Справа № 383/1516/25
Суддя: Адаменко І. М.
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 383/1516/25
Номер провадження 2-а/383/48/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі

головуючої судді Адаменко І.М.,

за участю секретаря судового засідання Зербул С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) справу № 383/1516/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , через представника позивача, адвоката Бондаренко І.А., звернувся з вказаним адміністративним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 13листопада 2025 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Степаненко М.В. відносно нього ухвалено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовано в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території Українисерії АВ №00009003 від 13.11.2025 року, при цьому у постанові зазначено, що 10.11.2025 року о 15 год 01 хв за адресою М-14, кв 126+562, Миколаївська область автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб марки MANTGA 18.400, д/з НОМЕР_1 , та відповідальна особаРижков Микола Володимирович допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 6,643% (0,764 тонни) при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тонн, такими діями вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Вказує, що у нього на підставі договору оренди (найму) транспортного засобу від 23.10.2025 року перебуває у користуванні транспортний засіб марки MAN, комерційний номер TGA 18.400, д/з НОМЕР_1 та відповідно до товарно-транспортної накладної №193 від 10.10.2025 року на транспортному засобі MAN, комерційний опис TGA 18.400, д/з НОМЕР_1 з напівпричепом марки KRONE реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 10.11.2025 року здійснював перевезення вантажу кукурудзи 3-го класу врожай 2025 року.Крім того, вказує, що на сьогодні в Україні не існує затвердженого належним чином порядку, методу вимірювання навантаження, оскільки вагове обладнання повинно забезпечувати саме по осьове зважування у русі транспортного засобу. В даному випадку, слід також врахувати і властивості вантажу, який перевозив належний позивачу автомобіль, а саме кукурудзу, який є подільним вантажем, що може переміщувати по всім осям транспортного засобу під час руху. А тому проведення зважування у русі, шляхом по осьового заїзду тягача на платформу ваг, без дотримання часу, необхідного для врівноваження сипучого (подільного) вантаж, не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу, адже це не дозволяє враховувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача при заїзду на платформу ваг, тоді як вантаж, в силу своїх властивостей, легко деформується під дією мінімальних сил.

З наведених підстав позивач просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі від 13.11.2025 року серія АВ №00009003, як незаконну.

До суду від представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Чернової В.В. надійшов відзив на позов, який обґрунтований тим, що рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами». Дійсно, абзацом 4 пункту 4 Правил №30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Таким чином, законодавством чітко встановлено, що перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху в межах 2% не потребує оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Проте, оскільки вагові параметри транспортного засобу позивача із урахуванням результатів їх зважування відповідачем перевищують нормативні більше, ніж на 2 відсотки, то такий транспортний засіб вважаються великоваговим та мав здійснювати рух автомобільними дорогами на підставі дозволу. Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 6,643% (0.764 тон), тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Окрім того, вказують, що навантаження на осі було зафіксоване вмомент проїзду транспортного засобу через систему габаритно-ваговогоконтролю.Жодних доказів на підтвердження того, що в момент фіксації правопорушеннянавантаження на осі були іншим, ніж зафіксовані приладом автоматичним длязважування транспортних засобів у русі позивачем не надано.Варто зазначити, що відмінність у визначенні граничної ваги транспортногозасобу полягає у врахуванні загальної маси. Зокрема, у випадках, коли йдетьсяпро перевезення контейнерів або змінних кузовів, можуть застосовуватисяпідвищені граничні показники загальної маси транспортного засобу відповіднодо чинного законодавства. Однак це жодним чином не впливає на обмеженнящодо допустимого навантаження на вісь, яке залишається фіксованим на рівні11,5 тон.Таким чином, навіть за умови перевезення контейнера або змінного кузова,якщо навантаження на вісь не перевищує встановленої норми, рух такоготранспортного засобу відповідає вимогам законодавства і не може бутипідставою для застосування обмежень чи санкцій.Завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси,перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осітранспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маситранспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів післяздійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках,транспортний засіб з відповідними технічними параметрами. На цій підставі просять відмовити в задоволені позову в повному обсязі (а.с.34-45).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, від 13 листопада 2025 року серії АВ №00009003, створених системою задопомогою технічних засобів WIM 52, Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, зав. № WIM52, головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Степаненко Михайлом Володимировичем, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, як відповідальну особу, яка допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів (а.с.13).

Як вбачається зі змісту вказаної постанови 10.11.2025 року о 15 год. 01 хв. за адресою: М-14, км.126+562, Миколаївська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовано транспортний засіб MANTGA 18.400 державний номерний знак НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 6,643% (0,764 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно дочастини першої статті 29 Закону України «Про дорожні йрух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Згідно з частиною 4 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення № 103) передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Положення №103 основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.

Згідно з підпунктом 2 та 29 пунктом 5 Положення №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Отже, відповідачу надано право здійснювати державний контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування для збереження доріг від руйнування вантажним транспортом з перевищенням габаритно-вагових параметрів.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174 (далі Порядок №1174).

Згідно з п.2 Порядку №1174 автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті (далі - автоматичний пункт) - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Відповідно до п.12 Порядку №1174 автоматичний пунктможе забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадаютьна кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількостіколіс (скатності) на осях транспортного засобу (заможливості); вимірювання габаритів транспортного засобу (заможливості); фіксаціюта розпізнавання номерного знакатранспортного засобу; фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне обробленнязібраних данихта передачуінформації доінформаційно-комунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-комунікаційної системи.

Згідно з пунктами 13, 14, 17 Порядку №1174 під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-комунікаційної системи у вигляді метаданих. Метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки -назва засобу вимірювальної технікита його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, найменування власника засобу вимірювальної техніки,інформацію про відповідність та/або результати повірки (датаповірки,строк діїповірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксаціїздійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, номерний знак транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка ГДСТУ 8824:2019 Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку, повну масу транспортного засобу,з овнішні габарити транспортного засобу (заможливості), розподіл навантаження за осями транспортного засобу(номеросі,фактичне навантаженняна вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількістьколіс) на осі (занаявності); фотографії транспортного засобу: фронтальну, фотографію номерного знака транспортного засобу, оглядову фотографію із зображенням розпізнаного номерногознака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності). У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Процедуру оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті відповідно до покладених на них повноважень матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, визначено Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512 (далі Інструкція №512).

Пунктом 1 Розділу ІІ Інструкції №512 передбачено, що уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою та третьою статті 132-1 КУпАП. Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.

Згідно абзацу 1 пункту 2 Розділу ІІ Інструкції №512 уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.

Пунктом 3 Розділу ІІ Інструкції №512 передбачено, що під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Формування проєкту постанови здійснюється автоматизовано. При цьому уповноважена посадова особа може створювати ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Таким чином, враховуючи, що сформована системою в автоматичному режимі постанова виноситься без складання протоколу про адміністративне правопорушення, що передбачено пунктом 3 Розділу ІІ Інструкції №512, а також враховуючи, що ні Порядком №1174, а ні Інструкцією №512 не передбачено перед винесенням постанови складення будь-яких інших матеріалів (актів, довідок зважування тощо), можливість перевірити правомірність притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП виникає у уповноваженої на те особи, в тому числі суду, на підставі дослідження інформації від автоматичних пунктів, яка передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Згідно підпункту 22.5 пункту 22 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Таким чином, ПДР встановлено заборону перевезення вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують хоча б один нормативно-ваговий параметр фактичної маси та/або навантаження на вісь. А відтак, перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Частиною 2 статті 132-1 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, яка тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Відповідно до ст 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.

Відповідно до змісту ст.283 КУпАП постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Частиною другою ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності слугувало те, що позивач допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 6,643 % (0,764 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон.

Дослідивши наявні в матеріалах справи інформаційні картки габаритно-вагового контролю стосовно зафіксованої події адміністративного правопорушення (а.с.49-50, 53, 56), суд доходить висновку, що з них являється за можливе встановити метадані, перелік яких визначено пунктом 15 Порядку №1174.

Процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, доступ до чого є абсолютно обмеженим, та вносити/коригувати або змінювати зміст такої постанови - є неможливим.

Надаючи правову оцінку доводам про те, що оскаржувана постанова не в повній мірі відповідає вимогам Інструкції №512 суд виходить з наступного.

Як встановлено зі змісту оскаржуваної постанови, в ній наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання (вчинення адміністративного правопорушення), повну масу транспортного засобу, навантаження на осі, кількість вісей та відстань між ними.

Таким чином, суд доходить висновку, що зміст оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст.132-1 КУпАП, а тому помилковими є доводи позивача про те, що в оскаржуваній постанові відсутній необхідний обсяг інформації, оскільки вимоги до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, у тому числі й зафіксоване в автоматичному режимі, визначені ст.283 КУпАП, з урахуванням ст. 279-1 КУпАП, та як встановлено судом оскаржувана постанова відповідає їм.

Разом з тим, Інструкція №512 не містить імперативної вимоги щодо необхідності зазначення в постанові всього обсягу інформації.

При цьому, оскаржувана постанова дійсно не містить відомостей щодо напівпричепу. Водночас, суд не може визнати такий формальний недолік оформлення постанови як підставу для її скасування, при наявних доказах суттєвого перевищення загальної маси навантаження.

До того ж, вимоги п.22.5 ПДР України стосуються обмежень по загальній масі та/або по окремій масі кожної осі транспортного засобу та не ставляться у залежність від наявності чи відсутності причепу/напівпричепу, оскільки останній приводиться у рух за допомогою тягача.

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №5300 та додатку до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №5300, за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ТУ та ДСТУ 8809:2018 (а.с.53-55).

Порушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексних технічних засобів, які пройшли повірку у встановленому законодавством порядку.

На поданих представником позивача фотокартках габаритно-вагового контролю стосовно зафіксованої події адміністративного правопорушення міститься інформація факту вчинення правопорушення, а саме: дата та час вчинення правопорушення, місце вчинення правопорушення, географічні координати місця вчинення правопорушення, фото фіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку та перевищення навантаження.

Аналіз усіх наявних в справі доказів, дає підстави стверджувати, що факт перевищення встановлених вагових обмежень автомобіля MAN, комерційний номер TGA 18.400, д/з НОМЕР_1 , власником якого є позивач, доведений в повній мірі.

Щодо тверджень позивача відносно того, що належний йому на праві власності транспортний засібMAN, комерційний номер TGA 18.400, д/з НОМЕР_1 , та напівпричіп марки KRONE реєстраційний номер НОМЕР_3 , перебували у користуванні ОСОБА_3 відповідно до договору оренди, а тому вищезазначеного правопорушення не вчиняв, а отже - оскаржувана постанова винесена без врахування всіх обставин у справі і тому є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, суд виходить з наступного.

Згідно договору оренди (найму) транспортного засобу від 23.10.2025 року, вбачається, що у користуванні ОСОБА_3 перебуває транспортний засіб марки MAN, комерційний опис TGA 18.400, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_4 , колір синій, особливі відмітки: спеціалізований вантажний сідловий тягач, 2007 року випускуреєстраційний номер НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричіп н/пр. контейнеровоз обладнаний пристроями для перевезення контейнерів типу 1А, марки KRONE, комерційний опис SD, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_5 , колір чорний, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с.17-18).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 виданого ТСЦ 3543 18.10.2025 року, дата першої реєстрації 05.03.2008 року, дата першої реєстрації в Україні 14.03.2023, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марка MAN, комерційний опис TGA 18.400, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_4 , колір синій, особливі відмітки: спеціалізований вантажний сідловий тягач 2007 року випуску належить ОСОБА_1 , повна маса транспортного засобу становить 18000 кг (а.с.15).

Відповідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , виданого ТСЦ 3543 16.09.2025 року, дата першої реєстрації в Україні 05.03.2020 року, реєстраційний номер ВА0505XGРижков Микола Володимирович є також власником спеціалізованого напівпричіпа н/пр. контейнеровоз обладнаний пристроями для перевезення контейнерів типу 1А, марки KRONE, комерційний опис SD, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_5 , колір чорний, 2010 року випуску, повна маса 38000 кг (а.с.16).

Як вбачається, з товарно-транспортної накладної №193 від 10.11.2025 року на транспортному засобі марки MANTGA 18.400 спеціалізований вантажний сідловий тягач, НОМЕР_1 , 10.11.2025 року здійснював перевезення кукурудзи 3-го класу, вага 42160 кг, водій ОСОБА_2 ВХМ №889467 від 26.01.2022 року до вантажоодержувача СП ТОВ «Трансбалктермінал», за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, вул. Сухолиманська, 58, для ТОВ «КернеоТрейд» (а.с.14), також факт перевезення кукурудзи 3-го класу, вагою брутто 42080, тара 15720, нетто 26360, підтверджується аналізом якості №655495 від 12.11.2025 року (а.с.19).

Разом з тим, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Згідно статті 279-7 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили:така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Таким чином, під час розгляду справи посадова особа Укртрансбезпеки використовує, зокрема, відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів» від 14 листопада 2018 року №1197 визначено процедуру внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу.

Так, згідно пунктів 3, 21 вказаного Порядку, підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є: визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування; визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем; оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом; користування фізичною особою транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички); користування фізичною або юридичною особою транспортним засобом на підставі договору фінансового або оперативного лізингу; оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона. Внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив безпосередньо власник транспортного засобу, здійснюється у сервісному центрі МВС у присутності власника транспортного засобу (його представника за довіреністю) та належного користувача.

Таким чином, саме з ініціативи власника транспортного засобу вносяться до реєстру відомості про належного користувача транспортного засобу.

Позивачем не надано до суду належних допустимих доказів на підтвердження наявності відомостей про належного користувача транспортних засобів MAN, комерційний номер TGA 18.400, д/з НОМЕР_1 , та напівпричіп марки KRONE реєстраційний номер ВА0505XG, в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів на момент розгляду справи.

Зважаючи на зазначене, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, оскільки останній сам же належним чином не зареєстрував право користування транспортним засобом іншим суб`єктом господарювання, а також не дотримався вимог статті 14-1 КУпАП.

Посилання позивача на неправильне врахування навантаження на вісь транспортного засобу, суд відхиляє, оскільки навантаження на осі було зафіксовано в момент проїзду транспортного засобу через систему габаритно-вагового контролю, крім того завантажувати вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси,перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осітранспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маситранспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів післяздійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках,транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

Відповідно до пунктів 8.14 - 8.15 Глави 8 Правил перевезення вантажів автомобільнимтранспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (далі Правила № 363) завантажені предмети слід розміщувати ізакріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осібчи створенню перешкод для руху.

Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями,ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками),сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріпленнявантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бутидостатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Згідно з пунктом 12.1 Глави 12 Правил №363 передбачено, що при транспортуваннівантажів необхідно дотримувати вимог Правил дорожнього руху України.

Відповідно до пункту 12.5 Глави 12 Правил № 363 для транспортування вантаж требарівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіляі не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху,випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасниківдорожнього руху.

Пунктом 8.20 Глави 8 Правил № 363 визначено, що водій зобов`язаний перевіритивідповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху тазабезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити Замовника про виявленінедоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню.

Отже, водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема подільного вантажуавтомобільним транспортом зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метоюуникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпекидля пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Наведеними вище нормативними актами не передбачається можливості звільненняперевізника від відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільнийтранспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у випадкупереміщення вантажу у вантажному відсіку автомобіля.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду у справі № 803/1540/16 від 24.07.2019 та постанові Верховного Суду від 22.12.2021 у справі № 420/3371/21.

Враховуючи наведене, зважування транспорту проводилось працівниками Укртрансбезпеки належною вимірювальною технікою, яка перебувала в робочому стані, що не оспорювалось позивачем, а тому підстави для сумніву у достовірності результатів зважування, за відсутності будь-яких інших даних про зважування з боку позивача, відсутні.

Враховуючи встановлені при розгляді справи обставини, суд приходить до висновку про те, що доводи позивача не спростовують факт перевищення нормативно допустимого вагового (осьового) навантаження транспортного засобу, та підстав для притягнення його до відповідальності, тоді як оскаржувана постанова серії АВ №00009003 від 13.11.2025 є такою, що відповідає встановленим обставинам справи та вимогам чинного законодавства про автомобільний транспорт, а тому підстави для її скасування відсутні.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість адміністративного позову, у зв`язку з чим відмовляє у його задоволенні в повному обсязі.

У зв`язку з відмовою в задоволені позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-77, 139, 194, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 в задоволені адміністративного позову до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі та закриття справи про адміністративне правопорушеннявідмовити повністю.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІД паспорт № НОМЕР_8 від 02.03.2018 року, орган видачі 3515, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, , місцезнаходження: вул. Антоновича, 51, м. Київ, п.і. 03150.

Повний текст рішення суду складено 04.12.2025 року.

Суддя І.М. Адаменко