Справа № 200/1282/25
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року справа №200/1282/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Геращенка І.В., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги представника позивача Меламеда Вадима Борисовича та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року (повне судове рішення складено 19 травня 2025 року) у справі № 200/1282/25 (суддя в І інстанції Христофоров А.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - Управління), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у нездійсненні необхідних заходів для належного розрахунку пенсії позивача, за період з дати поновлення виплати пенсії - 01.06.2018 по теперішній час, відповідно до статей 8, 10, 43, та 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ), на підставі актуальної довідки про розмір грошового забезпечення, необхідної для перерахунку пенсії позивача, на момент її фактичної виплати, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі Постанова № 704);

- зобов`язати Управління здійснити необхідні заходи для належного розрахунку пенсії позивача, за період з дати поновлення виплати пенсії - 01.06.2018 по теперішній час, відповідно до статей 8, 10, 43, та 63 Закону № 2262-ХІІ, на підставі актуальної довідки про розмір грошового забезпечення, на момент її фактичної виплати відповідно до Постанови № 704, та провести перерахунок та виплату пенсії позивача за період з дати поновлення виплати пенсії - 01.06.2018 по теперішній час, з врахуванням індексації на момент фактичної виплати, за винятком сплачених сум та з врахуванням компенсації втрати частини доходів та виплатити всі невиплачені суми пенсії на визначений позивачем банківський рахунок, наявний в пенсійній справі позивача.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13.09.2022 рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/3477/22 (далі - Рішення суду від 12.02.2015) ухвалено: Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2018 року на визначений банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ Ощадбанк. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з моменту припинення, тобто, з 01 червня 2018 року та сплатити заборгованість по пенсії з 01 червня 2018 року на визначений банківський рахунок НОМЕР_1 відкритий в АТ Ощадбанк.

Вказує, що позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про виконання рішення суду від 13.09.2022 та сподівався на добровільне його виконання відповідачем.

30.08.2024 через оператора поштового зв`язку Укрпошта, у відповідь на свій запит, позивач отримав поштове відправлення, а саме лист відповідача №22277-19265/М-02/8-0500/24 від 21.08.2024, з якого позивач дізнався, що відповідач здійснив перерахунок його пенсії без врахування оновлених довідок про розмір грошового забезпечення, оскільки нібито відсутні законодавчі підстави для направлення запиту до ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання оновлених довідок про грошове забезпечення.

З додатків до листа відповідача від 21.08.2024 вбачається, що відповідач поновив виплату пенсії позивачу в червні 2018 року в розмірі 2084,00 грн без її осучаснення, не відповідно до актуальних довідок про розмір грошового забезпечення, в розмірі не на момент виплати пенсії, та що розмір пенсії, нарахованої позивачу, значно менше мінімуму - 3854 гривень в місяць відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.04.2021 № 713.

Таким чином, станом на день подання цього позову, позивач не має можливості отримати пенсію з 01.06.2018 в розмірі, нарахованому на підставі актуальної довідки про розмір грошового забезпечення.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що суперечать вимогам законодавства України, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення необхідних заходів для належного розрахунку пенсії ОСОБА_1 , за період з дати поновлення виплати пенсії - 01.06.2018 по теперішній час, відповідно до статей 8, 10, 43, та 63 Закону № 2262-ХІІ, на підставі актуальної довідки про розмір грошового забезпечення, необхідної для перерахунку пенсії позивача, на момент її фактичної виплати.

Зобов`язано Управління здійснити необхідні заходи для належного розрахунку пенсії ОСОБА_1 , за період з дати поновлення виплати пенсії - 01.06.2018 по теперішній час, відповідно до статей 8, 10, 43, та 63 Закону № 2262-ХІІ, на підставі актуальної довідки про розмір грошового забезпечення, на момент її фактичної виплати.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, сторони подали апеляційні скарги, в яких посилались на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги представник позивача зазначає, що окружний суд, вирішуючи питання, допустився помилки та зазначив в Рішенні: Норми постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», на які посилається позивач, є незастосовними до спірних правовідносин, оскільки позивачу пенсія призначена відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262 по лінії Міністерства внутрішніх справ.. Але, Позивач ніколи не був дотичний до служби по лінії Міністерства внутрішніх справ України, а отже, апріорі, не міг права на призначення відповідної пенсії. І пенсію він отримує як пенсіонер Збройних Сил України. Більш того, це підтверджено і не оскаржується Відповідачем. Отже, шановний суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та постановив частково помилкове рішення.

Просив:

- відкласти апеляційний розгляд справи до вирішення судом першої інстанції заяви про виправлення описки або зупинити провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 236 КАС України;

- змінити рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.05.2025 у справі №200/1282/25 та вказати в наступній редакції:

Визнати протиправною бездіяльність Відповідача - Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області, що полягає у нездійсненні необхідних заходів для належного розрахунку пенсії позивача, за період з дати поновлення виплати пенсії 01.06.2018 по теперішній час, відповідно до статей 8, 10, 43, та 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі актуальної довідки про розмір грошового забезпечення, необхідної для перерахунку пенсії позивача, на момент її фактичної виплати, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб;

Зобов`язати Відповідача - Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області здійснити необхідні заходи для належного розрахунку пенсії позивача, за період з дати поновлення виплати пенсії - 01.06.2018 по теперішній час, відповідно до статей 8, 10, 43, та 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі актуальної довідки про розмір грошового забезпечення, на момент її фактичної виплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, та провести перерахунок та виплату пенсії позивача за період з дати поновлення виплати пенсії - 01.06.2018 по теперішній час, з врахуванням індексації на момент фактичної виплати, за винятком сплачених сум та з врахуванням компенсації втрати частини доходів та виплатити всі невиплачені суми пенсії на визначений Позивачем банківський рахунок, наявний в пенсійній справі Позивача.

У відзиві відповідач просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача, скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, в іншій частині залишити без змін.

У відповідь на заяву Відповідача від 13.11.2025 представник позивача просив:

- Апеляційну скаргу Відповідача залишити без задоволення;

- Задовольнити апеляційну скаргу Позивача:

змінити рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.05.2025 року у справі №200/1282/25 та вказати в наступній редакції:

Визнати протиправною бездіяльність Відповідача - Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області, що полягає у нездійсненні необхідних заходів для належного розрахунку пенсії позивача, за період з дати поновлення виплати пенсії - 01.06.2018 року по теперішній час, відповідно до статей 8, 10, 43, та 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі актуальної довідки про розмір грошового забезпечення, необхідної для перерахунку пенсії позивача, на момент її фактичної виплати, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб;

Зобов`язати Відповідача - Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області здійснити необхідні заходи для належного розрахунку пенсії позивача, за період з дати поновлення виплати пенсії - 01.06.2018 року по теперішній час, відповідно до статей 8, 10, 43, та 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі актуальної довідки про розмір грошового забезпечення, на момент її фактичної виплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, та провести перерахунок та виплату пенсії позивача за період з дати поновлення виплати пенсії - 01.06.2018 року по теперішній час, з врахуванням індексації на момент фактичної виплати, за винятком сплачених сум та з врахуванням компенсації втрати частини доходів та виплатити всі невиплачені суми пенсії на визначений Позивачем банківський рахунок, наявний в пенсійній справі Позивача. , зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подати у десятиденний строк Одеському окружному адміністративному суду звіт про виконання Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11.01.2020 року в адміністративній справі № 540/2267/19.

Відповідач на обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що Головне управління не порушувало прав позивача на отримання пенсії, а тому суд безпідставно задовольнив позовні вимоги щодо перерахунку та виплати пенсії.

Відповідно до статті 122 КАС України, Позивачем порушено шестимісячний строк звернення до суду та відповідно, за приписами статті 123 КАС України означені позовні вимоги залишаються без розгляду

Розмір пенсії позивачу поновлено з урахуванням складових грошового забезпечення, які визначено Постановою №704 станом на березень 2018 року.

Відповідно до підпункту 1, пункту 12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262, затвердженому постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі Порядок №3-1), підготовка і подання документів для призначення (перерахунку) пенсій здійснюється уповноваженим структурним підрозділом відповідного Міністерства. Органи Пенсійного фонду України здійснюють перерахунок та виплату пенсій військовослужбовцям на підставі документів, що надані уповноваженими структурними підрозділами, де особа проходила службу.

Вказує, що до Головного управління не надходила оновлена довідка з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення на ім`я Позивача від уповноваженого структурного підрозділу, де проходив службу позивач.

Таким чином зазначає, що Головне управління не має повноважень самостійно визначати розміри грошового забезпечення позивача та проводити будь-які перерахунки пенсії без отримання належних документів від уповноваженого структурного підрозділу, де проходив службу позивач, тому позовні вимоги в означеній частині є передчасними.

Відповідач просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У відзиві представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу відповідача.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , 12 вересня 2001 року виїхав з України до Ізраїлю на постійне місце проживання.

12.02.2015 постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі №185/9749/14-а зі змінами відповідно до Ухвали Вищого Адміністративного Суду України (далі - Рішення суду від 12.02.2015) було вирішено: Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 07 жовтня 2009 року.

13.09.2022 рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/3477/22 (далі - Рішення суду від 13.09.2022) ухвалено: Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2018 року на визначений банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ Ощадбанк. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з моменту припинення, тобто, з 01 червня 2018 року та сплатити заборгованість по пенсії з 01 червня 2018 року на визначений банківський рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ Ощадбанк.

В межах судового контролю за виконанням рішення суду, в ухвалі від 31.05.2023 Донецький окружний адміністративний суд дійшов висновку, що: «Судом з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05.05.2023 № 8203-7146/М-02/8-0500/23 встановлено, що на виконання рішення суду від 13.09.2022 у справі № 200/3477/22 відповідач поновив позивачу пенсію з 01.06.2018 у розмірі 2084 грн, на теперішній час розмір пенсії складає 4006,20 грн. Нарахована сума доплати за результатами перерахунку згідно з рішення суду з урахуванням виплачених сум за період з 01.06.2018 по 30.04.2023 склала 177368,40 грн. Виплату заборгованості по пенсії за період з 01.06.2018 по 30.04.2023 у сумі 177368,40 грн буде здійснено в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем виконано рішення в частині поновлення виплати пенсії з 01.06.2018, а також вчиняються дії стосовно виконання рішення суду від 13 вересня 2022 року у справі № 200/3477/22, однак у зв`язку з відсутністю фінансування відповідач не має змоги в повному обсязі виконати рішення суду.

Суд зазначає, що у даній справі спірним питання була бездіяльність відповідача щодо не поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2018 року на визначений банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий а АТ Ощадбанк, у зв`язку з чим суд зобов`язав поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з моменту припинення, тобто, з 01 червня 2018 року та сплатити заборгованість по пенсії з 01 червня 2018 року на визначений банківський рахунок, відкритий в АТ Ощадбанк.

Суд наголошує, що у межах справи № 200/3477/22 не розглядалося питання щодо зобов`язання відповідача отримати довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення на підставі статей 43, 8, 10 та 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393», з урахуванням змін у грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704) та в сумі менше встановленого мінімуму відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»».

Листом відповідача №22277-19265/М-02/8-0500/24 від 21.08.2024 позивач повідомлений, що в межах компетенції відповідно до покладених судом зобов`язань виконано рішення суду та поновлено виплату пенсії позивача з 01.06.2018 в розмірі 4006,20 грн в травні 2023 року.

Крім того, вказує, що законодавчі підстави для направлення запиту до ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання оновлених довідок про грошове забезпечення позивача станом, починаючи з 01.01.2018 на 05.03.2019, відсутні.

З листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30.07.2018 № С3/647 позивач повідомлений, що на підставі архівної довідки територіального архівного відділу Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, яка надійшла до ІНФОРМАЦІЯ_2 26.07.2018, були складені нові довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2008, на 01.04.2012, на 01.03.2018 та направлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 30.07.2018 за вихідним №СЗ/643 для подальшого перерахунку пенсії.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону № 2262 особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Частиною третьою статті 43 Закону № 2262 передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок перерахунку пенсій врегульований розділом VIII «Порядок перерахунку пенсій» Закону № 2262-XII, згідно із частинами першою та другою статті 63 Закону № 2262-ХІІ якого, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (частина четверта статті 63 Закону № 2262-ХІІ).

Отже, Кабінету Міністрів України надано право встановлювати умови та порядок перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393» затвердив Порядок № 45, який визначає алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема територіальний орган Пенсійного фонду України та державний орган, з якого осіб, яким призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ було звільнено із служби, для реалізації перерахунку раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 2 Порядку № 45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено Порядком № 45 (пункт 3 Порядку № 45).

Питання подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок №3-1).

Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з пунктом 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, є збільшення рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, що може бути реалізовано двома шляхами:

1) через централізований механізм повідомлень та інформувань територіального органу Пенсійного фонду України органами влади, у спосіб, визначений пунктами 1-3 Порядку № 45;

2) за відповідною заявою пенсіонера та доданими до неї документами.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2014 року у справі № 21-484а13, у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 553/3619/16-а, від 15 липня 2020 року у справі № 520/3360/19, від 21 вересня 2020 року у справі № 520/2990/19, від 24 травня 2023 року у справі №160/19847/21.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

З 01.06.2018 відповідачем було припинено виплату пенсії позивачу, внаслідок чого останній звернувся до суду та рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13.09.2022 у справі №200/3477/22 зобов`язано пенсійний орган поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з моменту припинення, тобто, з 01 червня 2018 року та сплатити заборгованість по пенсії з 01 червня 2018 року на визначений банківський рахунок НОМЕР_1 відкритий в АТ Ощадбанк.

В подальшому, з листа відповідача №22277-19265/М-02/8-0500/24 від 21.08.2024 та долученого до нього розрахунку пенсії на виконання рішення суду, позивачем було встановлено, що поновлення пенсії з 01.06.2018 здійснено виходячи із розміру 2084,00 грн з грошового забезпечення станом на момент припинення виплати пенсії.

Однак, на думку позивача, відповідач мав здійснити поновлення пенсії позивача та її перерахунок відповідно до актуальної довідки про розмір грошового забезпечення на момент поновлення, у зв`язку із чим здійснити заходи з метою отримання від ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідної довідки.

Задовольнивши такі позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив наступне.

Підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, є збільшення рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, що може бути реалізовано: через централізований механізм повідомлень та інформувань територіального органу Пенсійного фонду України органами влади, у спосіб, визначений пунктами 1-3 Порядку № 45 або ж за відповідною заявою пенсіонера та доданими до неї документами.

Щодо централізованого механізму суд зазначає, що умови такого перерахунку пенсій відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 були визначені постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103).

Відповідно до пункту 7 Постанови №103 Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ, Міністерству інфраструктури, Міністерству юстиції, Державній службі з надзвичайних ситуацій, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Державної прикордонної служби, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній фіскальній службі, Національній гвардії, Управлінню державної охорони після набрання чинності цією постановою прописано забезпечити оформлення та подання до органів ПФУ довідок про розміри грошового забезпечення, визначені в пункті 1 цієї постанови, відповідно до Порядку № 45.

Згідно з положеннями пунктів 1-5 Порядку № 45 зі змінами, внесеними згідно з Постановою № 103 (у редакції, чинній на час перерахунку пенсії позивача), пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із цим Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

ПФУ після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління ПФУ) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи). Головні управління ПФУ у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням ПФУ. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-XII. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 позов ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання постанови протиправною та нечинною в частині задовольнив: визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 до Порядку № 45; зобов`язав Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним і нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.

Відповідно до частини другої статті 255 КАС рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року набрало законної сили 5 березня 2019 року.

Як зазначалось раніше, 21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 103, з преамбули якої вбачається постановлення останньої на виконання частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII. Пунктом 2 Постанови № 103 встановлено перерахування пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-XII з 1 березня 2018 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374).

Пунктом 2 Постанови № 103 визначено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом)) проводити з 1 січня 2016 року в таких розмірах: з 1 січня по 31 грудня 2019 року - 50 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Постановою № 103 внесено також зміни до Порядку № 45, а саме: - пункт 5 викладено в такій редакції: «Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням». - додаток 2 до Порядку № 45 викладено в новій редакції, в якій довідка про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, не містить таких складових грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок перерахунку пенсій врегульований розділом VIII «Порядок перерахунку пенсій» Закону № 2262-XII. Перерахунок раніше призначених пенсій визначено частиною четвертою статті 63 цього Закону, за якою усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, перерахунок раніше призначених пенсій визначено статтею 63 Закону № 2262-XII. Кабінету Міністрів України лише надано право на встановлення умов, порядку та розміру для перерахунку пенсій, передбачених вказаною статтею.

При цьому обчислення пенсії встановлюється статтею 43 Закону № 2262-XII, яка має загальний характер та визначає вихідні дані відносно визначення грошового забезпечення для встановлення розміру як призначуваних пенсій, так і для перерахунку останніх, що є однорідними правовідносинами виходячи зі змісту процитованого Закону.

Законодавець делегував уряду повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям 7 осіб.

Так, «умовами» слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів України необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.

Під «порядком» розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Величина грошового забезпечення як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення «розміру» перерахунку пенсій. При цьому орган виконавчої влади не уповноважений та не вправі змінювати визначений Законом перелік складових грошового забезпечення, які встановлені статтею 43 Закону № 2262-XII.

До повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, натомість приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого (а не його складові) може змінюватись Кабінетом Міністрів України.

Абзац 3 статті 1-1 Закону № 2262-XII містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Конституційний Суд України у Рішенні від 13 травня 2015 року за № 4-рп/2015 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону № 2262-XII наголосив на тому, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 6 КАС передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Закон України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» установлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Право на пенсію підпадає під сферу дії статті 1 Протоколу першого до Конвенції, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.

Обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому Законом № 2262-XII, не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України.

Юридична природа соціальних виплат, у тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту «законних очікувань» (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави та верховенства права.

Так у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68385/10 та № 71378/10) ЄСПЛ вказав, що якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя: наприклад, коли є чинний Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (пункт 35).

У справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) ЄСПЛ наголосив, що в межах свободи дій держави перебуває право визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідних для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23).

Тобто коли соціальна чи інша подібна виплата закріплена законом, вона має виплачуватися на основі чітких і об`єктивних критеріїв, і якщо людина очевидно підходить під ці критерії - це породжує у такої людини виправдане очікування в розумінні статті 1 Першого протоколу.

Відповідно до статті 7 КАС суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України. Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами оскаржувані пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили.

Аналогічну правову позицію висловлювала і Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 13 січня 2021 року у зразковій справі № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20).

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19).

Така ж правова позиція була неодноразово викладена й у постановах Верховного Суду України, зокрема у постанові від 10 лютого 2016 року у справі № 537/5837/14-а, де суд зазначив, що, керуючись принципом законності та виходячи із визначених у частині четвертій статті 9 КАС (у редакції, чинній на час прийняття судових рішень) загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2014 році слід застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України, а закон.

Отже, з урахуванням вимог статті 7 КАС, а також того, що Верховний Суд постановою від 12 листопада 2019 року у справі № 826/3858/18 встановив, що пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, суди у період чинності цих норм постанови Кабінету Міністрів України повинні застосовувати Закон № 2262-ХІІ (безвідносно до того, чи скасовані ці норми судом), хоч ці норми й не були скасовані на момент спірних правовідносин.

Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що в разі коли спеціальним Законом № 2262-ХІІ передбачено право, форми і види пенсійного забезпечення, але не унормовано розміру й видів складових перерахунку пенсії та віднесено визначення підстав для такого перерахунку до повноважень Кабінету Міністрів України, то підвищення розміру грошового забезпечення та/або введення додаткових видів грошового забезпечення відповідним категоріям військовослужбовців без прийняття відповідного урядового рішення не зумовлює для уповноваженого органу обов`язку вчиняти дії, спрямовані на видачу довідки для проведення перерахунку пенсії.

На Відповідача покладено всі без виключення повноваження щодо нарахування, призначення, виплати та поновлення пенсії за вислугу років пенсії військовослужбовцям, а також інформація та документи, що стосуються виконання даних повноважень, були передані органам Пенсійного фонду України.

Крім того, у відповідності до пп.5 п.4. Постанови Правління Пенсійного фонду України №28-2 від 22.12.2014 «Положення про головні управління ПФУ в АР Крим, областях, м. Києві та Севастополі»: «Управління відповідно до покладених на нього завдань: … здійснює призначення (перерахунок) пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"».

П.п. 2 п.6 даної постанови встановлює, що Управління має право одержувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності та їх посадових осіб і від фізичних осіб підприємців відомості, інформацію, документи і матеріали, необхідні для здійснення покладених на Управління завдань.

Виплата пенсії Позивачу з 01.06.2018 повинна бути здійснена з одночасним перерахунком поновлюваної пенсії, на підставі документів, що вже є в пенсійній справі та нової довідки про розмір грошового забезпечення.

Крім того, суд першої інстанції враховував, що з листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30.07.2018 № С3/647 вбачається, що на підставі архівної довідки територіального архівного відділу Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, яка надійшла до ІНФОРМАЦІЯ_2 26.07.2018, були складені нові довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2008, на 01.04.2012, на 01.03.2018 та направлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 30.07.2018 за вихідним №СЗ/643 для подальшого перерахунку пенсії.

Відтак, окружний суд вбачав в діях відповідача протиправну бездіяльність щодо нездійснення необхідних заходів для належного розрахунку пенсії позивача, за період з дати поновлення виплати пенсії - 01.06.2018 по теперішній час, відповідно до статей 8, 10, 43, та 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі актуальної довідки про розмір грошового забезпечення, необхідної для перерахунку пенсії позивача, на момент її фактичної виплати.

Норми постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», на які посилається позивач, є незастосовними до спірних правовідносин, оскільки позивачу пенсія призначена відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262 по лінії Міністерства внутрішніх справ.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльності щодо нездійснення необхідних заходів для належного розрахунку пенсії позивача, за період з дати поновлення виплати пенсії - 01.06.2018 по теперішній час, відповідно до статей 8, 10, 43, та 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі актуальної довідки про розмір грошового забезпечення, необхідної для перерахунку пенсії позивача, на момент її фактичної виплати, з зобов`язанням здійснити необхідні заходи для належного розрахунку пенсії позивача, за період з дати поновлення виплати пенсії - 01.06.2018 по теперішній час, відповідно до статей 8, 10, 43, та 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі актуальної довідки про розмір грошового забезпечення, на момент її фактичної виплати та провести перерахунок та виплату пенсії позивача за період з дати поновлення виплати пенсії - 01.06.2018 по теперішній час.

Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись судова колегія апеляційного суду.

По-перше, слід зазначити, що рішення окружного суду є юридично не визначеним:

- суд визнав протиправною бездіяльності щодо нездійснення НЕОБХІДНИХ заходів для належного розрахунку пенсії позивача, НЕ ЗАЗНАЧАЮЧИ, ЯКИХ САМЕ КОНКРЕТНО заходів не вжив відповідач, та зобов`язав здійснити необхідні заходи для належного розрахунку пенсії позивача;

- на підставі АКТУАЛЬНОЇ довідки про розмір грошового забезпечення, необхідної для перерахунку пенсії позивача, НЕ ЗАЗНАЧАЮЧИ, ЯКА САМЕ КОНКРЕТНА довідка є актуальною, її дату та номер.

Отже, таке рішення місцевого суду неможливо виконати, тому воно не може бути залишено без змін та підлягає скасуванню.

По-друге, щодо суті позовних вимог.

В якості підстави для задоволення позову суд першої інстанції враховував, що з листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30.07.2018 № С3/647 вбачається, що на підставі архівної довідки територіального архівного відділу Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, яка надійшла до ІНФОРМАЦІЯ_2 26.07.2018, були складені нові довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2008, на 01.04.2012, на 01.03.2018 та направлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 30.07.2018 за вихідним №СЗ/643 для подальшого перерахунку пенсії.

В свою чергу, відповідач заперечував отримання будь-яких довідок, окрім отримання від ІНФОРМАЦІЯ_2 довідки від 23 березня 2018 року №/20/35 станом на 01 березня 2018 року для проведення перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року з урахуванням вимог Постанови №704 та постанови КМУ № 103.

Як вбачається з доданих відповідачем доказів, перерахунок пенсії проведено 03 квітня 2018 року на підставі вищеозначеної довідки, перерахунок здійснено з 01 січня 2018 року. Загальний розмір пенсії з 01 травня 2018 року встановлено в розмірі 2084 гривні 00 копійок. Доплата відповідно до перерахунку пенсії за період з 01 січня 2018 року по 30 квітня 2018 року у сумі 2528 гривень 00 копійок виплачена Позивачу 06 квітня 2018 року. Таким чином, розмір пенсії Позивачу встановлено з урахуванням складових грошового забезпечення, які визначено Постановою №704 станом на березень 2018 року.

Доказів отримання відповідачем будь-яких інших довідок про грошове забезпечення ОСОБА_1 матеріали справи не містять, і позивачем це в будь-який спосіб доведено не було.

За таких обставин відсутні підстави стверджувати про допущення Управлінням протиправної бездіяльності щодо непроведення перерахунку пенсії позивача.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі № 160/8324/19, а саме: «разом із цим до моменту отримання належної довідки від органу, з якого звільнився Позивач, у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії Позивача». Таким чином, Головне управління не має повноважень самостійно визначати розміри грошового забезпечення Позивача та проводити будь-які перерахунки пенсії без отримання належних документів від уповноваженого структурного підрозділу, де проходив службу Позивач, тому позовні вимоги в означеній частині є необґрунтованими.

При цьому не заслуговують на увагу доводи позивача щодо непроведення індексації пенсії або виплати її в розмірі значно менше мінімуму - 3854 гривень в місяць відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713.

Відповідачем надано документи з пенсійної справи, які свідчать і про проведення індексації пенсії, і про нарахування пенсії в розмірі, не менше мінімуму - 3854 гривень в місяць відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713, з часу набрання нею чинності липня 2021 року, про що свідчить також розрахунок, доданий позивачем до своєї позовної заяви.

Відтак, підстави для задоволення позовних вимог відсутні, тому апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а апеляційна скарга представника позивача відхиленню.

При цьому, стосовно вимоги позивача про компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до частини 2 статті 46 Закону №1058, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 вказаного закону передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється лише у випадку, якщо відповідні виплати були нараховані, проте не виплачені. В даному випадку позивачеві нарахування пенсійних виплат не здійснювалося, що свідчить про відсутність законних підстав для виплати компенсації.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.07.2018 у справі 487/6923/16-а, від 10.07.2018 у справі № 404/6317/16-а, від 18.09.2018 у справі № 522/535/17.

Суд зазначає, що вказані вимоги заявлені передчасно, оскільки вказану компенсацію наведене регулююче законодавство та нормативно-правові акти пов`язують з фактичним нарахуванням та виплатою пенсії, чого на час розгляду справи ще не відбулось. Отже, позовні вимоги цій частині задоволенню не підлягають.

Стосовно посилання представника позивача в апеляційній скарзі на те, що окружний суд в мотивувальній частині рішення помилково зазначив, що норми постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», на які посилається позивач, є незастосовними до спірних правовідносин, оскільки позивачу пенсія призначена відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262 по лінії Міністерства внутрішніх справ.

Питання виправлення описки/помилки в мотивувальній частині судового рішення може бути вирішено відповідно до вимог діючого законодавства. Підстав для відкладення або зупинення провадження в справі з вказаних ознак колегія суддів не вбачає.

Посилання представника позивача на те, що розмір пенсії є нижчим за 70% грошового забезпечення, не заслуговують на увагу, оскільки відповідачем застосовувались вимоги постанови КМУ №103 від 21.02.2018, що не є предметом спору в нинішній справі.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року у справі № 200/1282/25 скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Повне судове рішення 04 грудня 2025 року.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

І. В. Геращенко

Т. Г. Гаврищук