Справа № 200/1993/22
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року справа №200/1993/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року у справі № 200/1993/22 (суддя в І інстанції Голуб В.А.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року у справі № 200/1993/22 позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 15.12.2016 № 0503/7409/7409/13, якою ОСОБА_1 припинено щомісячні страхові виплати з 01 січня 2017 року.

Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість з щомісячних страхових виплат за період з 01.01.2017 по 31.10.2019.

Ухвалою від 19 січня 2023 року Перший апеляційний адміністративний суд допустив заміну відповідача у справі - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області

Ухвалою від 18 липня 2025 року суд задовольнив заяву представника позивача про встановлення судового контролю по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Встановив судовий контроль за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року по справі № 200/1993/22. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у 30-ти денний строк з дня отримання ухвали суду подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення від 02 серпня 2022 року по справі № 200/1993/22.

19 серпня 2025 року на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суд від 02 серпня 2022 року по справі № 200/1993/22.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року у прийнятті звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду, що ухвалено в даній адміністративній справі, відмовлено.

Задоволено клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про звільнення керівника від сплати штрафу.

Звільнено керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від сплати штрафу.

Змінено спосіб виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року по справі № 200/1993/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, встановивши новий спосіб виконання судового рішення в частині виплати заборгованості зі щомісячних страхових виплат:

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість зі щомісячних страхових виплат за період з 01.01.2017 по 31.10.2019 в сумі 55 358,78 грн (п`ятдесят п`ять тисяч триста п`ятдесят вісім гривень сімдесят вісім копійок).

Не погодившись з такою ухвалою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду в частині зміни способу і порядку викоанння рішення та завершити процедуру судового контролю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року по справі № 200/1993/22 виконано в межах функціональних повноважень та нормативно-правового поля. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на виконання рішення суду ОСОБА_1 виконано розрахунок заборгованості зі щомісячних страхових виплат за період з 01.01.2017 по 31.10.2019 в сумі 55 358,78 грн. Проте вказана заборгованість обліковується, як така, що не передбачена бюджетом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, потребує додаткового фінансування та буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу. Сума заборгованості рахується в облікових базах «Реєстру судових рішень» з метою виплати за отриманим фінансовим ресурсом з державного бюджету на означені цілі. Виконання вказаного рішення буде здійснено за черговістю після отримання відповідного фінансового ресурсу. З метою забезпечення своєчасних розрахунків по борговим зобов`язанням та виділення коштів на ці цілі, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на адресу розпорядника коштів вищого рівня - Пенсійного фонду України було направлено запит щодо надання додаткового фінансування для забезпечення виплати суми заборгованості зі страхових виплат за рішенням суду ОСОБА_1 . Таким чином, на переконання відповідача, ним вжито заходи з метою повного виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду 02 серпня 2022 року по справі № 200/1993/22 у межах власної компетенції та діючого законодавства. Виділення коштів із Державного бюджету України на фінансування даного судового рішення не залежить від волі Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, немає правових підстав. Дана ситуація зумовлена дефіцитом бюджетних призначень на фінансування таких виплат у загальнодержавному масштабі.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судовинства України (далі КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною другою статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Нормами частини третьої зазначеної статті передбачено, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Суд зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року по справі № 200/1993/23, зокрема, зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість з щомісячних страхових виплат за період з 01.01.2017 по 31.10.2019.

Судом встановлено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду 02 серпня 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області розраховано суму заборгованості зі страхових виплат за період з 01.01.2017 по 31.10.2019 в сумі 55 358, 78 грн., що підтверджується наданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області інформацією для проведення призначення страхових виплат за рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість зі страхових виплат позивачу не виплачена.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на адресу Пенсійного фонду України направлено лист від 12.08.2025 № 0500-0401-5/79571, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області просило вирішити питання виділення коштів на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року по справі № 200/1993/22 в сумі 55 358,78 грн.

Отже, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року по справі № 200/1993/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області розраховано заборгованість зі страхових виплат, проте вказана заборгованість не виплачена.

Як вбачається зі звіту відповідача, суб`єкт владних повноважень вчинив певні залежні від нього дії для виконання судового рішення, проте таке рішення не виконано у повному обсязі.

У рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП «Фея» та інші проти України" (якими встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції) звернута увага на те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення; виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою, є головною стадією правосуддя. Це повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 6 цієї Конвенції, ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

В адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Зазначені висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 1 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі № 200/3958/19-а.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року по справі № 200/1993/22 в частині виплати заборгованості зі страхових виплат за період з 01.01.2017 по 31.10.2019 в сумі 55 358, 78 грн., є невиконаним.

Отже, за наслідками розгляду поданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області звіту та доданих до нього матеріалів, зважаючи на обов`язковість виконання судового рішення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови у його прийнятті.

Разом з тим, суд зазначає, що частиною 3 статті 382-3 КАС України визначено, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Частиною 3 статті 378 КАС України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Отже, процесуальний закон не надає суду розсуду щодо задоволення/відмови у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду відносно обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, невиконання суб`єктом владних повноважень такого рішення протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Суд зазначає, що рішення Донецького окружного адміністративного суду у цій справі стосується виплати заборгованості зі щомісячних страхових виплат та понад два роки з дня набрання ним законної сили не виконується.

Нарахована на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року по справі № 200/1993/22 заборгованість становить 55 358,78 грн та не є спірною.

З огляду на викладене, окружний суд дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав зміни способу виконання цього рішення в частині зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість з щомісячних страхових виплат за період з 01.01.2017 по 31.10.2019, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача заборгованості по щомісячним страховим виплатам за період з 01.01.2017 по 31.10.2019 в сумі 55 358,78 грн.

Отже, за наслідками розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року по справі № 200/1993/22, місцевий суд дійшов вірного висновку про відмову у його прийнятті із задоволенням клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про звільнення керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від сплати штрафу, а також зміну способу виконання судового рішення в частині виплати заборгованості зі страхових виплат.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року у справі № 200/1993/22 залишити без змін.

Повне судове рішення 04 грудня 2025 року.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

І. В. Геращенко