Справа № 520/7710/25
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 р.Справа № 520/7710/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 р. (ухвалене суддею Бідонько А.В., повний текст якого складено 10.07.2025 р.) по справі № 520/7710/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес-Мета" до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес-Мета» (в подальшому ТОВ «Експрес-Мета») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просило скасувати податкові повідомлення рішення № 3 від 26.03.2025 р. (форма «В4») про завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 133719 грн.; № 3 від 26.03.2025 р. (форма «Р») про нарахування до сплати ПДВ в сумі 17948317 грн. та штрафної (фінансової санкції) в сумі 4487079,25 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 р. позов задоволено частково, а саме: скасовано податкові повідомлення рішення № 3 від 26.03.2025 р. (форма «В4») про завищення ТОВ «Експрес-Мета» суми від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 133719 грн., № 3 від 26.03.2025 р. (форма «Р») в частині нарахування до сплати ТОВ «Експрес-Мета» податку на додану вартість у сумі 17946065 грн. та штрафної (фінансової санкції) в сумі 4486516,25 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 р. у частині задоволених позовних вимог, ухваливши в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес-Мета» у частині задоволених позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме вимог: Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Позивач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

У судовому засіданні представники позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечували та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог. Тобто, в межах розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції надається правова оцінка висновкам суду про задоволення позовних вимог.

Судовим розглядом встановлено, що ТОВ «Експрес-Мета» здійснює господарську діяльність у сфері оптової торгівлі одягом і взуттям, відповідно до зареєстрованого КВЕД 46.42, є платником ПДВ. Місцезнаходження Товариства зареєстровано за адресою м. Харків, вулиця Сумська, будинок 116, офіс 25.

Для розвантаження та зберігання товару ТОВ «Експрес-Мета» використовує складські приміщення, розташовані за адресами: м. Харків, вул. Мироносицька буд. 72, загальною площею 245 квадратних метрів, що підтверджується договором суборенди нерухомого майна від 01.01.2023 р., укладеного позивачем з ФОП ОСОБА_1 ; м. Київ вул. Карпатської Сiчi, 80 А корпус А вхід лiтера 4, приміщення, загальною площею 150 метрів квадратних, яке орендує на підставі договору оренди № 131/24-с від 30.07.2024 р., укладеному з ТОВ «Трін».

На підставі наказу Головного Управління ДПС у Харківській області № 735-п «Про проведення, відповідно до п. п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Кодексу документальної позапланової виїзної перевірки тривалістю 5 робочих днів ТОВ «Експрес-Мета» ()» від 13.02.2025 р. фахівцями контролюючого органу проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Експрес-Мета» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, за наслідками якої складено акт № 9833/20-40-07-13-05/35474335 від 05.03.2025 р.

Наказом Головного Управління ДПС у Харківській області № 906-12 від 20.02.2025 р. продовжено строк проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Експрес-Мета» з 25.02.2025 р. по 26.02.2025 р.

За результатами проведеної документальної позапланової перевірки відповідачем складено акт № 9833/20-40-07-13-05/35474335 від 05.03.2025 р., висновками якого встановлено порушення позивачем вимог п. 185.1 ст. 185, п. 188.1. ст. 188, п.189.4 ст. 189, п.198.5 ст.198 , п. 44.1, п. 44.6 ст. 198.1, ш. 198.2, п. 198.3, п 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України, що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 17942317 грн. та завищення податкового кредиту у сумі 139088 грн., в результаті чого встановлено завищення суми від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2024 року на суму 133719 грн., та заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на суму 17948317 грн.

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки контролюючим органом 26.03.2025 р. винесені податкове повідомлення-рішення № 3 (форма «В4») про завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 133719 грн.; № 3 (форма «Р») про нарахування до сплати ПДВ в сумі 17948 317 грн. та штрафної (фінансової санкції) в сумі 4487079,25 грн.

Не погоджуючись із вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податкові повідомлення рішення № 3 від 26.03.2025 р. (форма «В4») про завищення ТОВ «Експрес-Мета» суми від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 133719 грн. та податкове повідомлення рішення № 3 від 26.03.2025 р. (форма «Р») в частині нарахування до сплати ТОВ «Експрес-Мета» податку на додану вартість у сумі 17946065 грн. та штрафної (фінансової санкції) в сумі 4486516,25 грн., прийняті відповідачем, на підставі висновків акту перевірки, необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України ( в подальшому ПК України), господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно із п. 44.1. ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 44.3 ст. 44 ПК України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії).

Згідно із п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до п.189.4. ст. 189 ПК України, базою оподаткування для товарів/послуг, що передаються/отримуються у межах договорів комісії (консигнації), поруки, довірчого управління, є вартість постачання цих товарів/послуг, визначена у порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу. Дата збільшення податкових зобов`язань та податкового кредиту платників податку, що здійснюють постачання/отримання товарів/послуг у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно правових договорів та без права власності на такі товари/послуги, визначається за правилами, встановленими статтями 187 і 198 цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Датою збільшення податкового кредиту лізингоодержувача (орендаря) для операцій з фінансового лізингу (фінансової оренди) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу (фінансової оренди) таким лізингоодержувачем (орендарем). Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно із п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із п. 201.4 ст. 201 ПК України, платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем податку на додану вартість у ціні товару.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод. Недоведеність наявності вказаних умов позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на їх формування та відображення у бухгалтерському та податковому обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку, та підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Тобто, господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20, п. 198.5 ст. 198 ПК України, контролюючий орган наділений правом вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки з використанням інформації та документів щодо результатів такої інвентаризації за наслідками таких перевірок або під час наступних заходів податкового контролю.

Згідно із ст. 10 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка.

Організація та основні правила проведення інвентаризації врегульовано Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 879 від 02.09.2014 р. (в подальшому Положення № 879).

Відповідно до п. 5 розділу І Положення № 879, інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. При цьому забезпечуються: виявлення фактичної наявності активів та перевірка повноти відображення зобов`язань, коштів цільового фінансування, витрат майбутніх періодів; установлення лишку або нестачі активів шляхом зіставлення фактичної їх наявності з даними бухгалтерського обліку; виявлення активів, які частково втратили свою первісну якість та споживчу властивість, застарілих, а також матеріальних та нематеріальних активів, що не використовуються, невикористаних сум забезпечення; виявлення активів і зобов`язань, які не відповідають критеріям визнання.

Пунктом 7 розділу І Положення № 879 встановлено, що проведення інвентаризації є обов`язковим, у тому числі на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації. У цих випадках інвентаризація має розпочатися у термін та в обсязі, зазначених у належним чином оформленому документі цих органів, але не раніше дня отримання підприємством відповідного документа.

Згідно із пунктом 1 розділу ІІ Положення № 879, для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають об`єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства. У разі проведення інвентаризації за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації, посадові особи відповідного органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації. Інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та у присутності матеріально відповідальної особи.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що: контролюючий орган під час проведення перевірки має право вимагати проведення платником податків інвентаризації; контролюючий орган має направити належним чином оформлений документ, який містить вимогу на проведення інвентаризації; платник податків, який отримав вимогу про проведення інвентаризацію, зобов`язаний провести інвентаризацію; розпорядчим документом керівника платника податків створюється інвентаризаційна комісія. Інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії та у присутності матеріально відповідальної особи; посадові особи контролюючого органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Положення № 879, на підприємстві, де через великий обсяг робіт проведення інвентаризації не може бути забезпечено однією комісією, для безпосереднього проведення інвентаризації у місцях зберігання та виробництва розпорядчим документом керівника підприємства створюються робочі інвентаризаційні комісії.

Згідно із п.п. 2.1. п. 2 розділу ІІ Положення № 879, до складу робочих інвентаризаційних комісій включаються представники апарату управління, бухгалтерської служби та досвідчені працівники підприємства, які знають об`єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери).

Відповідно до п.п. 2.2. п. 2 розділу ІІ Положення № 879, до складу робочих інвентаризаційних комісій можуть бути включені члени інвентаризаційної комісії.

Згідно із абз. 2 п. 8 розділу ІІ Положення № 879, у разі зберігання активів у різних ізольованих приміщеннях в однієї матеріально відповідальної особи інвентаризація проводиться послідовно за місцями зберігання.

Відповідно до п. 16 розд. II Положення № 879, в інвентаризаційному описі активи наводяться за найменуваннями в кількісних одиницях виміру, прийнятих в обліку, окремо за місцезнаходженням таких цінностей та особами, відповідальними за їх зберігання, з можливим виділенням за субрахунками та номенклатурою. На кожній сторінці інвентаризаційного опису вказуються словами число порядковий номер активів та загальна кількість у натуральних вимірах усіх активів, що записані на цій сторінці, незалежно від того, в яких одиницях виміру (штуках, метрах, кілограмах тощо) вони відображені.

Тобто, інвентаризація - це перевірка фактичної наявності майна і співставлення даних інвентаризації з бухгалтерським обліком. Нестачу товару можна виявити, коли відомі дані про залишки товару на початок інвентаризації та їх рух (вибуття, надходження) за звітний період. При цьому відомості щодо даних залишку товарів на початок інвентаризації мають встановлюватись на підставі первинної документації та відомостей Книги обліку доходів і витрат. Відсутність інформації у відомостях інвентаризації про залишки запасів на початок звітної дати та вибуття (реалізації) запасів за визначений період взагалі виключає можливість вирахування нестачі (залишків) товару та підстави стверджувати про наявність нестачі товару.

Судовим розглядом встановлено, що за період з 01.12.2024 р. по 31.12.2024 р. ТОВ «Експрес-Мета» задекларовано податковий кредит з податку на додану вартість у сумі 5397798 грн.

Під час перевірки контролюючим органом достовірності відображених ТОВ «Експрес-Мета» (податковий номер 35474335) показників у поданій податковій декларації з податку на додану вартість (рядок 16 Б) за період з 01.12.2024 р. по 31.12.2024 р. у сумі 139088 грн. не підтверджено правильність визначення значення рядка 16. «Значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду» Декларації з податку на додану вартість за грудень 2024 року у сумі 139088 грн., у зв`язку із чим складений акт «Про ненадання до перевірки ТОВ «Експрес-Мета» первинних документів, пояснень, інформації, довідок, тощо за листопад 2024 року» від 26.02.2025 р. б/н.

Листом Головного управління ДПС у Харківській області № 655/71112/20-40-07-13-11 від 17.02.2025 р. позивачу повідомлено про необхідність надання оригіналів документів, що пов`язані з правомірністю визначення суми від`ємного значення з податку на додану вартість, відповідно до податкової декларації з ПДВ зв грудень 2024 року у розмірі 133719 грн.

Листом Головного управління ДПС у Харківській області № 653/ж12/20-40-07-13-11 від 17.02.2025 р. повідомлено позивача про необхідність проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки в присутності фахівців Головного управління ДПС області на виконання п.п. 20.1.9 п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України, яку призначити та провести 21.02.2025 р., результати інвентаризації та відображення їх у бухгалтерському обліку надати посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку до 24.02.2025 р.

Наказом ТОВ «Експрес-Мета» № 43 від 19.02.2025 р. призначено проведення 21.02.2025 р. інвентаризації товарів на складі та створено комісію для проведення інвентаризації товарів у наступному складі: Голова комісії: Резіньков С.О. директор ТОВ «Експрес-Мета»; члени комісії: Афанасьева М.В. комірник; Пономаренко Г.О. представник, адвокат; Куденко Д.О. представник, адвокат; Попова О.В. головний державний інспектор Центрального відділу перевірок платників управління податкового аудиту ГУДПС у Харківській області; Янко Н.В. головний державний інспектор Центрального відділу перевірок платників управління податкового аудиту ГУДПС у Харківській області.

Наказом ТОВ «Експрес-Мета» № 43/1 від 19.02.2025 р. призначено проведення 21.02.2025 р. інвентаризації товарів на складі м. Києва та створено комісію у наступному складі: Голова комісії: Резіньков С.О. директор ТОВ «Експрес-Мета»; члени комісії: ОСОБА_2 комірник; Пакош М.-Х.Я. комірник.

На підставі вищевказаних наказів позивачем проведено інвентаризацію товарних залишків в складських приміщеннях (складу), які розташовані у м. Харкові по вул. Мироносицькій 72 та в м. Києві по вул. Карпатської Січі, 80А.

За результатами інвентаризації складено єдиний інвентаризаційний опис № 1 від 21.02.2025 р., яким не встановлено нестачі товарно-матеріальних цінностей на складах, які розташовані у м. Харкові по вул. Мироносицькій 72 та в м. Києві по вул. Карпатської Січі, 80 А.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що метою проведення інвентаризації у даному випадку було підтвердження наявності у ТОВ «Експрес-Мета» залишків товарно-матеріальних цінностей, придбання яких стало підставою для формування сум податкового кредиту та в подальшому виникнення від`ємного значення з ПДВ.

Для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія, та у випадку проведення інвентаризації у різних місцях зберігання для безпосереднього проведення інвентаризації у місцях зберігання розпорядчим документом керівника підприємства створюються робочі інвентаризаційні комісії.

Проте, як вбачається з матеріалів справи наказами директора ТОВ «Експрес-Мета» від 19.02.2025 р. № 43 та № 43/1 призначено проведення 21.02.2025 р. інвентаризації товарів на складі у м. Харкові та у м. Києві та створено комісії для проведення інвентаризації, а не робочі інвентаризаційні комісії.

Крім того, як вбачається з наказу ТОВ «Експрес-Мета» № 43 від 19.02.2025 р. позивачем, в порушення вимог п.п. 2.1. п. 2 розділу ІІ Положення № 879, до складу комісії для проведення інвентаризації, зокрема включено Пономаренко Г.О. та Куденко Д.О., які є представниками та адвокатами товариства, а не працівниками ТОВ «Експрес-Мета».

Суд апеляційної інстанції вважає помилковими доводи представника позивача Пономаренко Г.О., що вона має право брати участь у інвентаризації ТМЦ позивача в якості члена інвентаризаційної комісії, оскільки умовами угоди про надання правової допомоги (послуг) від 17.02.2025 р., укладеного між ТОВ «Експрес-Мета» та адвокатом Пономаренко Г.О., встановлено, що у рамках цієї угоди правова допомога надається товариству, зокрема, шляхом представництва замовника приймати участь в якості члена інвентаризаційної комісії ТМЦ Замовника та приймати участь у якості представника Змовника під час огляду товарів та приміщень замовника, що проводяться на вимогу контролюючого органу, з наступних підстав.

Згідно із п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту; захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушення, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Не належить до інших видів правничої допомоги лобіювання, що здійснюється відповідно до Закону України "Про лобіювання".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що адвокат може здійснювати свою діяльність саме по наданню правничої допомоги клієнту на підставах та порядку, визначеному Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Чинним законодавством, зокрема, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», не передбачена можливість участі адвоката в якості члена інвентаризаційної комісії під час проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей клієнта, у зв`язку з чим створення позивачем інвентаризаційної комісії із включенням адвокатів Пономаренко Г.О. та Куденко Д.О є порушенням Положення № 879.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що під час проведення інвентаризації (з метою ідентифікації товарно-матеріальних цінностей) в інвентаризаційному описі вказується (деталізується) товарно-матеріальні цінності з метою їх співставлення з даними бухгалтерського обліку та зазначається на якому саме складі та в якій кількості знаходяться товарно-матеріальні цінності.

Проте, як вбачається з наданого позивачем до контролюючого органу інвентаризаційного опису № 1 від 21.02.2025 р. за результатами інвентаризації, яка проводилась одночасно на складах, які розташовані у м. Харкові по вул. Мироносицькій 72 та в м. Києві по вул. Карпатської Січі, 80 А, в цьому описі відсутні данні, які саме товарно- матеріальні цінності знаходяться на складах у м. Харкові, а які у м. Києві, оскільки він містить лише загальні відомості про наявний у позивача товар без конкретизації (деталізації) місця знаходження цього товару, у зв`язку з чим неможливо встановити з цього опису, в якому саме місті та на якому складі знаходяться товарно-матеріальні цінності.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що у контролюючого органу були обґрунтовані підстави для висновку про непідтвердження наявності у ТОВ «Експрес-Мета» фактичних залишків придбаних товарно-матеріальних цінностей.

Таким чином, відсутність факту використання придбаних товарів в господарській діяльності або їх подальшої реалізації, а також непідтвердження фактичної наявності та зберігання у складських приміщеннях суб`єкта господарювання товарно-матеріальних цінностей, за рахунок придбання яких підприємством було сформовано податковий кредит з податку на додану вартість, виключає право відповідного платника податку на формування від`ємного значення з податку на додану вартість.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про скасування податкових повідомлень рішень відповідача № 3 від 26.03.2025 р. (форма «В4») про завищення ТОВ «Експрес-Мета» суми від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 133719 грн. та № 3 від 26.03.2025 р. (форма «Р») в частині нарахування до сплати ТОВ «Експрес-Мета» податку на додану вартість у сумі 17946065 грн. та штрафної (фінансової санкції) в сумі 4486516,25 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області задовольнити; рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 р. по справі № 520/7710/25 скасувати в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Експрес-Мета»; ухвалити постанову, якою в скасованій частині відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Експрес-Мета»; в іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 р. у справі № 520/7710/25 залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 9, 243, 308, 315, 316, 317, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 по справі № 520/7710/25 скасувати в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес-Мета».

Ухвалити постанову, якою в скасованій частині відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес-Мета».

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 р. у справі № 520/7710/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 03.12.2025 року