Справа № 160/29780/25
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 грудня 2025 року Справа 160/29780/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліпець Н.Є., розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника позивача про визнання зловживанням процесуальними правами у справі №160/29780/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа №160/29780/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

17.11.2025 від представника позивача до суду надійшло клопотання про визнання зловживанням представником відповідача процесуальними правами, обґрунтоване тим, що представник відповідача Торяник Т.М., виходячи за межі своїх процесуальних прав та обов`язків, зазначила наступне: ІНФОРМАЦІЯ_2 має надію, що представником Позивача адвокатом Стаценком Джамалом Руслановичем у найкоротший строк буде роз?яснено ОСОБА_1 про необхідність явки до органу військового управління. Не доведення адвокатом зазначеної інформації до клієнта може бути розцінено не лише як недотримання Правил адвокатської етики, але і як перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України. Так, на думку представника позивача Стаценка Дж.Р., такі висловлювання є неприпустимим втручанням у незалежність адвокатської діяльності шляхом спроби формування обов`язків адвоката.

24.11.2025 від представника відповідача до суду надійшла заява, в якій ІНФОРМАЦІЯ_2 заперечує жодні втручання в адвокатську діяльність, у клопотанні про визнання зловживанням процесуальними правами просить відмовити, посилається на ст. 4 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність та на ст. 7 Правил адвокатської етики, згідно яких адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів; а також, що адвокат за можливості сприяє досудовому та позасудовому порядкам урегулювання спорів між клієнтом та іншими особами.

Вирішуючи зазначене клопотання по суті, суд не знайшов підстав для його задоволення з наступних підстав.

За приписами п.9 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

Згідно ч.1, 2 ст. 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною першою статті 45 КАС України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 1 частини другої цієї статті, з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Згідно частин третьою-четвертою статті 45 КАС України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб. У разі ж коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Зловживання процесуальними правами може проявлятись у тому, що особа реалізує свої процесуальні права і вчиняє передбачені процесуальним законодавством процесуальні дії, але робить це недобросовісно, на шкоду іншим особам, з метою, яка суперечить завданням адміністративного судочинства, визначеним у статті 2 КАС України.

Так, у пункті 102 постанови від 18.08.2022 у справі № 9901/388/20 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що саме з метою виконання завдання судочинства сторона у справі має користуватися процесуальними правами, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Отож якщо особа здійснює певну процесуальну дію не з цією метою, а для досягнення інших цілей (зокрема, образити, принизити учасників судового процесу, їхніх представників, суд, виявити до них і до їхніх дій власні негативні емоції), така особа виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Дії учасників судового процесу та їхніх представників мають не лише за формою, але й за змістом відповідати завданню судочинства. У процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасники судового процесу, їхні представники, інші особи мають ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, їхніх представників, суду, працівників його апарату, осіб, які не беруть участі в судовому процесі. Зміст права на справедливий суд не сумісний зі свідомим виявом учасником судового процесу чи його представником неповаги до честі, гідності, репутації іншого учасника, представника, суду тощо. Правова система має бути спроможною ефективно себе захистити від вияву цієї неповаги. На такий захист спрямовані, зокрема, заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 199/6713/14-ц, пункти 22, 23, 50, 52; від 14.03.2019 у справі № 9901/34/19, від 07.11.2019 у справі № 9901/324/19, від 07.04.2021 у справі № 9901/23/21, пункти 14-16).

Крім того, Верховний Суд у постанові від 20.03.2024 у справі №520/11767/23 зазначив, що під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ, необґрунтованому перевантаженні роботи суду. При цьому, вирішення питання про наявність чи відсутність факту зловживання віднесене на розсуд суду, що розглядає справу.

Отже, оцінюючи подані представником відповідача письмові пояснення у контексті наявності підстав для визнання зловживанням процесуальними правами, суд зауважує, що незважаючи на те, що текст зазначених пояснень містить деякі «надії» та оціночні судження представника стосовно ймовірних дій адвоката позивача, які викладені без дотримання офіційно-ділового стилю та мають більш емоційний характер, такі судження не містять прямої вказівки вчинити певну дію, погроз, відсутній інструмент впливу та тиску, не є відверто образливими або зневажливими, відтак, на переконання суду, не можуть бути визнаними зловживанням процесуальними правами.

Відповідно до частини другої, третьої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб (пункт 3).

Таким чином, представник відповідача подав пояснення до суду, керуючись процесуальним правом відповідно до п. 3 частини третьої статті 44 КАС України. Водночас наведені представником позивача в обґрунтування клопотання обставини не свідчать про наявність у діях представника відповідача цілеспрямованого зловживання процесуальними правами, що вказувало б на перешкоджання здійсненню правосуддя у порядку, визначеному приписами КАС України.

Слід зауважити, що той факт, що представник відповідача обґрунтовує свої пояснення певними твердженнями, з якими не погоджується позивач (його представник), ще не свідчить про недобросовісне виконання представником відповідача своїх процесуальних обов`язків, тобто про зловживання ним своїми процесуальними правами. У відповідності до частини другої статті 90 КАС України жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд наголошує, що визнання зловживанням процесуальними правами дій, що суперечать завданню адміністративного судочинства, є правом, а не обов`язком суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність ознак зловживання процесуальними правами представником відповідача, а відтак у задоволенні клопотання про визнання зловживанням процесуальними правами слід відмовити.

Оскільки останнім днем для вирішення питань, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, є вихідний день, та у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці з 01.12.2025 по 02.12.2025, питання вирішено першого робочого дня - 03.12.2025.

Керуючись статтями 44, 45, 144, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про визнання зловживанням процесуальними правами у справі №160/29780/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Є. Сліпець