Справа № 280/9042/25
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року Справа № 280/9042/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, 88000; )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, 69057; )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

13.10.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Закарпатській області), в якому позивач просить суд:

- залучити до участі в справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, . пр. Соборний, 158-6, м. Запоріжжя, 69005;

- визнати протиправним та скасувати рішення №85 від 25.08.2025 відповідача щодо відмови в перерахунку/переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" розділ XI п.12 ст.37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, за заявою від 22.07.2025 позивача про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889-VlII "Про державну службу" розділ XI п.12 ст.37 Закону України від 16.12.1993 №3723- XII "Про державну службу" в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу період роботи з 01.07.1992 по 30.04.2016 в Господарському (Арбітражному) суді Запорізької області до стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців та перевести з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, на пенсію за віком як особу, що має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 №3723-ХІІ п.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, починаючи з 22.07.2025, з урахуванням виданих Господарським судом Запорізької області Довідки від 18.07.2025 №05-43/03 про складові заробітної плати (посадовий оклад, ранг, надбавка за вислугу років) та Довідки від 18.07.2025 №05-43/04 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за період з 01.01.2019 по 31.12.2023, який до 1 січня 2024р. працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано для призначення пенсії як особі, що має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби;

- стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено в позовній заяві (вх.№51196 від 13.10.2025). Зокрема зазначено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон України № 1058-IV). 22.07.2025 позивач звернулася до органів Пенсійного фонду із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон України №3723-XII), яка за принципом екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ в Закарпатській області. За результатами розгляду вказаної заяви та доданих до неї документів відповідачем було прийнято рішення від 30.07.2025 № 85 про відмову в проведенні перерахунку пенсії позивачу з посиланням на те, що станом на 01.05.2016 позивач не перебувала на посадах державної служби та не мала станом на цю дату 20 років стажу державної служби. При цьому за розрахунком відповідача станом на 01.05.2016 стаж державної служби позивача становив 23 роки 10 місяців 2 дні. Не погоджуючись із зазначеним рішенням позивач звернулася до Пенсійного фонду України зі скаргою та заявою до ГУ ПФУ в Закарпатській області про виправлення помилок, допущених у рішенні від 30.07.2025 № 85. За результатами розгляду заяви відповідачем було прийнято уточнююче рішення №85 від 25.08.2025 про відмову в проведенні перерахунку пенсії позивачу з посиланням на те, що станом на 01.05.2016 позивач не перебувала на посадах державної служби та не мала станом на цю дату 20 років стажу державної служби. Стаж державної служби позивача станом на 01.05.2016 відповідачем визначено у розмірі 12 років 7 місяців 3 дні та зазначено, що посада помічника судді не віднесена до відповідних категорій посад державної служби, які визначені статтею 25 Закону України №3723-XII, а надані позивачем довідки видані безпідставно. Зауважено, що відповідно до пункту 4 частини 2 статті 46 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон України №889-VIII) та пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 час перебування на посадах помічників суддів, а також на посадах патронатних служб в інших державних органах, зараховується до стажу державної служби, а вказані відповідачем підстави для прийняття оскаржуваного рішення є необґрунтованими та суперечать приписам чинного законодавства України. Вважаючи рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заперечення відповідача проти задоволення позовних вимог викладені у відзиві на позовну заяву (вх.№54800 від 31.10.2025) де, окрім іншого, зазначено, що на підставі повного, всебічного та об`єктивного розгляду вказаної заяви та доданих до неї документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області за принципом екстериторіальності винесено рішення № 85 від 30.07.2025 (уточнююче) про відмову в переведенні на пенсію державного службовця відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон України №889-VIII), у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України станом на 01.05.2016. Зауважено, що після набрання чинності Законом України №889-VIII право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України №3723-XII мають лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України №3723-XII вік і страховий стаж. За результатами розрахунку стажу позивача встановлено, що станом на 01.05.2016 стаж державного службовця ОСОБА_1 становить 12 років 7 місяців 3 дні. Відтак, оскільки станом на 01.05.2016 заявниця не працював на посадах державної служби та не мала 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, то відповідно, права на перехід з пенсії за віком по Закону України № 1058-IV на пенсію за віком по Закону України №889-VIII позивач не має. Водночас відзначено, що до набрання чинності Законом України №889-VIII помічник судді був державним службовцем, але з 01.05.2016 ця посада перестала належати до посад державного службовця, тому відсутні правові підстави для зарахування періодів роботи ОСОБА_1 на посаді помічника судді до її стажу державної служби. При цьому, зазначено, що посада помічника судді не віднесена до відповідних категорій посад державної служби, які визначені статтею 25 Закону України №3723-ХІІ. Враховуючи, що позивачем повністю не дотримано вимог Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII в частині перебування станом на 01.05.2016 на посаді, яка відноситься до посад державної служби та в частині наявності у неї необхідного стажу державної служби, то підстави для переведення позивача з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України №3723-XII відсутні. Крім того, з огляду на відсутність підстав для переведення позивача на пенсію державного службовця, надання довідок позивачем для призначення такого виду пенсії, є передчасним. На підставі вищевикладеного представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позиція третьої особи відображена у письмових поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву (вх.№54453 від 30.10.2025) де, зокрема зазначено, що до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України №889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали, зокрема, жінки, які: досягли віку 60 років та мають передбачений законодавством страховий стаж; мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. У зв`язку з набуттям з 01.05.2016 чинності Законом України №889-VIII, положення Закону України № 3723-ХІІ, яким до 01.05.2016 визначалися умови призначення пенсії державним службовцям, втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пункті 10 і 12 розділу XI Закону України №889-VIII). Водночас вказано, що до набрання чинності Законом України № 889-VIII помічники судді були державними службовцями, однак втратили відповідний статус після змін до законів «Про державну службу» та «Про судоустрій та статус суддів». Закон України №889-VIII визначив, що посади помічників суддів належать до посад патронатної служби, на які не поширюються дія цього Закону, крім статті 92. Отже, провівши розрахунок стажу, відповідачем встановлено, що станом на 01.05.2016 стаж державного службовця ОСОБА_1 становить 12 років 7 місяців 3 дні. Відтак, право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у позивача відсутнє. Додатково відзначено, що так як з 01.05.2016 заявниця не працювала на посадах державної служби, то довідка про заробітну плату № 05-43/04 від 18.07.2025 для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи з 2019-2023 р.р.) видана безпідставно. Що стосується довідки про заробітну плату № 05-43/03 від 18.07.2025 для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за вислугу років), то що для осіб, які перебували на посадах державної служби станом на 01.05.2016 довідка повинна видаватися відповідно до пункту 6-7 Наказу Міністерства соціальної політики України № 750 від 10.05.2017, про що має бути обумовлено у самій довідці. З огляду на вищезазначене представник третьої особи просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим 18.08.2000 Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області (а.с.7-9).

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за віком, яка призначена їй відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, що підтверджується наданими до матеріалів справи розрахунками пенсії позивача (а.с.81-97).

22.07.2025 позивач звернулася до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України №3723-XII (а.с.17).

У відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (із подальшими змінами та доповненнями) (далі Порядок № 22-1) передбачено, що з 01.04.2021 органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Відповідно до пункту 4.2. Порядку №22-1 засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що мав розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, а саме ГУ ПФУ в Закарпатській області.

Враховуючи наведене, заява позивача від 22.07.2025 в порядку екстериторіальності розглянута ГУ ПФУ в Закарпатській області.

За результатами розгляду поданої позивачем заяви та долучених до неї документів відповідачем прийнято рішення від 30.07.2025 №85, яким позивачу відмовлено у переведенні на пенсію державного службовця. В обґрунтування вказаного рішення, зокрема, зазначено, що за даними трудової книжки НОМЕР_3 від 07.08.1991 ОСОБА_1 працювала з 01.07.1992 на посадах державного службовця в Арбітражному суді Запорізької області. З 04.02.2005 переведена на посаду помічника голови господарського суду. Помічник судді на даний час не є державним службовцем. До набрання чинності Законом України №889-VIII помічник судді був державним службовцем, але з 01.05.2016 ця посада перестала належати до посад державного службовця. Отже, провівши розрахунок стажу, встановлено, що на 01.05.2016 стаж державного службовця становить 23 роки 10 місяців 2 дні. Так як з 01.05.2016 заявниця не працювала на посадах державної служби, то довідка про заробітну плату № 05-43/04 від 18.07.2025 для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи з 2019-2023 рр.) видана безпідставно. Що стосується довідки про заробітну плату № 05-43/03 від 18.07.2025 для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за вислугу років), то вона повинна видаватися відповідно до пунктів 6-7 Наказу Міністерства соціальної політики України №750 від 10.05.2017, про що має бути обумовлено у самій довідці (а.с.24-25).

Не погодившись із винесеним відповідачем рішенням позивач 11.08.2025 звернулася до Пенсійного фонду України із скаргою на рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області №85 від 30.07.2025 про відмову в перерахунку, у якій просила:

- скасувати рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області №85 від 30.07.2025 про відмову в проведенні перерахунку в переході з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», як особі, яка має не менш як 20 років роботи па посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців згідно з Законом України №889-VIII та статтею 37 розділу XI підпунктів 10 і 12 Закону України №3723-ХІІ;

- повторно розглянути заяву від 22.07.2025 про проведення перерахунку та призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», як особі, яка має не менш як 20 років роботи на посадах, піднесених до відповідних категорій посад державних службовців згідно з Законом України №889-VIII та статтею 37 розділу XI підпунктів 10 і 12 Закону України №3723-ХІІ (а.с.29-35).

Крім того, 14.08.2025 позивач звернулася до ГУ ПФУ в Закарпатській області із скаргою, у якій просила:

- здійснити відповідні заходи в рамках повноважень щодо обставин, за якими при розгляді заяви від 22.07.2025 ГУ ПФУ в Закарпатській області не застосовано Порядок №622 від 14.09.2016 (із змінами від 12.07.2024), який підлягає застосуванню з 01.01.2024;

- провести службову перевірку на предмет неупередженості дій та належного виконання службових обов`язків посадовими особами, які приймали рішення №85 від 30.07.2025, у тому числі, начальника відділу перерахунків пенсій №2 Тетяни ПОПОВИЧ та Світлани ЗЕЛЕНЧУК (а.с.26-28).

За результатами розгляду скарги позивача, ГУ ПФУ в Закарпатській області листом від 12.09.2025 №4016-4081/С-02/8-0700/25 повідомило позивачу, що заяву №1672 від 22.07.2025 про перерахунок пенсії - перехід на пенсію за іншим законом повторно переглянуто та винесено уточнююче рішення №85 від 25.08.2025 про відмову в перерахунку пенсії. Водночас, рішення №85 від 30.07.2025 вважається скасованим (а.с.26).

В обґрунтування рішення №85 від 25.08.2025 відповідачем, зокрема, зазначено, що за даними трудової книжки НОМЕР_3 від 07.08.1991 ОСОБА_1 працювала з 01.07.1992 на посадах державного службовця в Арбітражному суді Запорізької області. З 04.02.2005 переведена на посаду помічника голови Господарського суду. Помічник судді на даний час не є державним службовцем. До набрання чинності Законом України №889-VIII помічник судді був державним службовцем, але з 01.05.2016 ця посада перестала належати до посад державного службовця. Також зазначено, що посада помічника судді не віднесена до відповідних категорій посад державної служби, які визначені статтею 25 Закону України №3723-ХІІ. Отже, провівши розрахунок стажу, встановлено, що станом на 01.05.2016 стаж державного службовця становить 12 років 7 місяців 3 дні. Відтак, у заявниці відсутнє право на призначення пенсії згідно Закону України №889-VIII, так як станом на 01.05.2016 вона не перебувала на посадах державної служби, а також станом на цю дату у неї відсутні 20 років стажу державної служби (а.с.37-38).

Крім того, за результатами розгляду скарги позивача, Пенсійним фондом України листом від 12.09.2025 №4016-4081/С-02/8-0700/25 роз`яснено позивачу, що з 01.05.2016 набрав чинності Закон України №889-VIII. Пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом (01.05.2016) займали посади державної служби та мали не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, та особи, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право па призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Зважаючи на те, що станом на 01.05.2016 позивач не займала посаду державної служби та у неї відсутні 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, підстави для призначення пенсії відповідно до Закону №889-VIII відсутні. (а.с.41-42).

Вважаючи рішення відповідача від 25.08.2025 №85 протиправним та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства України, позивач звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон України № 1058-ІV), який набрав чинності 01.01.2004.

Згідно зі статтею 1 Закону України № 1058-ІV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, визначаються Законом України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015, який набрав чинності 01.05.2016.

Приписами статті 90 Закону України №889-VІІІ передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон України №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно із пунктами 10, 12 розділу Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України № 3723-ХІІ і Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у зразковому рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №500/5183/17.

З оскаржуваного рішення судом встановлено, що підставою для відмови позивачу в переведенні з пенсії за віком на пенсію державного службовця згідно Закону України № 3723-ХІІ є те, що за даними трудової книжки НОМЕР_3 від 07.08.1991 ОСОБА_1 працювала з 01.07.1992 на посадах державного службовця в Арбітражному суді Запорізької області. З 04.02.2005 переведена на посаду помічника голови Господарського суду. Помічник судді на даний час не є державним службовцем. До набрання чинності Законом України №889-VIII помічник судді був державним службовцем, але з 01.05.2016 ця посада перестала належати до посад державного службовця. Також зазначено, що посада помічника судді не віднесена до відповідних категорій посад державної служби, які визначені статтею 25 Закону України №3723-ХІІ. Отже, за розрахунком стажу встановлено, що станом на 01.05.2016 стаж державного службовця у позивача становить 12 років 7 місяців 3 дні. Відтак, у заявниці відсутнє право на призначення пенсії згідно Закону України №889-VIII, так як станом на 01.05.2016 вона не перебувала на посадах державної служби, а також станом на цю дату у неї відсутні 20 років стажу державної служби.

Таким чином, в обґрунтування недотримання позивачем вимог статті 37 Закону України №3723-XII в частині відсутності у ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 стажу державної служби у розмірі 20 років, відповідач посилається на неможливість врахування до стажу державної служби позивача періодів її роботи на посадах помічника судді, помічника заступника голови суду та помічника голови суду, оскільки такі не відносяться до посад державної служби.

Оцінюючи такі аргументи, суд виходить з того, що частина 1 статті 25 Закону України №3723-XII визначала, що основними критеріями класифікації посад державних службовців є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу.

Відповідно до статті 1 Закону України № 3723-XII, який був чинним протягом тривалих періодів роботи позивача на відповідних посадах, державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Пунктом 1 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі Порядок №283), який був чинним на час роботи позивача на посадах помічника судді, помічника заступника голови суду та помічника голови суду та до 01.05.2016, регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Відповідно до Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців, зокрема: на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю.

Частиною 2 статті 9 Закону України №3723-ХІІ передбачено, що регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України.

Частиною 1 статті 154 Закону України № 2453-VI від 07.07.2010р. «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, чинній станом на 30.04.2016 та 01.05.2016) було визначено, що кожний суддя суду загальної юрисдикції має помічника, статус і умови діяльності якого визначаються цим Законом, Законом України «Про державну службу» та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 88-р від 24.02.2003 «Про віднесення посад працівників апарату судів загальної юрисдикції до відповідних категорій посад державних службовців» посади помічників суддів місцевих судів віднесені до п`ятої категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 2 Розділу І «Загальні положення» Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції, затвердженим рішенням Ради суддів України № 14 від 25.03.2011, помічник судді - це посадова особа, яка перебуває на державній службі, забезпечує виконання суддею відповідних повноважень та сприяє здійсненню правосуддя.

Таким чином, посада помічника судді до набрання чинності Законом України № 889-VІІІ відносилась до посади державного службовця, що також не заперечується відповідачем, зокрема, і в оскаржуваному рішенні.

Водночас, суд звертає увагу, що наявні в матеріалах справи Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОK-5) містять інформацію про спеціальний стаж ОСОБА_1 за період з січня 2010 року по квітень 2016 року, зокрема, в графі «код підстави для обліку спецстажу» зазначено «ЗДС037А1». Код підстави ЗДС037А1 використовується для обліку спецстажу за посадами державних службовців згідно з Довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.

Наведене, на думку суду, додатково свідчить про безпідставність неврахування відповідачем періодів роботи позивача на посадах помічника судді, помічника заступника голови суду та помічника голови суду до стажу державної служби.

Таким чином, періоди роботи позивача на посадах помічника судді, помічника заступника голови суду та помічника голови суду підлягають зарахуванню до стажу державної служби, а доводи відповідача про те, що стаж роботи на таких не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця, є безпідставними.

Згідно з відомостями трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 , виданої 07.08.1981 на ім`я ОСОБА_1 :

- 01.07.1992 позивача прийнято в Арбітражний суд Запорізької області на посаду спеціаліста першої категорії;

- 16.07.1992 позивача переведено на посаду спеціаліста другої категорії;

- 05.01.1994 позивач приняла посаду державного службовця;

- 17.06.1994 позивачу присвоєно 13 ранг державного службовця;

- 03.01.1996 позивача переведено на посаду спеціаліста першої категорії;

- 17.10.1997 позивачу присвоєно 11 ранг державного службовця

- 10.07.1998 позивача переведено на посаду провідного спеціаліста;

- 13.10.1999 позивача тимчасово призначено на посаду головного спеціаліста;

- 21.06.2001 «Арбітражний суд» перейменовано у «Господарський суд»;

- 01.08.2004 позивачу присвоєно 10 ранг державного службовця;

- 04.02.2005 позивача переведено на посаду помічника голови господарського суду;

- 04.02.2005 позивачу присвоєно 9 ранг державного службовця;

- 12.01.2011 позивача призначено на посаду помічника судді у зв`язку із змінами у штатному розписі;

- 18.07.2011 позивача призначено на посаду помічника заступника голови господарського суду, як таку, що успішно пройшла стажування;

- 02.07.2012 позивача призначено на посаду помічника голови господарського суду, як таку, що успішно пройшла стажування;

- 10.12.2019 позивача призначено на посаду помічника голови Господарського суду Запорізької області на час виконання суддею ОСОБА_2 повноважень на адміністративній посаді;

- 14.12.2022 позивача призначено на посаду помічника голови Господарського суду Запорізької області на час виконання суддею ОСОБА_3 повноважень на адміністративній посаді.

Як уже зазначено вище, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України №3723-XII і Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" №889-ХІІ, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Так, станом на 01.05.2016 спеціальний стаж позивача на посадах державної служби (у тому числі з урахуванням стажу на посадах місцевого самоврядування, який враховується до стажу державної служби) становив більше 20 років, що підтверджується записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 та обґрунтовано було встановлено відповідачем у рішенні від 30.07.2025 №85.

Зазначений стаж є достатнім для призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

При цьому, наявність у позивача віку та страхового стажу, передбачених частиною 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ, відповідачем не заперечується.

Тож, відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про відмову у переведенні позивача на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України №3723-ХІІ у зв`язку з не зарахуванням до стажу державної служби періодів роботи позивача на посадах помічника судді, помічника заступника голови суду та помічника голови суду, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що визначені чинним законодавством.

Таким чином, мотиви, покладені відповідачем в обґрунтування спірного рішення від 25.08.2025 №85, є безпідставними та не відповідають чинному нормативно-правовому регулюванню, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню як таке, що не відповідає критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України.

Отже, з урахуванням наведеного суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача врахувати позивачу до стажу державної служби періоди її роботи з 01.07.1992 по 30.04.2016 та перевести позивача на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України №3723-ХІІ, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача перевести позивача з 22.07.2025 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України №3723-ХІІ, з урахуванням виданих Господарським судом Запорізької області Довідки від 18.07.2025 №05-43/03 про складові заробітної плати (посадовий оклад, ранг, надбавка за вислугу років) та Довідки від 18.07.2025 №05-43/04 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за період з 01.01.2019 по 31.12.2023, який до 1 січня 2024р. працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано для призначення пенсії як особі, що має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 3-1 Порядку призначення пенсії деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622 (далі Порядок №622), державні службовці, які на день набрання чинності Законом №889-VIII займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом № 889-VIII, мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби.

Пункт 4 Порядку №622 передбачає, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. Середньомісячна сума зазначених виплат за місяць визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за місяць на фактичну чисельність державних службовців за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Пунктами 5 та 6 Порядку №622 передбачено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII Про державну службу пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII Про державну службу та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.

У разі ліквідації державного органу довідки видаються органом, який є правонаступником, а в разі його відсутності - у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із НАДС.

У разі перейменування посад, зокрема відсутності відповідних посад державної служби у штатних розписах на дату звернення особи за призначенням пенсії державного службовця, прирівняння (встановлення відповідності) посад державної служби після 1 січня 2024 р. здійснюється на основі визначеного державним органом класифікаційного коду, зазначеного в штатному розписі на дату звільнення особи.

За посадами державної служби, які не визначені класифікаційним кодом на дату звільнення особи, прирівняння (встановлення відповідності) посади працюючих державних службовців не здійснюється. Довідки видаються державним органом відповідно до умов, що діяли до 1 січня 2024 р. з урахуванням пункту 4 цього Порядку.

Судом встановлено, що довідка про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби від 18.07.2025 № 05-43/03, видана Господарським судом Запорізької області, складена за формою, передбаченою Додатком 4 до Порядку №622, містить відображення складових заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за ранг (9 ранг), надбавка за вислугу років (50%) (за стаж державної служби 23 роки 9 місяців) на які нараховано страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Щодо довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд) від 18.07.2025 № 05-43/04, виданої Господарським судом Запорізької області, суд зазначає, що така довідка складена відповідно до Додатку 5 до Порядку №622, містить дані про надбавки, премії та інші виплати за періоди з 01.01.2019 до 31.12.2023, на всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Вищезазначені довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, що видані Господарським судом Запорізької області є чинними і не оспорюваними.

Верховний Суд у постанові від 27.01.2023 у справі № 340/4184/21 виклав правовий висновок, згідно із яким для належного захисту прав позивача слід зобов`язати відповідача призначити і здійснити нарахування й виплату пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках.

Крім того, в постанові від 28.01.2025 у справі № 560/2123/24 Верховний Суд виклав такий правовий висновок: суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що для належного захисту прав позивача слід зобов`язати відповідача перевести позивача з 20.12.2023 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та здійснити нарахування та виплату пенсії у розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, зазначеної у довідках від 11.12.2023 № 1989 та від 30.01.2024 № 14.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 09.04.2024 у справі №560/9407/22.

За приписами частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тому, задля ефективного захисту прав і свобод позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги позивача шляхом зобов`язання відповідача перевести позивача з 22.07.2025 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України №3723-ХІІ, розраховану в розмірі 60 відсотків від заробітку, вказаного в довідках Господарського суду Запорізької області від 18.07.2025 №05-43/03 та № 05-43/04.

Щодо інших посилань учасників справи, суд зазначає, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

У рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно із пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

На підставі системного аналізу положень законодавства України та доказів наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20грн, що підтверджується квитанцією №U96Y-2336-EM9E від 06.10.2025 (а.с.43).

За таких обставин, судовий збір у розмірі 1211,20грн підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, як суб`єкта владних повноважень, яким прийнято протиправне рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, 88000; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, 69057; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, 88000; ) від 25.08.2025 №85 про відмову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в переведенні на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, 88000; ) врахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до стажу державної служби періоди її роботи з 01.07.1992 по 30.04.2016 в Господарському (Арбітражному) суді Запорізької області та перевести позивача з 22.07.2025 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України №3723-ХІІ, розраховану в розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках Господарського суду Запорізької області від 18.07.2025 №05-43/03 та № 05-43/04.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, 88000; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 05.12.2025.

Суддя І.В.Садовий