Справа № 200/8724/25
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року Справа№200/8724/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- визнання протиправними дій щодо перерахунку пенсії без урахуванням довідки про заробітну плату від 30.12.1992 року № 517 про період роботи з 14.07.1986 року по 04.09.1986 року та наказу про преміювання від 25.07.2006 року № 3к, виданого АП Костянтинівським заводом скловиробів ім. 13-ті розстріляних працівників;

- зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії з 01 серпня 2025 року на підставі довідки про заробітну плату від 30.12.1992 року № 517 про період роботи з 14.07.1986 року по 04.09.1986 року та наказу про преміювання від 25.07.2006 року № 3к, виданого АП Костянтинівським заводом скловиробів ім. 13-ті розстріляних працівників.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію по інвалідності 2 групи (в розмірі відшкодування фактичних збитків) відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вказує, що згідно до розрахунків із матеріалів пенсійної справи позивачу була обчислена пенсія виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках відповідно до довідки про заробітну плату від 30.12.1992 року № 517 про період роботи з 14.07.1986 по 04.09.1986 роки та наказу про преміювання від 25.07.2006 року № 3, виданого АП Костянтинівським заводом скловиробів ім. 13-ті розстріляних працівників, де коефіцієнт заробітку для обчислення пенсії (згідно розрахунку заробітку з матеріалів пенсійної справи станом на 28.02.2024 року) складав 12,29050.

При цьому, відповідно до протоколу від 16.08.2025 року розмір пенсії позивача зменшено, через зменшення коефіцієнту заробітку для обчислення пенсії до 2,90126.

12.09.2025 року позивач звернувся з заявою до відповідача, в якій просив перерахувати пенсію, виходячи із заробітної плати, одержаної у зоні відчуження у 1986 році, проте відповідач відмовив у перерахунку, пославшись, що електронну пенсійну справу може бути переглянуто у зв`язку з наданням додаткових документів.

Позивач повторно звернувся до відповідача та надав копії документів, які були в наявності та містилися попередньо в матеріалах пенсійної справи при призначення пенсії виходячи із коефіцієнта заробітку 12,29050.

Адвокатом Дзісь А.Р. було подано адвокатський запит про надання інформації про результати розгляду заяви та доданих документів 25.09.2025 року через портал електронних послуг Пенсійного Фонду України.

У відповідь на адвокатський запит від 22.10.2025 року відповідач направив листа, що одним із структурних підрозділів ініційовано проведення перевірки довідок про заробітну плату. Після надходження інформації про результати перевірки документів, електронну пенсійну справу буде переглянуто.

Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем надано відзив на позовну заяву від 28.11.2025 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що з 01.09.2025 електронна пенсійна справа позивача була приведена у відповідність до вимог чинного законодавства.

Розмір пенсії обчислено виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня відповідного року, з урахуванням усіх належних надбавок і підвищень. Загальний розмір пенсійної виплати склав 20100.59 грн.

Під час перевірки пенсійної справи було встановлено відсутність первинних документів, у тому числі довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження, з якої раніше обчислювалась пенсія позивачу.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій (постанова правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 № 22-1), довідка про заробітну плату видається підприємством, установою або організацією на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану заробітну плату. Підставою для проведення розрахунку заробітної плати за період роботи в зоні відчуження є первинні документи, що підтверджують період роботи, тривалість робочого дня та місце її виконання.

Постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7 встановлює підвищені коефіцієнти оплати праці (2-, 3-, 4-кратні тарифні ставки залежно від зони небезпеки) для працівників, відряджених у зону відчуження.

Постанова Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1989 № 153/10-43 визначає скорочений робочий день (6 годин) та правила оплати надурочних робіт. Застосування цих норм також потребує наявності підтверджувальних документів.

За результатами аналізу електронної пенсійної справи ОСОБА_1 встановлено, що в матеріалах справи міститься довідка про заробітну плату від жовтня 2006 №1083 за роботу в зоні відчуження, видана ОСОБА_1 АП «Костянтинівський завод скловиробів ім. 13-ти розстріляних робітників» за період роботи з 14.07.1986 по 04.09.1986, в якій зазначено тарифну ставку розраховану у завищеному розмірі, а також сума премії за вказаний період не підтверджена діючим положенням про преміювання та наказом про внесення змін до нього.

Таким чином, за відсутності довідок про заробітну плату та інших первинних документів, які видаються підприємствами на підставі бухгалтерських даних, спеціалісти Головного управління законно здійснили перерахунок пенсії позивача з урахуванням п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, як це передбачено статтями 54 і 57 Закону № 796-XII.

Наголошує, що дії управління не суперечать чинному законодавству, тому просив відмовити в позові ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 . Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач значиться на пенсійному обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідом 2 групи, про що зазначено у посвідченні від 22.06.2009 року та від 07.08.2019 року.

Згідно з розрахунками з матеріалів пенсійної справи позивачу була обчислена пенсія виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках відповідно до довідки про заробітну плату від 30.12.1992 року № 517 про період роботи з 14.07.1986 по 04.09.1986 роки та наказу про преміювання від 25.07.2006 року № 3, виданого АП Костянтинівським заводом скловиробів ім. 13-ті розстріляних працівників.

На підставі вищезазначеної довідки коефіцієнт заробітку для обчислення пенсії (згідно розрахунку заробітку з матеріалів пенсійної справи станом на 28.02.2024 року) складав 12,29050.

Згідно протоколом з пенсійної справи позивача від 16.08.2025 року розмір пенсії позивача відповідачем було зменшено з підстав зменшення коефіцієнту заробітку для обчислення пенсії до 2,90126.

Відповідно до листа пенсійного органу від 08.09.2025 року до надходження підтверджуючої інформації щодо первинних документів, на підставі яких видано довідки про заробітну плату, розмір пенсії розраховуються із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

У вказаному листі відповідачем наведено перелік документів, які необхідно надати для підтвердження складових довідки про заробітну плату і поновленні виплати пенсії виходячи із коефіцієнту заробітку для обчислення пенсії 12,29050.

12.09.2025 року позивач звернувся з заявою до відповідача, в якій просив перерахувати пенсію, виходячи із заробітної плати, одержаної у зоні відчуження у 1986 році.

Однак, відповідач відмовив у перерахунку пославшись на те, що електронну пенсійну справу може бути переглянуто у зв`язку з наданням додаткових документів.

Засобами вебпорталу ПФУ позивач звернувся до відповідача, надавши копії документів, які були в наявності та містилися в матеріалах пенсійної справи при призначенні пенсії, виходячи із коефіцієнта заробітку 12,29050.

Оскільки відповідь на заяву не було надано, представником позивача адвокатом Дзісь А.Р. було скеровано адвокатський запит про надання інформації про результати розгляду заяви та доданих документів 25.09.2025 року через портал електронних послуг ПФУ.

У відповідь на адвокатський запит від 22.10.2025 року відповідач направив листа про те, що одним із структурних підрозділів ініційовано проведення перевірки довідок про заробітну плату. Після надходження інформації про результати перевірки документів, електронну пенсійну справу буде переглянуто.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для здійснення перерахунку пенсії, виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження, суд враховує таке.

Нормами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, визначені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796-ХІІ від 28.02.1991 (далі - Закон № 796-ХІІ).

Відповідно до статті 1 Закону № 796 цей Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

За приписами статей 54, 55 Закону України №796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 3 ст. 65, ст. 70 Закону України №796-ХІІ, посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах свої законні інтереси та інтереси своїх дітей.

Статтею 57 Закону України №796-ХІІ передбачено, що порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України. Особам, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, а також в евакуації населення на добровільній безплатній основі і стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджено відповідними документами, пенсія по інвалідності за їх бажанням обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

З 01 січня 2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року № 1210, якою затверджено Порядок обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок № 1210).

У відповідності до ст. 1 Порядку № 1210, цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Частиною 1, 3, 4 ст. 3 Порядку № 1210 від 23 листопада 2011 року передбачено, що у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження: з дня аварії не менш як 12 місяців підряд, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати за будь-який повний календарний місяць роботи в зазначеній зоні; менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження; менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати;

Згідно з п. 10 Порядку № 1210, призначення пенсії із заробітної плати, одержаної за роботу за межами зони відчуження, провадиться на загальних підставах відповідно до Закону № 1058-ІV.

Отже, Законом № 796-ХІІ та Порядком № 1210 передбачено, що розрахунок пенсії проводиться на підставі довідки про заробітну плату, виданої за місцем роботи особи, яка звертається з проханням про перерахунок пенсії, з заробітної плати, одержаної за основним місцем роботи, тобто, при обчисленні пенсії враховується фактичний заробіток, який був одержаний працівником.

З матеріалів справи вбачається, що 12.09.2025 року позивач звернувся з заявою до відповідача, в якій просив перерахувати пенсію, виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження у 1986 році, обчисленого на підставі довідки про заробітну плату від 30.12.1992 року № 517 про період роботи з 14.07.1986 по 04.09.1986 роки та наказу про преміювання від 25.07.2006 року № 3, виданого АП Костянтинівським заводом скловиробів ім. 13-ті розстріляних працівників.

Проте, відповідач відмовив у здійсненні перерахунку, оскільки довідка не підтверджена первинними документами і потребує додаткової перевірки.

При цьому, жодних посилань на норми права, які зобов`язують позивача підтверджувати довідки підприємства, що знаходиться в процедурі банкрутства з 2001 року, первинними документами відповідь пенсійного органу не містить.

Суд критично ставиться до тверджень відповідача про необхідність підтвердження довідки про розмір заробітної плати первинними бухгалтерськими документами, оскільки відповідач має всі повноваження щодо отримання від установ та підприємств необхідної інформації та право здійснити перевірку довідок.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, відповідач не довів правомірності своїх дій щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача.

Таким чином, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в перерахунку пенсії по інвалідності є протиправними.

Враховуючи встановлені обставини справи, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п. 9 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, як інвалід 2 групи, тому судові витрати відсутні.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 без урахуванням довідки про заробітну плату від 30.12.1992 року № 517 про період роботи з 14.07.1986 року по 04.09.1986 року та наказу про преміювання від 25.07.2006 року № 3к, виданого АП Костянтинівським заводом скловиробів ім. 13-ті розстріляних працівників.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01 серпня 2025 року на підставі довідки про заробітну плату від 30.12.1992 року № 517 про період роботи з 14.07.1986 року по 04.09.1986 року та наказу про преміювання від 25.07.2006 року № 3к, виданого АП Костянтинівським заводом скловиробів ім. 13-ті розстріляних працівників.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 04 грудня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л.Б. Голубова