Справа № 240/18224/25
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/18224/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гурін Дмитро Миколайович

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

02 грудня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Решкатюк Л.O.,

представника позивача: Антоновича О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

позивач, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, звернулося в суд із позовом до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (відповідача), в якому просило:

- визнати протиправною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Корнєєва М.М. від 08.07.2025 ВП №78160957 про накладення штрафу у розмірі 51000,00 грн;

- скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Корнєєва М.М. від 08.07.2025 ВП №78160957 про накладення штрафу у розмірі 51000,00 грн.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 07.10.2025 в задоволенні позову відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами скарги зазначає, що з 01.05.2025 виплата пенсії проводиться з урахуванням вимог Рішення №240/1202/25 в розмірі 36395,58 грн. На виконання рішення суду нараховано доплату за період з 01.01.2025 по 30.04.2025 в розмірі 36629,88 грн (розрахунок додається).

Враховуючи, що стаття 46 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік та Постанова Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 є чинними і неконституційними не визнавались, а отже є обов`язковими до застосування, Головне управління Фонду діяло відповідно до вимог статті 19 Конституції України. Рішення суду виконано добровільно в межах наданих компетенції та фінансування.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон України "Про виконавче провадження").

Відповідно до частин 1 - 3 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Отже, обов`язок відповідача встановити наявність чи відсутність поважних причин для невиконання судового рішення у встановлений в постанові про відкриття виконавчого провадження строк і після виявлення причин та їх поважності/неповажності приймати рішення щодо накладення на боржника штрафу за невиконання судового рішення.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07.03.2025, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2025 та постановою Верховного Суду від 17.09.2025, у справі №240/1202/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2025 року з обмеженням максимальним розміром та з урахуванням коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03 січня 2025 року "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01 січня 2025 року без обмеження максимальним розміром та без урахування коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03 січня 2025 року "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", з урахуванням фактично проведених виплат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 84-102).

Ухвалюючи рішення у справі суд визнав за позивачем право на отримання з 01 січня 2025 року пенсії без обмеженням максимальним розміром та без урахування коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03 січня 2025 року "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану".

Після набрання судовим рішенням законної сили ОСОБА_1 видано виконавчий лист, який він пред`явив до примусового виконання 21.05.2025 (а.с. 61).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 22.05.2025 відкрито виконавче провадження №78160957 з примусового виконання виконавчого листа від 21.05.2025 у справі №240/1202/25 (а.с. 63).

Під час примусового виконання судового рішення державним виконавцем з`ясовано, що ОСОБА_1 з 01.01.2025 нараховано пенсію у розмірі 36395,58 грн, яка виплачується у наведеному розмірі з 01.05.2025, а за період з 01.01.2025 до 30.04.2025 нараховано доплату у розмірі 36629,88 грн (а.с. 67, 68).

У зв`язку зі зверненням стягувача до державного виконавця про нарахування пенсії боржником в обмеженому розмірі (а.с. 79), 11.06.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Корнєєвим М.М. надіслано вимогу №20074 про повне виконання рішення суду (а.с. 70), та повторно надіслано вимогу 26.06.2025 (а.с. 73).

Вжиті державним виконавцем заходи не забезпечили виконання рішення суду у повному обсязі, боржник надіслав у відповідь інформаційні листи, згідно з якими розмір пенсії не змінився (а.с. 71, 75).

08.07.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Корнєєвим М.М. прийнято постанову ВП №78160957 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн на боржника за невиконання рішення суду (всупереч рішенню суду пенсія виплачується з обмеженням максимальним розміром) без поважних причин (а.с. 77).

Боржник, в інформаційному листі від 30.06.2025 посилається на те, що рішенням суду у справі №240/22457/24 було зобов`язано здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ХЗ67664 від 22.10.2024 та не зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області виплачувати пенсію без обмеження максимальним розміром (а.с. 75).

Разом з тим встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22.01.2025 в адміністративній справі №240/22457/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні з 01.02.2023 перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №XЗ67664 від 22.10.2024 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, відповідно.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.02.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №XЗ67664 від 22.10.2024 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, відповідно.

Отже, як вірно зазначає суд першої інстанції, рішення суду у справі №240/22457/24 стосувалося відмови ГУ ПФУ в Житомирській області у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення.

Тобто, станом на час розгляду справи №240/22457/24 питання щодо граничного розміру пенсії не потребувало вирішення, оскільки пенсія ОСОБА_1 взагалі не була перерахована, а судом вирішувався спір щодо її перерахунку.

Про це було відомо ГУ ПФУ в Житомирській області, однак воно свідомо надавало інформацію державному виконавцю про те, що судом у справі №240/22457/24 не було зобов`язано перерахувати пенсію без обмеження граничним розміром, тому її розмір визначений на виконання рішення суду у справі №240/22457/24 і залишився незмінним незважаючи на рішення суду у справі №240/1202/25 (а.с. 75).

Також встановлено, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.03.2025 та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2025 у справі №240/1202/25 мотивовані тим, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, а не норми Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" (а.с. 87).

Залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій Верховний Суд у пунктах 35-36, 54 постанови від 17.09.2025 у справі №240/1202/25 зазначив, що положеннями статті 46 Закону № 4059-IX та Постанови № 1 запроваджено тимчасове (на 2025 рік) застосування до призначених (перерахованих) пенсій (пенсійних виплат) певної категорії осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, коефіцієнтів зменшення пенсії, тобто вказаними положеннями законодавства фактично встановлено інше (додаткове) регулювання відносин, відмінне від того, що встановлено Законом № 2262-ХІІ, що не узгоджується із приписам статті 11 Закону № 2262-ХІІ, який є спеціальним у законодавчому регулюванні відносин у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб.

Крім того, застосування до призначених (перерахованих) пенсій (пенсійних виплат) певної категорії осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, коефіцієнтів зменшення пенсії згідно із статтею 46 Закону № 4059-IX та пункту 1 Постанови № 1 призводить до обмеження конституційного права такої категорії осіб на належний соціальний захист, що передбачений спеціальним законом, а також порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту таких осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України. Поширення дії Закону № 4059-IX та Постанови № 1 на пенсії, що призначені відповідно до Закону України № 2262-XII, є грубим порушенням норм Конституції України, зокрема статей 8, 19 та 92.

Застосування при обчисленні (перерахунку) розміру пенсій громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі та інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, положень статті 46 Закону № 4059-IX та Постанови № 1, якими передбачено виплату таких пенсій, із застосуванням коефіцієнтів до суми пенсії, яка перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (що фактично призводить до обмеження розміру таких пенсій), є протиправним та таким, що обмежує гарантоване право на належний соціальний захист, передбачене статтею 46 Конституції України. Таку позицію висловлено у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2025 року у справі №120/1081/25 (а.с. 101).

Однак, незважаючи на те, що судом вирішено спірні правовідносини між сторонами щодо обмеження розміру пенсії, умови пенсійного забезпечення ОСОБА_1 після прийняття судом рішення у справі №240/1202/25 не змінилися.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у порушення висновків, викладених у рішенні Житомирського окружного адміністративного суду від 07.03.2025, постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2025 та постанові Верховного Суду від 17.09.2025 у справі №240/1202/25, при визначенні розміру пенсії ОСОБА_1 продовжило застосовувати до його пенсії положення статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08 липня 2011 року щодо обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, про що свідчить наданий державним виконавцем до суду розрахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 (а.с. 80).

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 03 грудня 2025 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.