Справа № 200/2361/25
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2025-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2025 року Справа№200/2361/25

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (письмове провадження) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094),

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив суд:

- визнати противоправним та скасувати Рішення № 91 від 20.11.2024 року Відділу перерахунків пенсій № 5 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області зарахувати період з 26.01.2021 по 30.09.2024р. як стаж роботи за Списком № 1, згідно пільгової довідки від 01.10.2021 № 532, виданої відокремленим підрозділом Шахтоуправління Добропільське Державного підприємства Добропіллявугілля-видобуток;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , поданої через особистий кабінет ВЕБ-порталу, з урахуванням висновків суду.

04 квітня 2025 року ухвалою відкрито провадження у справі №200/2361/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

22 квітня 2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

З 12 травня 2025 року по 19 травня 2025 року, з 22 серпня 2025 року по 12 вересня 2025 року суддя знаходився у щорічній відпустці, з 22 жовтня 2025 року про 24 жовтня 2025 року суддя знаходився у додатковій відпустці, 21 листопада 2025 року суддя знаходився у відпустці, з 22 листопада 2025 року по 28 листопада 2025 року суддя знаходився у відрядженні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про їх достатність для вирішення адміністративного спору.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, отримує пенсію за віком з 2020 року на підставі Закону України № 105 8-IV від 09.07.2003 року, працює.

Позивач звернувся із заявою № 8850 від 11 листопада 2024 року до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області через особистий кабінет ВЕБ-порталу щодо перерахунку пенсії за віком з урахуванням наданої пільгової довідки від 01.10.2024 р № 532 про стаж роботи за Списком № 1 на відокремленому підрозділі «Шахтоуправління «Добропільське» Державного підприємства «Добропілля вугілля - видобуток» з 26.01.2021 по 30.09.2024, проте, згідно рішення №91 від 20.11.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області пільговий стаж не зараховано, оскільки надані документи потребують перевірки, після надходження акту зустрічної перевірки можливо буде повернутися до розгляду заяви в частині зарахування стажу роботи за Списком № 1 з 26.01.2021 по 30.09.2024 року, у проведенні перерахунку відмовлено.

Позивач вважає, що висновок, викладений у рішенні № 91 від 01.10.2024 року, є протиправним й таким, що підлягає оскарженню, оскільки документами, що підтверджують пільговий стаж є трудова книжка та уточнююча (пільгова) довідка.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом , адреса зареєстрованого місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, організаційно-правова форма орган державної влади.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, та вказує на те, що відповідно до частини 4 статті 42 Закону № 1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

Період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи визначає саме підприємство шляхом надання оформленої належним чином уточнюючої довідки у відповідності зі Списками, затверджуваними Кабінетом Міністрів України на підставі первинних документів за час роботи особи на відповідному підприємстві. Так, до заяви про проведення перерахунку Позивачем було надано пільгову довідку від 01.10.2024 № 532 про стаж роботи за списком № 1 на відокремленому підрозділі «Шахтоуправління «Добропільське» Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» з 26.01.2021 по 30.09.2024.

Частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Оскільки надана довідка потребує перевірки відповідності первинним документам, спірний період не зарахований до пільгового стажу. Після надходження результатів перевірки можливим буде повернутися до розгляду заяви в частині зарахування стажу роботи за Списком № 1 з 26.01.2021 по 30.09.2024.

Дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи документи, суд встановив наступне.

Згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 20.11.2024 № 91 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , для перерахунку пенсії заявник надав пільгову довідку від 01.10.2024 №532 про стаж роботи за Списком №1 на відокремленому підрозділі Шахтоуправління Добропільське Державного підприємства Добропіллявугілля-видобуток з 26.01.2021 по 30.09.2024. Повідомляємо, що пільговий стаж не зараховано, оскільки надані документи потребують перевірки. Після надходження акту зустрічної перевірки можливо буде повернутися до розгляду заяви в частині зарахування стажу роботи за Списком №1 з 26.01.2021 по 30.09.2024. Враховуючи зазначене, вирішено відмовити ОСОБА_1 в частині перерахунку пенсії, оскільки відсутній акт перевірки.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_3 , позивач у період з 26.01.2021 року по 30.09.2024 року працював за професією прохідником підземним з повним робочим днем у шахті в ВП «Шахтоуправління «Добропільське» Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток».

У відповідності до довідки від 01.10.2024 року № 532 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, виданої ВП «Шахтоуправління «Добропільське» Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працював повний робочий день на відокремленому підрозділі Шахтоуправління Добропільське державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» у виробництві з видобутку вугілля у період з 26.01.2021р. по 30.09.2024р. (03 роки 08 місяців 05 днів) виконував(ла) роботи гірничі за професією прохідник підземний дільниці підготовчих робіт № 1. Наказ №1-к від 22.01.2021р., що передбачено Списком 1 розділ І підрозділ 1 код КП. Додаткові відомості: участі у страйках не приймав, відпустка без збереження заробітної плати: 03.03.2022р. = 1к.д., з 14.04.2022р. по 26.05.2022р. = 43к.д. Прогулів не має. Звільнений 30.09.2024р. - за станом здоров`я, згідно п.2ст. 40 КЗпП України. Наказ № 196 від 30.09.2024р. Підстава для видачі: діюча особова картка особовий рахунок табельний № НОМЕР_4 , контрольні табеля спусків в шахту, накази по підприємству. Додаткові відомості: атестація робочих місць проведена наказами: № 3087-ЗД від 31.12.2019р. по ШУ «Добропільське»; № 61 від 26.02.2022р. по ДП «Добропіллявугілля-видобуток».

Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5), з січня 2021 року по вересень 2024 року позивач працював в ДП «ДО БРО ПІ Л ЛЯ ВУ ГІ Л ЛЯ-ВИДОБУТОК», позивачу нараховувалась та виплачувалась заробітна плата, з якої утримано та сплачено страхові внески, вказаний період облікований за кодом обліку спецстажу ЗПЗ014А2.

Відповідно до п. 1 Додатку 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 454 (далі Порядок №454): під кодом ЗПЗ014А2 обліковується спеціальний стаж працівників провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників,- за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року № 202.

Поряд із цим, відповідачем надано до суд матеріали пенсійної справи позивача, з яких суд встановив, що позивач вже звертався до органів ПФУ за перерахунком пенсії 29.09.2022 року та 12.06.2024 року, що підтверджується відповідними заявами.

Актом перевірки достовірності документів, наданих для призначення (перерахунку) пенсії згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №0500-1003-1/1560 від 23 грудня 2022 року установлено, що головним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи № 2 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області Корнеевою Юлією Миколаївною, з відома в.о. директора ВП «Шахтоуправління «Добропільське» ДП «Добропіллявугілля-видобуток» - Шахраюка Олега Михайловича і в присутності інспектора з кадрів - Григоренко Наталі Василівни проведена позапланова перевірка достовірності довідки «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідальних записів в ній», наданої для призначення (перерахунку) пенсії від 28.09.2022 № 279, на ім`я ОСОБА_1 за період роботи на виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправлінні «Добропільське» державного підприємства «Добропіллявугілля- видобуток» шахти «Добропільська» з 26.01.2021 по 28.09.2022.

Перевіркою достовірності відомостей, зазначених в довідці «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідальних записів в ній» від 28.09.2022 № 279, виданої ВП «Шахтоуправлінні «Добропільське» ДП «Добропіллявугілля-видобуток», підписаної в.о. директора ВИ «Шахтоуправлінні «Добропільське» ДП «Добропіллявугілля-видобуток» ОСОБА_2 , головним бухгалтером ОСОБА_3 , начальником відділу по роботі з персоналом ОСОБА_4 , інспектором з кадрів Григоренко Н.В. і скріпленої печаткою ВП «Шахтоуправлінні «Добропільське» ДП «Добропіллявугілля-видобуток», ОСОБА_1 за період роботи з 26.01.2021 по 29.08.2022, встановлено, що відповідно до даних наказів, особової картки форми П-2 шахти «Добропільська», зазначено наступне (відповідно до оригіналу): з 26.01.2021 - прохідник підземний на дільниці підготовчих робіт «№ 2», згідно наказу від 22.01.2021 № 1-к; працює по теперішній час. Дані про трудовий стаж наведено у додатку до акту. Атестеція робочих місць: наказ від 31.12.2019 № 3087-ОД, наказ від 22.01.2021 № 61.

Відповідно наданих на перевірку документів встановлено, що дані, зазначені в довідці «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідальних записів в ній» 28.09.2022 № 279, виданої на ім`я ОСОБА_1 відповідають даним у первинних документах, які зберігаються в архіві ВП «Шахтоуправління «Добропільське» ДП «Добропіллявугілля-видобуток».

Згідно рішення Головного управління ПФУ в Закарпатській області про відмову у перерахунку пенсії № 91 від 28.05.2024 року, враховуючи документи, долучені до електронної заяви № 2887 від 20.05.2024 року з`ясовано, що провести перерахунок пенсії у частині опрацювання ст. 42 неможливо, оскільки попередній перерахунок пенсії (зміна стажу та заробітку, абз. 1, 2 ч. 4 ст. 42 ЗУ №1058) було проведено з 01.10.2022 року, відтоді не минуло два роки та заявником не відпрацьовано 24 місяці.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що період роботи позивача з 26.01.2021 року по 30.09.2022 року зарахований до страхового стажу позивача.

Відтак, спірним питанням у цій справі є правомірність/неправомірність відмови відповідача у проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі наданих ним довідок про нараховану та виплачену заробітну плату до надання акту зу стрічної перевірки відділом контрольно-перевірочної роботи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, факт відмови в перерахунку пенсії позивача та підстави такої відмови підтверджено відповідачем та доказами, наявними в матеріалах справи, тому встановлені обставини спірних правовідносин не викликають у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, що відповідно до ч. 1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства, є підставою для звільнення від доказування.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Згідно ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (надалі Закон № 1058-IV), цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій […].

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1058-IV, законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Частиною ст. 9 Закону № 1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються виплати: […] у тому числі, пенсія за віком; […].

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. […] У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок № 22-1).

Відповідно п. 1.1 Порядку № 22-1, заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно п. 2.7 Порядку № 22-1, до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Підпунктом 3 п. 2.1. Порядку № 22-1, за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до п. 2.10. Порядку № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Приписами п. 4.1. Порядку № 22-1, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Пунктом 4.2. Порядку № 22-1 установлено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

[…] повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; […].

Відповідно до п. 4.3 Порядку № 22-1, рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Наведені приписи Порядку № 22-1 кореспондують ч. 3 ст. 44 та ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV, згідно яких органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Також, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 64 Закону № 1058-IV, виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Виходячи з системного аналізу наведених положень Закону № 1058-IV та Порядку № 22-1 перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями не є обов`язковими та можуть проводитись у необхідних випадках.

Поряд із цим, приписи Закону № 1058-IV та Порядку № 22-1 чітко регламентують строки прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про проведення перерахунку пенсії, а також його продовження у випадку необхідності додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, на строк не більше ніж на 15 днів.

Також, відповідачем не доведено, що така перевірка взагалі була ініційована ним та проведена, відповідних доводів відзив на позовну заяву не містить, доказів проведення перевірки відповідачем не надано.

Водночас, текстуальний аналіз оскаржуваного рішення відповідача про відмову у проведенні перерахунку пенсії позивача не містить будь-якого обґрунтування необхідності проведення додаткової перевірки наданих позивачем довідок про заробітну плату.

З текстуального аналізу наданої позивачем довідки, суд установив, що вона містить посилання на первинні документи.

Поряд із цим, відповідно до ч. 2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відтак, відповідальність за видачу недостовірних документів покладено виключно на підприємства та організації, які видали такі документи.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 16 грудня 2019 року у справі № 756/11764/16-а Верховний Суд дійшов висновку, що правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. У разі сумніву в розмірі заробітної плати, яка враховується при обчисленні пенсії, відповідач мав право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Однак за умови відсутності будь-яких доказів щодо вчинення пенсійним органом дій з проведення перевірки правомірності видачі довідок про заробітну плату позивача за вказаний період, висновок пенсійного органу про необґрунтованість видачі такої довідки, є безпідставним.

Верховний Суд у постанові від 29.07.2020 у справі № 341/1132/17 дійшов висновку, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Аналогічних висновків Верховний Суд дійшов також у постанові від 21 лютого 2020 у справі № 291/99/17, та поряд із цим, указав на те, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей. Позивач як громадянин України наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Суд також враховує позицію Верховного суду, викладену в постанові від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17, згідно якої якщо уточнююча довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, а підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.

Поряд з цим, Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо врахування при призначенні та обчисленні пенсії довідок, виданих підприємствами, які знаходяться на непідконтрольній українській владі території, яка полягає в тому, що неможливість провести управлінням Пенсійного фонду перевірку відповідності запису довідки первинним документам через проведення АТО, не може покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки довідка видана належним органом та містить усі необхідні реквізити та відомості (справи №583/392/17, №234/3038/17, №360/1628/17).

Слід також звернути увагу, що факт роботи позивача, період роботи, сплата страхових внесків, а також пільговий характер роботи, підтверджується Індивідуальними відомостями про застраховану особу, яка наявна у матеріалах пенсійної справи позивача та надана до суду відповідачем.

Відтак, у відповідача відсутні обґрунтовані підстави для проведення перевірки наданої позивачем довідки.

Підсумовуючи висновки щодо правової оцінки оскаржуваного рішення відповідача суд зазначає, що воно не містить будь-яких обґрунтувань відносно необхідності проведення перевірки наданих позивачем довідок, поряд із цим, означене рішення датоване 20.11.2024 року, тобто винесене до закінчення 10 денного терміну, що свідчить про те, що термін розгляду питання щодо врахування довідки для її перевірки відповідачем не продовжувався, водночас, будь-яких доказів на підтвердження того, що перевірка довідки відповідачем була розпочата та завершена, відповідач до суду не надав.

Європейським Судом з прав людини у рішенні справа "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, пункту 36, від 01.07.2003, яке відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", підлягає застосуванню судами, як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії", пункт 74).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність будь-яких слушних обґрунтувань позиції відповідача щодо правомірності оскаржуваного рішення.

Підсумовуючи аналіз правомірності рішення відповідача про відмову в проведенні перерахунку пенсії в контексті приписів ст. 2 КАС України, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийнято передчасно, без урахування усіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, без дотримання принципу пропорційності та дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване оскаржуване рішення, отже спірне рішення відповідача не є таким, що прийнято з врахуванням принципів добросовісності та розсудливості.

З огляду на означене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправним рішення відповідача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Водночас, судом установлено, що період стажу позивача з 26.01.2021 року по 30.09.2022 року до страхового стажу позивача ураховано.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту свого порушеного шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача та призначити пенсію, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2021 року у справі № 480/4737/19 та від 8 лютого 2022 року у справі № 160/6762/21 дійшов висновку, згідно якого ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.

В постанові від 22.09.2022 року у справі № 380/12913/21 Верховний Суд сформулював визначення «ефективного правосуддя» та зазначив, що комплексний аналіз приписів КАС України дає суду підстави для висновку, що ефективність судового захисту прав та інтересів особи в адміністративному судочинстві включає ефективність розгляду та вирішення справи, ефективність способу захисту, ефективність судового рішення та ефективність його виконання. Всі ці складові можна охопити єдиним терміном «ефективне правосуддя», що виступає еталоном для оцінки судової гілки влади та є запорукою довіри до неї з боку громадян, а також інших суб`єктів. Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Зазначені висновки також відповідають позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 18 жовтня 2018 року у справах №822/584/18, №806/1316/18, від 23 листопада 2018 року у справі №826/8844/16 та від 20 грудня 2018 року у справі №524/3878/16-а.

Водночас у постанові від 11 лютого 2020 року у справі № 0940/2394/18 Верховний Суд сформулював висновок, згідно якого у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, а також те, що підчас розгляду адміністративного спору судом встановлено дотримання позивачем необхідних умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах щодо віку, страхового та пільгового стажу за Списком №2, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову шляхом: визнання противоправним та скасування рішення № 91 від 20.11.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 із зарахуванням періоду з 26.01.2021 по 30.09.2024р. до пільгового стажу за Списком № 1, з 01.10.2022 року по 30.09.2024 року до страхового стажу, згідно пільгової довідки від 01.10.2021 № 532, виданої відокремленим підрозділом Шахтоуправління Добропільське Державного підприємства Добропіллявугілля-видобуток.

Розподіляючи судові витрати зі сплати судового збору суд виходить з такого.

Згідно ч.ч. 3, 8 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно квитанції № 0.0..1 від 25.02.2025 року позивачем за подання позову сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Враховуючи викладене, суд стягує судовий збір у розмірі 1 211,20 грн з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись Конституцією України, Законом № 1788-ХІІ, Законом № 1058-IV та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, адреса зареєстрованого місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати противоправним та скасувати рішення № 91 від 20.11.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у проведенні перерахунку ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 із зарахуванням періоду з 26.01.2021 по 30.09.2024р. до пільгового стажу за Списком № 1, з 01.10.2022 року по 30.09.2024 року до страхового стажу, згідно пільгової довідки від 01.10.2021 № 532, виданої відокремленим підрозділом Шахтоуправління Добропільське Державного підприємства Добропіллявугілля-видобуток.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 (Одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Повний текст рішення складено та підписано 05 грудня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Кониченко