Справа № 345/6911/25
Суддя: Кулаєць Б. О.
Дата ухвалення: 2025-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/6911/25
Провадження № 2-а/345/115/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2025 м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кулаєць Б.О., розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця,

В С Т А Н О В И Л А:

02.12.2025 до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшов вищевказаний адміністративний позов, в якому позивач просить суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця ВП № 79400991 від 20.10.2025 про відкриття виконавчого провадження. Зобов`язати державного виконавця закрити виконавче провадження. Визнати, що постанова ІНФОРМАЦІЯ_2 №932 від 04.06.2025 не набрала законної сили у зв`язку з неврученням. Стягнути судові витрати з відповідача.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За приписами статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі по тексту - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Положеннями ст. 19 КАС України закріплено загальні положення про предметну юрисдикцію адміністративних судів, у зв`язку із чим передбачено відповідний перелік справ у публічно-правових спорах, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця врегульовані положеннями ст. 287 КАС України, за змістом частини першої якої учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 287 КАС України, адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Положеннями ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 14 березня 2018 року у справі № 213/2012/16 (провадження № 14-13цс18), зокрема, зазначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), тобто не за рішенням, ухваленим судом, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом, що передбачено як із частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII, так і частиною першою статті 181 КАС України в редакції, що діяла на час розгляду справи.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №324/1018/17 (провадження № 14-245цс18) та від 05 грудня 2018 року у справі № 422/2249/17 (провадження №14-494цс18).

Стаття 20 КАС України визначає розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів.

Згідно пунктів 1-3 частини 1 статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму; адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

З матеріалів позовної заяви встановлено, що предметом даного спору є постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню постанови у справі про адміністративне правопорушення, яка була винесена посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, за встановлених обставин, на виконанні державного виконавця не перебуває виконавчий лист, виданий на підставі судового рішення, ухваленого згідно з пунктами 1-3 частини 1 статті 20 КАС України, а тому даний спір відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 20, ч. 5 ст. 287 КАС України не відноситься до предметної юрисдикції Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області, як адміністративного суду, а підсудний окружному адміністративному суду.

Крім того, вважаю за необхідне зазначити, що позов не пов`язаний з вирішенням спору про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки його предметом є не вирішення питання правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а неправомірність дій державного виконавця на стадії виконавчого провадження з виконання рішення, прийнятого посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Даний пункт статті також не регулює питання щодо дій суду у випадку порушення правил предметної підсудності.

Отже, нормами КАС України не визначено необхідних дій суду у випадку надходження до місцевого загального суду як адміністративного суду позовної заяви, яка йому предметно не підсудна.

Як зазначено вище, місцевий загальний суд як адміністративний суд позбавлений права розглядати предметно не підсудний йому позов через те, що не є тим судом, який встановлений законом для розгляду справ даної категорії.

Водночас, за нормами частини 6 статті 8 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Таким чином, з метою недопущення порушення права позивачки на справедливий і публічний розгляд її справи, у зв`язку з відсутністю норм процесуального законодавства, які чітко регулюють дії суду у випадку надходження позовної заяви, яка йому предметно не підсудна, суд вважає за необхідне застосувати до виниклих правовідносин аналогію закону, яким є положення, наведені в п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України, з урахуванням чого направити справу до відповідного окружного адміністративного суду, яким з урахуванням ст. 26 КАС України є Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Як визначено ч. 6 ст. 29 КАС України, питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4-6 частини першої цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.

Частиною 8 статті 29 КАС України передбачено, що передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Згідно зі ст. 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали за адміністративним позовом, приходжу до висновку, що адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства не Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області як адміністративним судом, а Івано-Франківським окружним адміністративним судом. Відповідно вважаю, що наявні всі підстави для передачі справи за предметною та територіальною підсудністю для розгляду до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ст.ст. 124, 125 Конституції України, ст.ст. 8, 19, 20, 29, 30, 287 КАС України, ст.ст. 3, 74 ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 241, 248 КАС України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця, передати за підсудністю до Івано-Франківського окружного адміністративного суду (вул. Незалежності, 46 м. Івано-Франківськ, 76000).

Копію ухвали надіслати позивачу.

Передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: