом у межах розгляду справи.

Аналізуючи відеозаписи інспекторів патрульної поліції можна зробити висновок, що інспектор дотримався передбаченої законодавством процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, оголосив про розгляд справи, ознайомив водія із правами, якими користується особа, стосовно якої проводиться розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності, надав на огляд докази вчинення правопорушення, розглянув заяви і клопотання тощо.

Таким чином інспектор мав всі законні підстави винести оскаржувану постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Сама лише незгода позивача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а доводи позивача, та надані відеозаписи з його особистого мобільного телефона, не спростовують висновки поліцейського.

Вказане у сукупності з урахуванням всіх зібраних матеріалів, в достатній мірі підтверджує наявність в діях позивача ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, тому оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення слід залишити без змін.

За правилами ст. 139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 73, 79, 139, 159, 205, 211, 217, 227, 228, 241, 246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Осіпенко Л.М.