Справа № 520/3608/25
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 р.Справа № 520/3608/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.07.2025, головуючий суддя І інстанції: Садова М.І., м. Харків, повний текст складено 04.08.25 у справі № 520/3608/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича компанія "Індастрі"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю виробнича компанія "Індастрі" (далі за текстом також - позивач, ТОВ ВК "Індастрі") звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі та текстом також відповідач, ДПС у Харківській області), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 8 від 13.11.2024;

- вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 13.11.2024 за № 8.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держаної податкової служби у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича компанія "Індастрі" судовий збір у розмірі 30280,00 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене при неправильному застосуванні норм матеріального та порушенні норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач наводить обставини справи та нормативно-правове обґрунтування вимог апеляційної скарги шляхом викладення тексту норм, покладених в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

За результатами апеляційного розгляду ДПС у Харківській області просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальність виробнича компанія "Індастрі" зареєстровано як юридична особа, основний вид діяльності: 24.33 холодне штампування та гнуття, що підтверджено випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /том 1 а.с. 12-13/.

10.11.2023 між компанією VARIANT PROFILE S.R.L. (Румунія) (як продавцем) та ТОВ ВК "Індастрі" (як покупцем) укладено договір поставки № 10/11/23, за умовами якого продавець зобов`язується продати, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити сталь в рулонах з оцинкованим та/або полімерним покриттям та вироби з металу (далі іменується - «Товар»), найменування, одиниця виміру, кількість, ціна, вартість якої узгоджуються Сторонами щодо кожної поставки товару окремо і невід`ємною вказуються в рахунку проформі, який є частиною цього Договору /том 1 а.с. 65-77/.

На виконання вимог контракту № 10/11/23 покупцем здійснено оплату товару на умовах попередньої оплати, що підтверджується платіжними інструкціями від 21.11.2023 та від 08.12.2023.

Згідно з п. 3.1. контракту № 10/11/23 від 10.11.2023, в редакції додаткової угоди від 24.01.2024, постачання Товару продавцем відбувається відповідно до базису поставки DDP Україна, м. Харків, вул. Лозівська, 3 (Incoterms 2020) /том 1 а.с. 74-75/.

01.06.2023 між VARIANT PROFILE S.R.L. (як продавцем) та ТОВ ВК "Індастрі" (як покупцем) укладено зовнішньоекономічний контракт № 01/06/23, за умовами якого продавець зобов`язався продати, а покупець зобов`язався прийняти товар - вироби з металу /том 1 а.с. 78-90/.

Згідно з п. 3.1. контракту № 01/06/23, в редакції додаткової угоди від 24.01.2024, постачання Товару продавцем відбувається відповідно до базису поставки DDP Україна, м. Харків, вул. Лозівська, 3 (Incoterms 2020) /том 1 а.с. 87-88/.

На виконання вимог контракту № 01/06/23 покупцем здійснено оплату товару на умовах попередньої оплати, що підтверджується платіжними інструкціями від 20.02.2024, 26.01.2024, 27.02.2024, 27.03.2024, 07.03.2024, 12.03.2024, 14.03.2024, 09.02.2024.

01.06.2023 між VARIANT PROFILE S.R.L. (як продавцем) та ТОВ ВК "Індастрі" (як покупцем) укладено зовнішньоекономічний контракт № 01/06/23, за умовами якого продавець зобов`язався продати, а покупець зобов`язався прийняти товар - вироби з металу /том 1 а.с. 91-110/.

Згідно з п. 3.1. контракту № 01/06/23, в редакції додаткової угоди від 24.01.2024, постачання Товару продавцем відбувається відповідно до базису поставки DDP Україна, м. Харків, вул. Лозівська, 3 (Incoterms 2020) /том 1 а.с. 100-101/.

На виконання вимог Контракту № 01/06/23 покупцем здійснено оплату товару на умовах попередньої оплати, що підтверджується платіжними інструкціями від 09.01.2024, 08.01.2024, 15.12.2023, 13.12.2023, 29.12.2023, 18.12.2023, 15.12.2023.

Контролюючим органом проведено перевірку позивача, за результатами якої складено акт від 10.10.2024 за № 47147/20-40-07-08-05/23764970.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ ВК "Індастрі": частини 2 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», зі змінами та доповненнями, пункту 142 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 за № 18 «Про роботу банківської системи період запровадження воєнного стану», зі змінами та доповненнями за зовнішньоекономічним Договором поставки від 02.06.2023 за № 02/06/23, укладеним з компанією «VARIANT PROFILE SRL», Румунія; - частини 3 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», зі змінами та доповненнями, пункту 14 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 за № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», зі змінами та доповненнями за зовнішньоекономічними Договорами поставки від 01.06.2023 за № 01/06/23 від 10.11.2023 за № 10/11/23, укладеними з компанією «VARIANT PROFILE SRL», Румунія.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 8 від 13.11.2024 та накладено на позивача штраф у розмірі 4477707,91 грн за порушення частин 2 та 3 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції».

Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення до ДПС України, однак останній ухвалив рішення № 1784/6/99-00-06-01-03-06 від 20.01.2025 про відмову у задоволенні скарги.

Не погодившись із указаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності причинно-наслідкового зв`язку між активними бойовими діями російської федерації проти України на території м. Харкова, внаслідок яких 27.05.2024 дві керовані авіабомби влучили по підприємству позивача, що призвело до руйнувань приміщення та вплинуло на прийняття товару за контрактами (імпорт товару), що ускладнило виконання умов зовнішньоекономічних контрактів; неможливості прийняття товару у інших приміщеннях, які належать на певному праві власності позивачу через відсутність відповідних технічних характеристик та певного обладнання (вантажопідйомного крану) для прийняття обумовленого контрактами товару з особливими характеристиками щодо ваги товару; відсутності можливості повернення переоплати продавцем через наявність обставин, які не залежали від нього, що призвело до об`єктивної неможливісті виконати конкретні зобов`язання за відповідними контрактами, та дійшов висновку, що встановлені обставини звільняють позивача від відповідальності за порушення вимог пункту 3 статті 13 Закону № 2473-VIII та нарахування позивачу пені за частиною п`ятою статті 13 зазначеного Закону, а тому оспорюване податкове повідомлення-рішення від 13.11.2024 за № 8 є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, та виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Положеннями п. п. 19-1.1.4. п. 19-1.1.ст. 19-1 ПК України визначено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, зокрема, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.

Відповідно до пп. 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Підпунктами 20.1.4, 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: - проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків; - застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 ПК України встановлено, що податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

За приписами підпункту 54.3.3. п. 54.3. ст. 54 ПК України згідно з податковим та іншим законодавством особою відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Статтею 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 № 959-ХІІ (далі - Закон № 959-ХІІ) встановлено, що господарська діяльність - будь-яка діяльність, в тому числі підприємницька, пов`язана з виробництвом і обміном матеріальних та нематеріальних благ, що виступають у формі товару.

Зовнішньоекономічна діяльність - діяльність суб`єктів господарської діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності, а також діяльність державних замовників з оборонного замовлення у випадках, визначених законами України, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами.

Основним законодавчим актом, що регулює засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства, є Закон України «Про валюту і валютні операції» від 21 червня 2018 року № 2473-VIII (далі Закону України № 2473-VIII).

Приписами ч.1 ст.13 Закону України № 2473-VIII надано право Національному банку України встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України № 2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України № 2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України № 2473-VIII у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Отже, пеня за порушення строків розрахунків в іноземній валюті є різновидом грошового зобов`язання платника податків та застосовується контролюючим (податковим) органом в порядку, який передбачений для прийняття податкових повідомлень-рішень, а Закон України «Про валюту і валютні операції», зокрема, його стаття 13, містить лише встановлення такого виду відповідальності, як пеня за порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею.

Пунктом 14-2 постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» зі змінами, внесеними Постановою Національного банку України від 07.07.2022 за № 142, передбачено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.

Порядок зарахування коштів встановлено Положенням про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженим Постановою правління Національного банку України від 28.07.2009 за № 216 (далі Постанова № 216).

Відповідно до частини другої статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 за № 671/97-ВР форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

За змістом частини першої статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Отже, наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, має бути підтверджена в порядку, визначеному Законом.

Верховним Судом у постанові від 12.12.2024 (справа № 380/839/24) від 14.01.2025 (справа № 440/17191/23) з посиланням на постанови Верховного Суду від 16 липня 2019 року у справі № 917/1053/18, від 25 січня 2022 року у справі № 904/3886/21, від 18 січня 2024 року у справі № 914/2994/22 зазначено, що усталеною є практика Верховного Суду, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру. У разі їх виникнення сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку.

Також Верховний Суд неодноразово вказував (постанови від 05 грудня 2023 року у справі № 917/1593/22, від 18 січня 2024 року у справі № 914/2994/22, від 19 серпня 2022 року у справі № 908/2287/17 тощо), що підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної ТПП. Водночас сертифікат Торгово-промислової палати України не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин; обставина форс-мажору має оцінюватись судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

У постановах від 05 жовтня 2023 року у справі № 520/14773/21, від 19 серпня 2022 року у справі № 818/2429/18, від 17 червня 2020 року у справі № 812/677/17, від 03 вересня 2019 року у справі № 805/1087/16 Верховний Суд зазначив, що має встановлюватися (доводитися) вплив обставин непереборної сили, засвідчених відповідними сертифікатами ТПП України, на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання і на зміну його економічного стану цими форс-мажорними обставинами. Ці фактори мають перебувати у причинно-наслідковому зв`язку.

За матеріалами справи в обґрунтування протиправності оскаржуваного рішення контролюючого органу позивач посилається на те, що через руйнування не зміг своєчасно прийняти імпортний товар, що призвело до порушення граничних строків розрахунків, передбачених Законом України «Про валюту і валютні операції».

Так, позивач указує, що Контракти № 01/06/23 від 01.06.2023, № 10/11/23 від 10.11.2023 та № 02/06/2023 передбачали поставку товарів (рулонів сталі вагою 10-12 тонн) на умовах DDP за адресою вул. Лозівська, 3, де був розташований необхідний кран та виробничі потужності.

Однак 27 травня 2024 року внаслідок військової агресії російської федерації проти України дві керовані авіабомби влучили в територію підприємства позивача за адресою: м. Харків, вул. Лозівська, 3.

Альтернативні приміщення позивача (вул. Велика Панасівська, вул. Пащенківська, м. Хмельницький) не мали вантажопідйомного обладнання для роботи з великогабаритним товаром або були непридатними (аварійні, орендовані, підсобні).

Позивач повідомив контрагента про форс-мажорні обставини листами від 28.05.2024 (№ 295, № 296, № 297, № 299/ том 1 а.с. 147-150/.

Окрім цього, позивач звернувся до Харківської торгово-промислової палати, отримавши сертифікати про форс-мажорні обставини: № 6300-24-1799 від 30.09.2024 (контракт № 10/11/23); - № 6300-24-1953, № 6300-24-1954, № 6300-24-1964, № 6300-24-1965 від 23.10.2024 (контракт № 01/06/23); - № 6300-24-1992, № 6300-24-1999, № 6300-24-2000 від 18.10.2024 та 24.10.2024 (контракт № 02/06/23) щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: дотримання граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів, з дня здійснення ТОВ ВК «Індастрі» авансових платежів (попередньої оплати); засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану; воєнні (бойові) дії на території м. Харків Харківської області, що унеможливило виконання вказаних контрактів у зазначені терміни /том 1 а.с. 111-125/.

Відповідно до акта про пожежу, складеного представниками ВЗНС по Холодногірському району ХРУ ГУ ДСНС України у Харківській області 27.05.2024 щодо пожежі, яка виникла на об`єкті: цех зі складським приміщенням, за адресою: м. Харків, вул. Лозівська, 3, власник ТОВ «Ескаль», пожежею знищено дах та рубероїд, пошкоджено продукцію, серверне обладнання з комп`ютерною технікою, архівну документацію фірм: ТОВ ВК «Індастрі» тощо, причина пожежі: внаслідок бойових (воєнних) дій /том 1 а.с. 126-126а/.

Згідно з копією витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження: 0000911 (№1), дата реєстрації провадження: 27.05.2024, згідно з яким 27.05.2024 військовослужбовцями підрозділів збройних сил російської федерації здійснено обстріл території за адресою: м. Харків, вул. Лозівська, буд. 3, що призвело до пошкодження будівель та майна ТОВ ВК «ІНДАСТРІ», ТОВ «ЕСКАЛЬ» /том 1 а.с. 127/.

Відповідач наводить аргумент про те, що у позивача була можливість прийняття товару за контрактами за іншими адресами здійснення господарської діяльності та в інших приміщеннях за адресою: м. Харків, вул. Лозівська, 3.

Так, позивачу на відповідному праві, що не заперечено сторонами під час розгляду справи, а відтак приймається судом до уваги, належать:

- нежитлова будівля літ. Ш-1, розташована за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська (Котлова), б. 129, загальною площею 391,8 кв.м. Призначення приміщень підсобне, коридор, склад, гаражі. Площа цих приміщень: основні склади різних площ, загальною площею 300,00 кв. м, допоміжні приміщення загальною площею 91,8 кв.м /том 2 а.с. 145/;

- нежитлова будівля літ. Щ-1, розташована за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська (Котлова), б. 129, загальною площею 380,1 кв.м. Призначення приміщень склади. Площа цих приміщень: основні склади різних площ, загальною площею 380,1 кв. м /том 2 а.с. 153/;

- нежитлова будівля літ. Б-1, розташована за адресою: м. Харків, вул. Пащенківська, буд. 22, загальною площею 86,4 кв.м. Призначення приміщень підсобне, коридор, прохідна, основне, кімната охорони /том 2 а.с. 159/;

- нежитлова будівля літ. В1-1, яка складається з: нежитлових приміщень 1-го поверху №1-:-33, антресолів № 34-40, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська (Котлова), б. 129, загальною площею 5477,7 кв.м, на підставі договору оренди № 01/04/24 від 01.04.2024 знаходилась у користуванні ТОВ «С.С.СКАФОЛДІНГ» у період з 01.04.2024 по 30.11.2024 /том 2 а.с. 182-189/;

- нежитлові приміщення 1-го поверху № 1, 2, 23-35, XIV, 2-го поверху № 36-38. 63-6 80 № XVII, 3-го поверху № 81-83, 104-114, XIX в літ Б-3, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська (Котлова), б. 129, являє собою групу нежитлових приміщень, що складається з кабінетів, вбиралень, комор, їдальні, підсобне приміщення, коридор, балкон /том 2 а.с. 174/.

Дані обставини підтверджено технічними паспортами на вказані об`єкти /том 2 а.с. 139-175/.

Разом із тим, будь-яких доказів, які б підтверджували доводи відповідача про можливість прийняття товару за іншими адресами, за якими позивач здійснює свою господарську діяльність, відповідачем до суду не подано та судом не установлено.

Так, позивач зазначає, що в процесі господарських відносин між VARIANT PROFILE S.R.L., продавцем за зовнішньоекономічними контрактами № 10/11/23 від 10.11.2023, № 01/06/23 від 01.06.2023, № 01/06/23 від 01.06.2023, та ТОВ ВК "Індастрі", покупцем за такими контрактами, було погоджено постачання товару у фасуванні вагою 10-12 тонн 1 рулон сталі, що відповідало технічним можливостям покупця щодо його розвантаження за допомогою вантажопідйомного крану козлового електричного, який знаходився на території виробничих приміщень ТОВ ВК "Індастрі", а саме: м. Харків, вул. Лозівська, 3. Загалом, визначення базису поставки саме DDP Україна, м. Харків, вул. Лозівська, 3 (Incoterms 2020) і було, в тому числі обґрунтовано наявністю за вказаною адресою відповідної техніки з розвантаження, обладнання для обробки та умов для зберігання відповідного товару.

Суд установив, що у позивача перебуває на обліку козловий вантажний кран із відповідними характеристиками та відсутністю обмежень щодо вантажопідйомності, що підтверджено паспортом такого крана /том 2 а.с. 121-127/.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що характеристики зазначено крану дійсно підтверджують доводи позивача про можливість прийняття придбаного товару в обумовленій у контрактах фіксованій вазі.

Відповідно до службової записки від 29.05.2024 начальника ЕМВ директору ТОВ ВК "Індастрі" установлено, що після ворожого бомбардування 27.05.2024 ділянки за адресою: вул. Лозівська, будинок №3, козловий кран 12,5 т, реєстраційний № 35647 був пошкоджений. Після проведення огляду були виявлені обриви кабельних шлейфів. Після відновлення кабельних шлейфів робота приводу на команду "майна" не працює. Своїми силами виконати ремонт не вдається, потрібно залучення спеціалізованої організації для проведення діагностування /том 2 а.с. 128/.

Щодо доводів відповідача про наявність у позивача можливості здійснити повернення авансованого платежу у межах, передбачених законодавством строків, у зв`язку із настання непереборної сили для однієї із сторін, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до умов контрактів № 10/11/23 від 10.11.2023, № 01/06/23 від 01.06.2023, № 01/06/23 від 01.06.2023 у розділі «Санкції та рекламації» при неможливості здійснення відвантаження товару продавцем в зазначений в договорі (рахунку-проформі) строк, продавець зобов`язаний протягом 5-ти (п`яти) банківських днів після закінчення відповідного строку поставки товару повернути покупцю 100% коштів, отриманих продавцем в якості передоплати за товар, який не був відвантажений в строк.

Згідно з умовами контрактів у розділі «Форс-мажор» жодна із сторін не буде вважатися відповідальною за невиконання своїх зобов`язань відповідно до договору в тій мірі, в якій виконання таких зобов`язань затримується або порушується обставинами форс-мажору (зміна законодавства, стихійні лиха, війна, військові дії, блокада, ембарго, заборона експорту, епідемії ра інші обставини надзвичайного характеру та які сторони не могли передбачити при підписання договору).

Здійснюючи аналіз наведених умов контрактів, як окремо кожен із пунктів та і в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки невиконання умов контрактів щодо відвантаження товару продавцем здійснено за наявності обставин, які останні не могли передбачати під час підписання контрактів саме у покупця, підстави для повернення покупцю коштів, отриманих продавцем в якості передоплати за товар, який не був відвантажений в строк через наявність неможливості саме у продавця, були відсутні.

Щодо доводів відповідача про те, що введення в Україні воєнного стану не є форс-мажорною обставиною, про що вказаною у постанові Верховного Суду від 23.07.2024 у справі №240/25642/22, то суд зазначає, що підставою для невиконання зобов`язань за контрактами у цій справі слугував не сам факт ведення воєнного стану, а дії, вчинені під час такого стану, які не можуть бути передбачені із настанням певних наслідків для суб`єкта господарювання, що б дало можливість спрогнозувати господарську діяльність без будь-яких ризиків для позивача.

З огляду на викладене вище, аналізуючи наявні у справі докази у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність причинно-наслідкового зв`язку між активними бойовими діями російської федерації проти України на території м. Харкова, внаслідок яких 27.05.2024 дві керовані авіабомби влучили по підприємству позивача, що призвело до руйнувань приміщення та вплинуло на прийняття товару за контрактами, та враховує обставини неможливості прийняття товару в інших приміщеннях, які належать на праві власності позивачу, через відсутність відповідних технічних характеристик та певного обладнання (вантажопідйомного крану) для прийняття обумовленого контрактами товару з особливими характеристиками щодо ваги товару, а також відсутність можливості повернення переоплати продавцем через наявність обставин, які не залежали від нього, та як наслідок, об`єктивної неможливістю виконати конкретні зобов`язання за контрактами № 10/11/23 від 10.11.2023, № 01/06/23 від 01.06.2023, № 01/06/23 від 01.06.2023.

Будь-яких доказів, які б спростували наявність такого причинного-наслідкового зв`язку стороною відповідача не надано, а відтак висновок суду першої інстанції про те, що встановлені дані звільняють позивача від відповідальності за порушення вимог пункту 3 статті 13 Закону № 2473-VIII та нарахування пені за частиною п`ятою статті 13 зазначеного Закону, і оспорюване податкове повідомлення-рішення від 13.11.2024 за № 8 підлягає скасуванню, є обґрунтованим і законним.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідач, як суб`єкт владних повноважень, відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не довів правомірності та законності оскаржуваного рішення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги спростовуються наведеним вище та не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції, зміст апеляційної скарги містить виключно суб`єктивне бачення відповідачем обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги, не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.07.2025 у справі № 520/3608/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді А.О. Бегунц В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 04.12.2025