Справа № 131/1574/25
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 131/1574/25 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Коваль А.М.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

02 грудня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 14 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 за №5968 від 16.09.2025 про закриття справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити, за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 14.10.2025 позов задоволено частково.

Постанову №5968 від 16 вересня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП скасовано та направити справу на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в чатсині направлення справи на новий розгляд та прийняти нове рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП за відсутності в діях позивача події та складу інкримінованого адміністративного правопорушення. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, при цьому в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Як встановлено судом першої інстанції, 16 вересня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову №5968, якою справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (а.с.19). Згідно зазначеної постанови, при розгляді матеріалів справи начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що у справі відсутні документи, які підтверджують факт належного оповіщення ОСОБА_1 (витяг з наказу, корінець повістки), а також не визначено точну дату його неприбуття, у зв`язку із чим провадження у справі закрито. В постанові також зазначено, що громадянин ОСОБА_1 пояснив, що письмові пояснення на окремому аркуші будуть подані безпосередньо перед розглядом справи завчасно. Просив долучити до матеріалів справи ордер №1032310. Зазначив, що на момент підписання протоколу розпорядження були відсутні, їх надали згодом, однак витяг з АІТС «Оберіг» так і не надали. Винним себе не визнає, наполягає на розгляді справи 16.09.2025 року за його особистої участі з обов`язковою фіксацією перебігу розгляду справи засобами аудіо- та відеозапису. Крім того, вказані пояснення написані ОСОБА_1 у протоколі №537 від 09.09.2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст 210-1 КУпАП (а.с. 15).

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова №5968 від 16 вересня 2025 року винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 з порушенням установленого порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення. Зокрема, її було ухвалено у відсутність ОСОБА_1 , без його участі у розгляді, без оголошення постанови та без надання можливості позивачу реалізувати свої процесуальні права дати пояснення по справі, подати докази та заявити клопотання, що є порушенням вимог статей 268, 276, 278, 279 КУпАП.

Тому суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та скасування спірної постанови з направленням справи на новий розгляд уповноваженим органом. Новий розгляд справи надасть можливість позивачу заявити клопотання, надати пояснення, належним чином скористатись правовою допомогою при розгляді відносно нього справи про адміністративне правопорушення. З іншого боку, відповідач матиме можливість усунути недоліки винесеної постанови та в подальшому перейти до дослідження зібраних у справі доказів та прийняття відповідного рішення у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 245 КУпАП, передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до норм ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні законодавства України про військовий обов`язок і військову службу.

Згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Так, згідно оскаржуваної постанови, при розгляді матеріалів справи начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що у справі відсутні документи, які підтверджують факт належного оповіщення ОСОБА_1 (витяг з наказу, корінець повістки), а також не визначено точну дату його неприбуття, у зв`язку із чим провадження у справі закрито. В постанові також зазначено, що громадянин ОСОБА_1 пояснив, що письмові пояснення на окремому аркуші будуть подані безпосередньо перед розглядом справи завчасно. Просив долучити до матеріалів справи ордер №1032310. Зазначив, що на момент підписання протоколу розпорядження були відсутні, їх надали згодом, однак витяг з АІТС «Оберіг» так і не надали. Винним себе не визнає, наполягає на розгляді справи 16.09.2025 року за його особистої участі з обов`язковою фіксацією перебігу розгляду справи засобами аудіо- та відеозапису. Крім того, вказані пояснення написані ОСОБА_1 у протоколі №537 від 09.09.2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст 210-1 КУпАП (а.с. 15).

Як убачається з письмових пояснень ОСОБА_1 від 15 вересня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , 09 вересня 2025 року під час його особистого звернення до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою отримання військово-облікового документа щодо нього було складено протокол №537 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, розгляд якого призначено на 10:00 год. 16.09.2025 року. У поясненнях позивач зазначив, що своєї вини не визнає, оскільки про існування розпорядження №1802 від 01.05.2025 року, яким передбачалося його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , він дізнався лише під час складання протоколу. ОСОБА_1 підкреслив, що за місцем проживання жодних повідомлень, повісток чи викликів не отримував, тому не міг умисно не з`явитися до центру. Він також звернув увагу, що в розпорядженні №1802 навпроти його прізвища відсутні будь-які відмітки про інформування або вручення повістки, а протокол і додані до нього матеріали не містять доказів ухилення від виконання військового обов`язку, у зв`язку з чим у його діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення (а.с. 18).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції зазначив, що оскаржувана постанова №5968 від 16 вересня 2025 року винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 з порушенням установленого порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення. Зокрема, її було ухвалено у відсутність ОСОБА_1 , без його участі у розгляді, без оголошення постанови та без надання можливості позивачу реалізувати свої процесуальні права дати пояснення по справі, подати докази та заявити клопотання, що є порушенням вимог статей 268, 276, 278, 279 КУпАП.

Як наслідок, суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова №5968 від 16 вересня 2025 року не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, що є підставою для її скасування.

Колегія суддів зазначає, що фактично суд першої інстанції надав оцінку процедурним порушенням відповідача під час складання спірної постанови, тоді як наявності або відсутності факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 210-1 КУпАП судом не встановлювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд першої інстанції мав підстави для висновку, що позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення з направленням справи на новий розгляд уповноваженим органом. Новий розгляд справи надасть можливість позивачу заявити клопотання, надати пояснення, належним чином скористатись правовою допомогою при розгляді відносно нього справи про адміністративне правопорушення.

Відповідачем також не оскаржується судове рішення в частині задоволення позову про скасування постанови від 16.09.2025.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не надає оцінки спірній постанові на предмет її правомірності або протиправності.

Доводи скаржника, щодо відсутності у суду першої інстанції правових підстав застосування п.2 ч. 3 ст. 286 КАС України з огляду на те, що спірна постанова складена уповноваженою особою та уповноваженим органом колегія суддів відхиляє, оскільки зазначеною нормою КАС України не передбачено виключного переліку випадків, за яких справа про адміністративне правопорушення направляється на новий розгляд, в тому числі лише за обставин прийняття рішення не уповноваженим органом.

Водночас, допущені відповідачем процедурні порушення при прийнятті спірної постанови є наслідком направлення справи на новий розгляд для повного та належного вирішення питання про можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 14 жовтня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Смілянець Е. С.