Справа № 460/9966/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 460/9966/23 пров. № А/857/36005/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання: Ільченко А.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Головного управління ДПС у Рівненській області та Державної податкової служби України на додаткове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року (суддя Поліщук О.В., ухвалене в м. Рівне о 10:59, повний текст складено 31.07.2025) у справі №460/9966/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинення певних дій, стягнення середньої заробітної плати за час відсторонення,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив: визнати протиправним і скасувати наказ Державної податкової служби України (далі ДПС, відповідач-1) №152 від 07 березня 2023 року «Про порушення дисциплінарного провадження»; визнати протиправним і скасувати наказ ДПС «Про накладення дисциплінарного стягнення» №8-дс від 14 квітня 2023 року, яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з займаної посади державної служби за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу» (далі Закон № 889-VIII); поновити позивача на посаді заступника начальника Головного управління ДПС у Рівненській області (далі ГУ ДПС у Рівненській області, відповідач-2); виплатити позивачу середньомісячну заробітну плату за період відсторонення від виконання обов`язків.

15.04.2025 від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій просив: визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової служби України від 07 березня 2023 року №152 «Про порушення дисциплінарного провадження»; визнати протиправним та скасувати наказ від 14 квітня 2023 року № 8 дс «Про накладення дисциплінарного стягнення»; визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової служби України від 21 серпня 2023 року № 1011-0 «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 »; зобов`язати керівника Державної податкової служби України поновити на посаді заступника начальника Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області. Вважати діючим наказ Державної податкової служби України №1021-о від 21 серпня 2024 року «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 ». Виплатити середньомісячну заробітну плату за період відсторонення від виконання посадових обов`язків. Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області () на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 272 854 грн. 66 коп. Допустити рішення суду до негайного виконання.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 08.05.2025 заяву ОСОБА_1 про зміну предмета позову задоволено частково. Прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмета позову в частині доповнення первісних позовних вимог вимогою про визнання протиправним та скасування наказу Державної податкової служби України від 21.08.2023 № 1011-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » та вирішено здійснювати розгляд адміністративної справи № 460/9966/23 з урахуванням такої заяви у прийнятій судом частині. У прийнятті до розгляду решти заяви, - відмовлено.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної податкової служби України від 21.08.2023 № 1011-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ».

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що порушення дисциплінарного провадження не фіксує факту здійснення позивачем дисциплінарного проступку, а призначене лише з метою ретельної перевірки обставин, викладених у доповідній записці, яка стала підставою для порушення дисциплінарного провадження. Таким чином, застосування відповідачем необмеженої дискреції чи порушень норм чинного законодавства під час вирішення питання про порушення дисциплінарного провадження, суд не встановив. Відповідно до ч. 1 ст. 72 Закону № 889-VIII державний службовець може бути відсторонений від виконання посадових обов`язків у разі виявлення порушень, встановлених, зокрема, п. 1 ч. 2 ст. 65 цього Закону, за які до нього може бути застосовано дисциплінарне стягнення. Суд зазначив, що якщо за результатами дисциплінарного провадження встановлено факт вчинення дисциплінарного проступку, вид якого передбачає відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків, то це означає, що таке відсторонення на час прийняття рішення відповідачем про порушення дисциплінарного провадження могло бути обґрунтованим. Так, формування дисциплінарної комісії у державному органі здійснюється суб`єктом призначення та зазначеними вище нормами чинного законодавства не передбачено формування такої дисциплінарної комісії одноразово, для розгляду конкретної дисциплінарної справи, а відповідно, із наведеного можна дійти висновку про наявність повноважень у ДПС України, як суб`єкта призначення, на формування дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ, яка діє на постійній основі. Факти створення суб`єктом призначення ДПС України дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ, яка діє на постійній основі, не оспорюється позивачем. Таким чином, із наведених обставин та аналізу норм чинного законодавства судом встановлено правомірність формування відповідачем-1 дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ, яка діє на постійній основі, а відповідно, і правомірність розгляду дисциплінарної справи позивача саме постійно діючою дисциплінарною комісією, а не створеною одноразово. Суд дійшов висновку, що розгляд дисциплінарної справи позивача дисциплінарною комісією, яка діє на постійній основі, відповідає вимогам до її формування, встановленим ст.ст.68-71 Закону №889-VIII та Порядку № 1039, відповідно, аргументи позивача про порушення відповідачем-1 процедури формування дисциплінарної комісії спростовуються вищенаведеними обставинами та аналізом чинного законодавства, тому не можуть бути обрані обґрунтованими підставами для визнання протиправними та скасування оспорюваних наказів. Дослідивши зміст подання та матеріалів дисциплінарної справи, суд дійшов висновку, що дисциплінарна комісія не встановила і не навела ні жодного факту невиконання або неналежного виконання позивачем посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, ні наявності вини в його діях/бездіяльності, ні мотивів, з яких вона дійшла висновку, що характер допущених порушень та спричинені цим наслідки призвели до підриву довіри до позивача як носія влади, приниження державного органу, підриву його авторитету і були несумісними з продовженням служби. Крім того, недотримання позивачем пунктів 1, 2, 4 та 7 розділу 3 Посадової інструкції в частині виконання основних посадових обов`язків відповідач кваліфікував як порушення Присяги, за що до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. в оскаржуваному наказі відсутні посилання на норми закону, підзаконного акту або пунктів Положення про Головне управління ДПС в Рівненській області, чи наказу про розподіл обов`язків між керівним складом ГУ ДПС у Рівненській області, чи посадової інструкції заступника начальника ГУ ДПС у Рівненській області Грабового В.В., які б визначали вищевказане підпорядкування Комісії регіонального рівня керівнику податкового органу (особі, яка виконує його обов`язки) та наділення останнього повноваженнями на здійснення контролю за прийнятими нею рішеннями, визначеними Порядком № 1165. Суд дійшов висновку, що позивач не може нести персональну відповідальність за рішення, які є результатом діяльності колегіального органу, позаяк відповідно до вимог ч.2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Оскільки резолютивна частина рішення суду від 25.07.2025 не містила висновків щодо вирішення усіх позовних вимог, заявлених позивачем в межах цієї адміністративної справи, з ініціативи суду прийнято додаткове рішення.

Додатковим рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року визнано протиправним та скасовано наказ Державної податкової служби України від 14.04.2023 № 8-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення». Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління ДПС у Рівненській області з 22.08.2023. Стягнуто з Головного управління ДПС у Рівненській області на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за період відсторонення від виконання посадових обов`язків з 07.03.2023 по 14.04.2023, в розмірі 30201,47 грн. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення на користь ОСОБА_1 середньомісячної заробітної плати за період відсторонення у межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погодившись із зазначеним додатковим судовим рішенням, Головне управління ДПС у Рівненській області та Державна податкової служби України подали апеляційні скарги. Вважають, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням обставин справи, порушенням норм матеріального і процесуального права.

Обґрунтування апеляційної скарги Головного управління ДПС у Рівненській області та ДПС України аналогічні обгрунтуванням на рішення суду від 25.07.2025 року.

Просять скасувати додаткове рішення суду та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Позивачем подано відзив на апеляційні скарги, в якому просить залишити без змін додаткове рішення суду.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, представників Головного управління ДПС у Рівненській області та Державної податкової служби України, які просить задоволити апеляційні скарги, позивача, який просив залишити без змін додаткове рішення суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного.

Згідно ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Частиною першою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, однією із підстав для ухвалення додаткового судового рішення є не ухвалення судом рішення щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази.

ОСОБА_1 були заявлені позовні вимоги про визнання протиправним і скасування наказу Державної податкової служби України від 07.03.2023 № 152 «Про порушення дисциплінарного провадження»; визнання протиправним і скасування наказу Державної податкової служби України від 14.04.2023 № 8-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення»; визнання протиправним та скасування наказу Державної податкової служби України від 21.08.2023 № 1011-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 »; поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління ДПС у Рівненській області; виплату ОСОБА_1 середньомісячної заробітної плати за період відсторонення від виконання обов`язків.

Так, в ході судового розгляду даної справи, з приводу кожної із зазначених вище позовних вимог судом досліджувалися наявні у справі докази.

З резолютивної частини рішення суду від 25.07.2025 вбачається, що судом першої інстанції прийнято рішення лише щодо однієї позовної вимоги: визнання протиправним та скасування наказу Державної податкової служби України від 21.08.2023 № 1011-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ».

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного від 26.11.2025 року апеляційні скарги Головного управління ДПС у Рівненській області та Державної податкової служби України залишено без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року у справі №460/9966/23 без змін.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про винесення додаткового рішення в частині вимог: про визнання протиправним та скасування наказу Державної податкової служби України від 14.04.2023 № 8-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення»; поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління ДПС у Рівненській області з 22.08.2023; стягнення з Головного управління ДПС у Рівненській області на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за період відсторонення від виконання посадових обов`язків з 07.03.2023 по 14.04.2023, в розмірі 30201,47 грн.

Судом встановлено, що наказом ДПС України «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » від 21.08.2023 №1011-0 позивача фактично звільнено 21.08.2023. Підставою прийняття наказу від 21.08.2023 №1011-0 є спірний наказ ДПС від 14.04.2023 №8-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення». Відтак, позивача слід поновити на посаді заступника начальника ГУ ДПС у Рівненській області з 22.08.2023.

Водночас апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про необхідність із урахуванням відсутності у діях ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку у вигляду порушення Присяги державного службовця та приписів частини 2 статті 74 Закону №889-VIII стягнути на користь позивача середню заробітну плату час відсторонення від виконання посадових обов`язків в розмірі 30 201,47.

Пунктами 2 та 3 частини першої статті 371 КАС України встановлено, що негайно виконуються рішення суду присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління ДПС у Рівненській області та виплати йому середнього заробітку за час відсторонення від виконання посадових обов`язків у межах суми стягнення за один місяць підлягає до негайного виконання.

Доводи апеляційних скарг, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційних скаргах, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив додаткове судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційні скарги слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління ДПС у Рівненській області та Державної податкової служби України залишити без задоволення, а додаткове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року у справі №460/9966/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 04.12.2025