Справа № 120/9039/25
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 грудня 2025 р. Справа № 120/9039/25

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та рішень, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та рішень протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю дій відповідача щодо направлення на проведення медичного огляду для визначення придатності до проходження військової служби, що призвело до прийняття протиправної постанови військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 про придатність до військової служби та поновлення його на військовому обліку. Зокрема, представник позивача наголошує, що позивач втратив статус військовозобов`язаного, що у свою чергу означає, що його обов`язки перед ТЦК припиняються.

Окрім того представником позивача було подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 15.07.2025 року у задоволенні цієї заяви відмовлено.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Ознайомившись з наявними матеріалами справи, суд встановив такі обставини справи.

Відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 позивача 22.03.2016 року визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за ст. 47-А Наказу МОУ № 402.

13.03.2025 року позивача Вінниці було затримано працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 та направлено на огляд військово-лікарською комісією.

За результатом проходження військово-лікарської комісії позивача визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах, медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Вказаний висновок оформлено довідкою військово-лікарської комісії № 2025-0313-1435 від 13.03.2025 року.

Так, 13.03.2025 року позивача взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відомостями з облікової картки позивача з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У подальшому, 04.04.2025 року позивачем було отримано рекомендоване поштове повідомлення, у якому містилась повістка ІНФОРМАЦІЯ_4 № 2982622 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 для "уточнення даних".

Після отримання вказаної повістки, представником позивача було направлено на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідну лист щодо відсутності правових підстав для виклику особи до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення даних, оскільки є особою, визнаною у встановленому законом порядку непридатним.

Разом з тим, 12.04.2025 ІНФОРМАЦІЯ_6 було внесено до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про порушення правил військового обліку, що підтверджується листом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 21.05.2025 року.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо направлення на проходження військово-лікарської комісії, взяття на облік військовозобов`язаних на підставі протиправної постанови ВЛК про придатність до військової служби, внесено до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про порушення правил військового обліку, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд керується таким.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який на підставі Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжувався та станом на час розгляду справи триває.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487 (далі- Порядок № 1487), визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності.

Згідно з п. 2 "Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів" військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Пунктом 22 Порядку № 1487 визначено, що взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Пунктом 79 Порядку № 1487 визначено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством та проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього.

Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у редакції чинній на момент проставлення позивачеві відмітки у військово-обліковому документів) виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних Служби зовнішньої розвідки України у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які, зокрема, визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.

Тобто, суд акцентує увагу, що документом, який підтверджує право на виключення з обліку, у контексті цієї справи, є висновок ВЛК про непридатність до проходження військової служби з виключенням з військового обліку.

Відповідно п. 2.9 глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 року № 402 (у редакції 01.12.2015 року) лікар виносить одну з таких постанов:

а) придатний до військової служби за графами ТДВ "А" 1-11;

б) тимчасово непридатний до військової служби. Потребує

лікування (динамічного спостереження) на термін до ________ (указати дату);

в) підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та повторний медичний огляд;

г) непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час;

ґ) непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

Так, у тимчасовому посвідченню позивача № НОМЕР_2 у графі "тимчасове посвідчення видано" міститься запис, що рішенням комісії по приписці ІНФОРМАЦІЯ_7 від 22.03.2016 року № 9Л останнього визнано непридатним до військової служби з виключенням з військової обліку на підставі наказу МОЗ України від 14.08.2008 року № 402.

Водночас, суд зауважує, що вказана графа має містити посилання на причини видачі тимчасового посвідчення.

Принагідно, суд зауважує, що згідно п. 3 Порядку виготовлення, видачі та знищення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, затвердженого Наказ Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 610 тимчасове посвідчення видається військовозобов`язаним, які: взяті на військовий облік військовозобов`язаних та яким присвоєно первинні військові звання офіцерського складу запасу (до надходження їх особових справ); втратили військові квитки (до їх отримання); не проходили військову службу (навчальні збори) та не мають військово-облікової спеціальності; визнані призовними комісіями непридатними в мирний час, обмежено придатними у воєнний час до військової служби за станом здоров`я (до підтвердження цього рішення під час повторного медичного огляду); прибули з місць позбавлення волі. Також тимчасове посвідчення видається військовозобов`язаним-жінкам.

Як свідчать матеріали справи, зокрема, зазначене посвідчення, позивача було прийнято на облік Тростянецького ОРВК 04.11.2016 року, взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_8 02.06.2018 року та знято з військового обліку військовозобов`язаних Тростянецьким ОРВК 12.05.2018 року.

Відповідно до доводів представника позивача військово-обліковий документ позивача містить необхідну інформацію щодо підстави виключення позивача з військового обліку, як такого, що визнаний непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку, а матеріали справи підтверджують відомості щодо того, що останній був виключений з такого обліку та не перебував на обліку у жодному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Наявність відповідного медичного висновку підтверджується, зокрема листом ІНФОРМАЦІЯ_9 від 14.04.2025 року № 1497.

Суд наголошує, що у військово-обліковий документ позивача містить відмітку саме про зняття позивача з військового обліку з 12.05.2018 року.

Разом з тим, законодавець виокремлює поняття "зняття з військового обліку" та "виключення з військового обліку", при цьому, при знятті з військового обліку законом передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік.

Отже, різними є як підстави, так і правові наслідки зняття або виключення з військового обліку. З аналізу положень Закону № 2232-XII висновується, що громадяни, які підлягають виключенню з військового обліку, втрачають статус військовозобов`язаного, в той же час зняті з військового обліку продовжують перебувати в статусі військовозобов`язаних.

Військово-обліковий документ позивача містить відмітку саме про зняття позивача з військового обліку з 12.05.2018 року, а не його виключення на підставі рішення ВЛК.

Водночас дослідити вказаний висновок та його зміст не вбачається можливим, з огляду на знищення особової справи позивача.

До того ж у тимчасовому посвідченні позивача окрім відмітки про зняття з військового обліку з 12.05.2018 року наявна відмітка про прийняття його на облік до ІНФОРМАЦІЯ_10 з 15.06.2018 року.

Судом враховано той факт, що відповідачем не заперечується того, що на момент перевірки документів позивач не перебував на обліку у жодному ТЦК та СП.

Однак, суд констатує, що військово-обліковий документ відповідача містить низку розбіжностей, а відомості в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів - відсутні.

Відтак, у контексті наведеного суд зауважує, що факт втрати позивачем статусу військовозобов`язаного викликає обґрунтовані сумніви.

Таким чином, направлення позивача на проходження військово-лікарської комісії не може вважатися протиправним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" від 16.03.2016 року № 1951-VIII (далі - Закон № 1951-VIII) Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону № 1951-VIII визначено, що основними завданнями Реєстру є зокрема, ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України.

Згідно положень ст. 3 Закону № 1951-VIII основними засадами ведення Реєстру є: 1) обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 3) захищеність Реєстру та внесених до нього відомостей - держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу та зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного чи програмного забезпечення, а також гарантує дотримання законодавства щодо захисту персональних даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, наявних у Реєстрі.

Оформлення документів військового обліку громадян України здійснюється з використанням засобів Реєстру.

Відповідно до ст. 5 Закону № 1951-VIII органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя».

Згідно з ч. 8, 9 ст. 5 цього Закону органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Стаття 6 Закону № 1951-VIII визначає відомості, які вносяться до Реєстру: «До Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості:

1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 9 Закону № 1951-VIII призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.

Згідно з ч. 3 ст. 13 Закону № 1951-VIII до Реєстру вносяться відомості, визначені статтею 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.

Частиною 1 ст. 14 Закону № 1951-VIII встановлено, що ведення Реєстру включає:

1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;

2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;

3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону № 1951-VIII актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Згідно з п. 3 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 № 559 (далі - Постанова № 559) військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.

Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У той же час, відповідно до пункту 1 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою № 559 (далі - Порядок № 559) військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 "Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа".

Відповідно до п. 3 Порядку № 559 відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, він вважається недійсним.

Відповідність відомостей, зазначених у військово-обліковому документі на бланку, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, перевіряється через:

електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ (орган СБУ, розвідувальний орган).

Згідно п. 4 Порядку № 559 у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін:

у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;

в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.

Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.

У контексті проаналізованих судом обставин справи, військово-обліковий документ позивача не може вважатися таким, що слугує підставою для актуалізації даних без додаткової перевірки відомостей на підставі яких були здійсненні відповідні запити.

Разом з тим, позивач не звертався до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки із заявою з метою приведення даних у відповідність впродовж тривалого проміжку часу.

Суд зауважує, що адвокатські запити слугують виключно засобом для збору інформації для надання правової допомоги та не можуть вказувати на протиправність дій чи рішень суб`єкта владних повноважень на момент вчинення відповідних дій чи прийняття рішень.

Так, позивач не був позбавлений можливості звернутися із заявою про вимогу вчинити адміністративні дії згідно п. 4 Порядку № 559 до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування із відповідною заявою та всіма необхідними документами з метою приведення дійсних відомостей у відповідність.

Слід зауважити, що управління відомостями в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів зокрема повідомлення про зміни відбувається в основному через органи державної влади та місцеві органи влади, а не через суд.

Так, судове рішення не може слугувати механізмом для автоматичного внесення змін в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, оскільки будь-які повідомлення про персональні дані надаються іншими органами або особами безпосередньо, з огляду на необхідність перевірки відповідних відомостей.

Тому спосіб захисту порушеного права втручатиметься в дискреційні повноваження, покладені на органі територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Окремо суд зауважує, що неповноважний надавати оцінку постанові ВЛК про ступінь придатності позивача до несення військової служби.

Так, оскільки відсутні підстави вважати, що позивач втратив статус військовозобов`язаного, суд не вбачає процедурних порушень у проведенні ВЛК.

Щодо інших доводів представника позивача, то суд зауважує, що звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах загалом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, а тому у таких необхідно відмовити.

У відповідності до ст. 139 КАС України судові витрати понесені позивачем необхідно покласти на останнього.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_11 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій та рішення протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович