Справа № 240/13859/25
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м. Житомир справа № 240/13859/25

категорія 113070200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Кривець Д.О.,

за участю: представника позивача Кисель А.С.,

представника відповідача Кухар А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Житомирській області про визнання протиправними та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №089617 від 15.04.2025 року.

Ухвалою суду від 28.05.2025 року вказана позовна заява була залишена без руху та надано Позивачу строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, шляхом надання до суду:

- уточненої позовної заяви, в якій конкретизувати суть спірних відносин, зазначити що є предметом спору (постанова про застосування адміністративно-господарської санкції, передбаченої Законом України "Про автомобільний транспорт", чи постанови, прийнятої в порядку КУаАП) та навести конкретні обґрунтування протиправності такої постанови.

Позивач ухвалу суду отримав, але недоліки позовної заяви не усунув, а тому ухвалою суду від 04.08.2025 року позовну заяву було повернено Позивачу.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2025року ухвалу суду від 04.08.2025 року було скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.

Ухвалою суду від 10.10.2025 року адміністративну справу прийнято прийнято до провадження та продовжено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 03.11.2025 року задоволено клопотання представника Позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеконференції.

Ухвалою суду від 03.11.2025 року в судовому засіданні оголошено перерву за клопотанням представника Відповідача щодо надання часу для підготовки до судового розгляду у зв`язку із озвученими новими доводами представника Позивача, які відсутні в позовній заяві та не були своєчасно доведені до Відповідача.

Одночасно суд зобов`язав представника Відповідача надати докази на підтвердження чи спростування факту ознайомлення водія з направленням на проведення перевірки.

Ухвалою суду від 26.11.2025 року постановлено про закінчення з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами та про перехід до стадії ухвалення судового рішення і дату його проголошення.

В судовому засіданні представник Позивача, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримала в повному обсязі і зазначила, що при проведенні перевірки та прийняття оскаржуваної постанови мали місце численні порушення вимог КУпАП, вимог Порядку проведення рейдових перевірок та Закону України "Про автомобільний транспорт".

Крім того, згідно доводів представника Позивача, які були озвучені в поясненнях в судовому засіданні, уповноважені особи Відповідача 07.03.2025 року допустили безпідставну зупинку транспортного засобу, який належить Позивачу, не повідомили про причини такої зупинки. Представник Позивача також вважає, що направлення на проведення рейдової перевірки не відповідає вимогам Порядку проведення рейдових перевірок, таке направлення не було завчасно вручено Позивачу.

Крім того, на думку представника Позивача, Позивач не був своєчасно та належним чином повідомлений про розгляд матеріалів. Вказані порушення свідчать про протиправність оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні представник Відповідача, Державної служби України з безпеки на транспорті, в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Житомирській області, проти позову заперечила і пояснила, що в ході рейдової перевірки 07.03.2025 року було встановлено здійснення внутрішніх перевезень вантажу транспортним засобом RENAULT PREMIUM 460 DXI, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом SCHMITZ S01, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить Позивачу, за відсутності документів, передбачених ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" та Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 року №340. Так, в ході перевірки (роздруківки) інформації, що містилася в тахографі автомобіля, було встановлено відсутність інформації про час роботи та відпочинку водія ОСОБА_2 за період з 07.02.2025 року по 03.03.2025 року, тобто за 28 днів, що передували перевірці. На момент перевірки у водія ОСОБА_2 також був відсутній бланк підтвердження його діяльності. Вказана інформація була зафіксована у відповідному акті перевірки за участі водія ОСОБА_2 .

Така відсутність документів, передбачених ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" та Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 року №340 правомірно стало підставою для винесення оскаржуваної постанови відносно Позивача як автомобільного перевізника.

Крім того, представник Відповідача зазначила, що проведення рейдової перевірки та застосування оскаржуваної фінансово-господарської санкції не регулюються жодними нормами КУпАП. На думку представника Відповідача, представники Позивача не врахували, що правопорушення мало місце до внесення змін Порядку проведення рейдових перевірок.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що уповноваженими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області 07.03.2025 року на 5 км автомобільної дороги Р-18 "Житомир - Попільня -Сквира" в ході рейдової перевірки було проведено перевірку транспортного засобу (вантажний автомобіль RENAULT PREMIUM 460 DXI, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом SCHMITZ S01, реєстраційний номер НОМЕР_2 ), який належить на праві власності Позивачу та використовується для перевезень вантажу. За результатами такої перевірки був складений відповідний акт.

Як зазначено в даному акті перевірки від 07.03.2025 року №АР 070467, дослідженому судом, при здійсненні внутрішніх перевезень (водій ОСОБА_2 ) були відсутні документи, передбачені ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: бланк підтвердження діяльності водія за період з 07.02.2025 року по 03.03.2025 року.

За результатами розгляду акту перевірки від 07.03.2025 року №АР 070467 та доданих до нього матеріалів Відповідачем в особі начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті була винесена оскаржувана постанова №089617 від 15.04.2025 року про застосування до Позивача адміністративно-господарського штрафу в сумі 17 000,00 грн.

Як зазначено в постанові №089617 від 15.04.2025 року та відповідно до доводів представника Відповідача, наведених у відзиві, підставою для застосування до Позивача адміністративно-господарського штрафу в сумі 17 000,00 грн. стало порушення вимог ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме відсутність всіх передбачених документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення (бланку підтвердження діяльності водія за період з 07.02.2025 року по 03.03.2025 року).

Безспірно, за приписами ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 5 квітня 2001 року №2344-III (надалі - Закон №2344-III), автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Аналіз положень Закону №2344-III дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством, які водій повинен мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам.

В розумінні вимог ст. 2 Закону №2344-III законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 11.02.2020 у справі №820/4624/17.

Відповідно до пунктів 1.2-1.3. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (надалі - Положення №340), це положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку.

В пункті 1.1. цього Положення №340 прямо зазначено, що це Положення розроблено відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Регламенту (ЄС) № 561/2006 Європейського Парламенту та Ради від 15 березня 2006 року про гармонізацію відповідного соціального законодавства, що регулює відносини в галузі автомобільного транспорту.

Суд враховує, що за приписами статті 6 вказаної Конвенції максимальна загальна тривалість водіння, зокрема понаднормової роботи, не повинна перевищувати дев`яти годин на день або сорока восьми годин на тиждень.

Загальна тривалість водіння, зазначена в пункті 1 цієї статті, може обчислюватись у середньому за числом днів або тижнів, що встановлюється компетентними властями чи органами в кожній країні.

В розумінні вимог п.1.5 Положення №340 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, призначене для встановлення на транспортних засобах для відображення, реєстрації, друку, зберігання та виведення в автоматичному або напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів (у тому числі їхню швидкість) та про певні періоди роботи та відпочинку їхніх водіїв;

В силу вимог пункту 6.4. Положення №340 графік змінності водіїв, відомість обліку робочого часу та відпочинку водіїв зберігаються у Перевізника.

У разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, Перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності (додаток 4).

Водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Перевізники зберігають бланк підтвердження діяльності протягом 12 місяців.

В судовому засіданні в ході дослідження матеріалів відеофіксації спірної перевірки було встановлено, що вантажний автомобіль RENAULT PREMIUM 460 DXI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить Позивачу, обладнаний тахографом, але в ході зчитування його інформації уповноваженою особою Відповідача було встановлено відсутність інформації про період роботи водія з 07.02.2025 року по 03.03.2025 року.

В судовому засіданні підтверджено відсутність у водія ОСОБА_2 під час проведення перевірки 07.03.2025 року бланку підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Представником Позивача суду надано копії наказів Позивача на підтвердження того, що водій ОСОБА_2 в період з 20.11.2024 року по 28.02.2025 року не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, але бланк підтвердження діяльності водія протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення не надано.

Відповідно до абзацу третього частини першої статті 60 Закону №2344-III перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, є підставою для застосування до автомобільних перевізників адміністративно-господарського штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначено в позові, при проведенні перевірки та прийняття оскаржуваної постанови уповноваженими особами Відповідача не були дотримані вимоги цілого рядку положень КУпАП.

Такі доводи суд вважає безпідставними, так як застосування оскаржуваного адміністративно-господарського штрафу регулюється виключно вимогами Закону №2344-III, а не положеннями КУпАП.

На виконання ухвали суду представниками Позивача не було подано заяви про уточнення позовних вимог щодо уточнення своїх доводів. Лише в ході пояснень в судовому засіданні представник Позивача збільшила свої доводи.

Так, представник Позивача в своїх усних поясненнях зазначила, що в ході проведенні перевірки та прийняття оскаржуваної постанови уповноваженими особами Відповідача не були дотримані вимоги Порядку проведення рейдових перевiрок (перевiрок на дорозi), затвердженого постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 8 листопада 2006 р. №1567 (надалі - Порядок №1567), щодо підстав зупинення автомобіля, форми направлення на перевірку, вручення копії направлення на перевірку.

Такі доводи Позивача не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

По-перше, призначення вказаної рейдової перевірки, форма направлення на таку перевірку та зупинення вантажного автомобіля уповноваженими особами Відповідача здійснено у повній відповідності до вимог Порядку №1567 в редакцій, що була чинна на день проведення перевірки.

По-друге, зміни, які були внесені до Порядку №1567 постановою КМ України №141 від 07.02.2025 року набули чинності 18.05.2025 року не підлягають застосуванню до спірних відносин так як не мають зворотної дії.

Суд вважає безпідставними також доводи представника Позивача, наведені у своїх поясненнях в судовому засіданні, щодо неналежного повідомлення Позивача про дату і місце розгляду матеріалів про допущено порушення вимог статті 48 Закону №2344-III.

В судовому засіданні встановлено, що листом Відповідача від 11.03.2025 року Позивача було повідомлено про дату, час і місце розгляду вказаних матеріалів.

Вказаний лист рекомендованим листом був направлений Позивачу і відповідно до дослідженого відстеження такого відправлення 18.03.2025 року був вручений уповноваженій особі позивача (за дорученням) (а.с.76-78).

Одночасно суд враховує, що відповідно до вимог абзацу третього частини першої статті 60 Закону №2344-III спірна відповідальність у вигляді штрафу виникає за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону.

Як вже зазначалося судом, приписи пункту 6.4. Положення №340 передбачають, що у разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, Перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності (додаток 4).

Водії зберігають такий бланк підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Як свідчать матеріали перевірки, досліджені судом, на момент проведення 07.03.2025 року перевірки у водія був відсутній бланк підтвердження його діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Відсутність такого бланка виключало можливість перевірки дотримання Позивачем вимог Положення №340 та Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті щодо тривалості робочого часу водія ОСОБА_2 .

Зазначене свідчить, що Позивачем допущено порушення вимог статті 48 Закону № 2344-III, що є підставою для застосування до нього відповідальності, передбаченої абзацом третім частини першої статті 60 Закону №2344-III.

Одночасно суд враховує, що відповідно до вимог п.8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2021 р. №1579-р Відділ державного нагляду (контролю) у Житомирській області є територіальним органом Укртрансбезпеки, який утворено в результаті реорганізації Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

Зазначене свідчить, що Відповідачем постанова про застосування до Позивача адміністративно-господарського штрафу №089617 від 15.04.2025 року винесена на підставі вимог чинного податкового законодавства, в межах наданих Відповідачу повноважень, із врахуванням всіх обставин справи, а тому підстави для її скасування відсутні.

Таким чином, позовні вимоги Позивача до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Житомирській області не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Одночасно судом залишено без розгляду клопотання представника Позивача від 27.11.2025року про її участь в судовому засіданні в режимі відеконференції.

Суд зазначає, що ухвалою суду від 26.11.2025 року постановлено про закінчення з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами та про перехід до стадії ухвалення судового рішення.

Питання, які вирішує суд при ухваленні рішення, визначені приписами статті 244 КАС України і є вичерпними. До кола таких питань не віднесено вирішення на стадії ухвалення судового рішення клопотання представників сторін про їх участь в судовому засіданні в режимі відеконференції.

Як зазначено в частині 4 статті 250 КАС України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення (повне чи скорочене) без його проголошення.

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Житомирській області - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

04.12.25