Справа № 160/21955/24
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 160/21955/24

адміністративне провадження № К/990/49274/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Юрченко В.П.,

суддів: Гімона М.М., Хохуляка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу №160/21955/24

за позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про стягнення пені, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 (суддя Сластьон А.О.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 (головуючий суддя Коршун А.О., судді: Чепурнов Д.В., Сафронова С.В.),

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2024 року Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі також - позивач, Товариство, ПрАТ «ММК ім. Ілліча») звернулося до суду з позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі також - відповідач - 1), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі також - відповідач - 2), в якому просило:

- стягнути з Державного бюджету через Головне управління державної казначейської служби у Дніпропетровській області (ідентифікаційний код: 37988155, адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. 93-ї Холодноярської Бригади, буд. 1) на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (ідентифікаційний код: 00191129, адреса місцезнаходження: 69008, Запорізька область, місто Запоріжжя, Південне шосе, будинок 80, кабінет 9) пеню в розмірі 1523247,50 грн із зарахуванням коштів на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , код банку 334851;

- стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (ідентифікаційний код: 00191129, адреса місцезнаходження: 69008, Запорізька область, місто Запоріжжя, Південне шосе, будинок 80, кабінет 9) з Державного бюджету через Головне управління державної казначейської служби у Дніпропетровській області (ідентифікаційний код: 37988155, адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. 93-ї Холодноярської Бригади, буд. 1) суму судового збору в розмірі 18 278,97 грн із зарахуванням коштів на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , код банку 334851.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач має право на стягнення пені за несвоєчасне повернення відповідачем-1 надміру сплаченого Товариством податку на прибуток підприємств. Зокрема, відповідач-1 не виконав визначеного абзацом першим пункту 43.5 ст.43 Податкового кодексу України (далі - ПК України) обов`язку щодо підготовки висновку про повернення належних позивачу сум коштів з відповідного бюджету та не подав цей висновок для виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Позивач зазначив, що рішеннями судів у справі №160/20359/23 вже встановлена протиправна бездіяльність Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, яка полягала у безпідставному невиконанні відповідачем-1 обов`язку щодо підготовки висновку про повернення належних позивачу сум коштів з бюджету не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання ПрАТ «ММК ІМ. Ілліча» відповідної заяви. Позивач вказує, що рішеннями судів у справі №160/20359/23 з відповідача-1 також стягнена пеня за період з 03 травня 2023 року (перший день просрочки) по 31 липня 2023 року. З огляду на те, що станом на дату звернення до суду з цим позовом відповідач не вчинив жодних дій щодо повернення позивачу з бюджету належної йому надміру сплаченої суми податку на прибуток підприємств, у позивача є право на нарахування пені вже за інший період існування бюджетної заборгованості, відмінний від того, який заявлявся у справі №160/20359/23.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року, позов задоволено. Стягнуто з Державного бюджету через Головне управління державної казначейської служби у Дніпропетровській області (ідентифікаційний код: 37988155, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. 93-ї Холодноярської Бригади, буд. 1) на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (ідентифікаційний код: 00191129, місцезнаходження: 69008, Запорізька область, місто Запоріжжя, Південне шосе, будинок 80, кабінет 9) пеню в розмірі 1523247,50 грн (один мільйон п`ятсот двадцять три тисячі двісті сорок сім гривень п`ятдесят копійок) із зарахуванням коштів на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , код банку 334851, та суму судового збору в розмірі 18 278,97 грн (вісімнадцять тисяч двісті сімдесят вісім гривень дев`яносто сім копійок) із зарахуванням коштів на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , код банку 334851.

В ході розгляду справи судами встановлено, що Товариство у зв`язку із виникненням за результатами звітного податкового 2021 року переплати з податку на прибуток підприємств на суму 18469111,00 грн 19 квітня 2023 року звернулося до відповідача -1 з заявою про повернення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств у вказаному розмірі.

Контролюючий орган листом №2591/6/32-00-51-01-08 від 28 квітня 2023 року залишив заяву позивача без виконання, що обумовило звернення підприємства до адміністративного суду за захистом порушеного права.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року у справі №160/20359/23 позовні вимоги ПрАТ «ММК ім. Ілліча» задоволено частково, визнано протиправними дії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП щодо залишення без виконання заяви ПрАТ «ММК ім. Ілліча» про повернення помилково та/або надмірно сплачених грошових зобов`язань та пені № від 19 квітня 2023 року; зобов`язано Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з ВПП повторно розглянути заяву ПрАТ «ММК ім. Ілліча» про повернення помилково та/або надмірно сплачених грошових зобов`язань та пені № від 19 квітня 2023 року та вчинити відповідні дії у порядку, визначеному чинним законодавством України, та з урахуванням висновків суду. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року у справі №160/20359/23 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року у справі №160/20359/23 змінено, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Зобов`язати Східне міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків підготувати та надати до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновок про повернення надміру сплачених коштів з податку на прибуток підприємств у розмірі 18469111 грн». Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги в цій частині задоволено і стягнуто з Державного бюджету України через ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області на користь Товариства пеню в розмірі 1202263, 23 грн, нараховану на суму такої заборгованості за період з 03.05.2023 по 31.07.2023; в іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року залишено без змін.

Товариство 22 липня 2024 року звернулося до Східного управління ДПС по роботі з ВПП із заявою щодо виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року у справі №160/20359/23 із наданням доказів на підтвердження направлення до ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області висновку про повернення позивачу надміру сплачених коштів з податку на прибуток в розмірі 18469111,00 грн.

Контролюючий орган листом від 26 липня 2024 року повідомив позивача про те, що з урахуванням оскарження в касаційному порядку постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року у справі №160/20359/23 питання виконання цього рішення суду буде розглянуте після касаційного розгляду справи №160/20359/23 та прийняття Верховним Судом остаточного рішення у справі.

ПрАТ «ММК ім. Ілліча» повторно (29.07.2024) звернулось до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП із запитом на отримання публічної інформації з приводу дати отримання податковим органом повного тексту постанови Третього апеляційного адміністративного суду від у справі №160/20359/23, а також з приводу складення висновку про повернення надміру сплачених коштів та направлення його до ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області.

Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з ВПП у листі від 02 серпня 2024 року зазначило, що ним надано обґрунтовану відповідь щодо виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року у справі №160/20359/23 листом від 26 липня 2024 року, а також повідомило про відсутність можливості визначення правомірності виникнення переплати з податку на прибуток з огляду на відсутність можливості проведення документальної перевірки ПрАТ «ММК ім. Ілліча».

Вищенаведені обставини, як стверджено судами, свідчать про те, що на момент звернення Товариства до суду першої інстанції (13.08.2024) з адміністративним позовом про стягнення пені, висновок про повернення платнику податків - ПрАТ «ММК ім. Ілліча», надміру сплачених коштів з податку на прибуток підприємств у розмірі 18 469 111 грн до ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП не надано навіть за умови наявності постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року у справі №160/20359/23, яка набрала законної сили та є обов`язковою для виконання.

Вважаючи, що неповернення переплаченого податку дає Товариству право на нарахування та стягнення пені на суму такого податку, останнє звернулося до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, позицію якого підтримав й апеляційний суд, виходив з обґрунтованості нарахування пені, право на стягнення якої виникло у позивача внаслідок вже встановленої судами у справі №160/20359/23 протиправної бездіяльності відповідача-1.

З такими рішеннями судів попередніх інстанцій не погодився контролюючий орган та подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, відповідач-1 посилається на пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом, оскільки про порушення свого права останній дізнався 03 травня 2023 року, а до суду з позовом про стягнення пені звернувся лише 13 серпня 2024 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України).

Контролюючий орган зазначає, що суди попередніх інстанцій, звертаючи увагу на рішення судів у справі №160/20359/23, якими визнано протиправними дії відповідача-1 щодо залишення без виконання заяви Товариства про повернення помилково та/або надмірно сплачених грошових зобов`язань та стягнуто пеню, безпідставно та в порушення норм чинного законодавства повторно стягують пеню за одне й те саме діяння в цій справі. Також, на свій власний розсуд та всупереч висновкам Верховного Суду, суди вважають, що порушення є триваючим, а відтак позивач має право на стягнення пені на суму несвоєчасно повернутого податку на прибуток підприємств за весь період такого прострочення (в межах 1095 днів), за виключенням того періоду, який був предметом розгляду у справі №160/20359/23.

Підставами звернення з касаційною скаргою контролюючий орган зазначає пункт 1 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) - застосування судом апеляційної інстанції норм права (ч.2 ст.122 КАС України) без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 19.01.2023 (справа №140/1770/19), від 16.02.2023 (справа №803/1149/18), а також пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України - відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно пункту 129.4 статті 129 та статті 43 ПК України, а саме позовної вимоги щодо стягнення пені на суму несвоєчасно повернутого надмірно сплаченого податку на прибуток у період надзвичайного, воєнного стану.

Верховний Суд ухвалою від 27.12.2024 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 у цій справі для перевірки наведених у ній доводів.

Позивач правом подання відзиву на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, Верховний Суд виходить з наступного.

Контролюючий орган зазначає, що про своє порушене право позивач дізнався 03.05.2023, однак з позовом до суду про стягнення пені звернувся лише 13.08.2024, тобто із порушенням шестимісячного строку, встановленого частиною другою статті 122 КАС України.

За загальним правилом, визначеним частиною другою статті 122 КАС, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок яких відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Для цілей розгляду судом термінових спорів у статті 270 КАС визначено, що днем бездіяльності є останній день встановленого законом строку, в який мало бути вчинено дію або прийнято рішення (частина четверта цієї статті).

При цьому слід враховувати, що запровадження строків звернення до суду слугує меті досягнення правової визначеності щодо правомірності акта (рішення, дії, бездіяльності) держави в особі її органів; після спливу строків правовідносини набувають ознак стабільності.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з позовної заяви, Товариством позовні вимоги про стягнення пені заявлено за період з 13.02.2024 по 12.08.2024 і цей період, з урахуванням дати звернення позивача до суду із цим позовом (13.08.2024), становить шестимісячний строк до дати звернення до суду із цим позовом за захистом порушеного права.

Пеня нарахована Товариством у зв`язку з неповерненням надміру сплачених платежів.

Судами констатовано, що у межах іншої справи (№160/20359/23) між тими ж сторонами було заявлено вимоги про визнання протиправною бездіяльності Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо неповернення ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» надмірно сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 18 469 111 грн та стягнення з Державного бюджету через Головне управління державної казначейської служби у Дніпропетровській області на користь ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» надмірно сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 18 469 111 грн та пені в розмірі 1 202 263,23 грн із зарахуванням коштів на р/р UA 00321870 (МФО банку 334851).

Пеня у вищевказаній справі була розрахована за період з 03.05.2023 (перший день прострочки) по 31.07.2023 (дата подання позовної заяви у справі №160/20359/23). Під час розгляду справи період нарахування пені визначався з урахуванням того, що заяву № від 19.04.2023 про повернення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств відповідач (контролюючий орган) отримав 19.04.2023, а відтак відповідно до п. 43.5 ст. 43 ПК України висновок про повернення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств він зобов`язаний був передати органу казначейства до 02.05.2023.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.04.2024 у справі №160/20359/23 було встановлено право позивача на стягнення з контролюючого органу пені з моменту допущення ним протиправної бездіяльності в частині непідготовки висновку про повернення коштів.

Суди зазначили, що на момент розгляду цієї справи Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків не надано до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновку про повернення позивачу надміру сплачених коштів з податку на прибуток підприємств у розмірі 18 469 111 грн, а відтак порушення права позивача на отримання належних йому коштів на момент розгляду цієї справи є триваючим з 03.05.2023.

З огляду на викладене, суди ствердили, що кожен новий наступний день невчинення контролюючим органом дій, направлених на повернення позивачу коштів, є новим днем початку відліку строку для звернення до суду за захистом порушеного права в частині нарахування пені.

Відтак, суди прийшли до висновку, що, звертаючись з вимогою про стягнення пені за період з 13.02.2024 по 12.08.2024, Товариство не пропустило встановлений частиною другою статті 122 КАС України строк звернення до суду.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що, задовольняючи позовні вимоги у цій справі, суди виходили з того, що преюдиційний факт з приводу протиправних дій Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо залишення без виконання заяви позивача про повернення помилково та/або надмірно сплачених грошових зобов`язань та пені від 19.04.2023 № встановлено рішеннями судів у справі №160/20359/23.

Так, суди зазначили, що предметом розгляду у цій справі є нарахування пені, право на стягнення якої виникло у позивача внаслідок вже встановленої судами у справі №160/20359/23 протиправної бездіяльності контролюючого органу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи постановою Верховного Суду від 15.07.2025 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.12.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23.04.2024 у справі №160/20359/23 скасовано, а справу №160/20359/23 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд зазначив, що для правильного вирішення спору у справі №160/20359/23 судам попередніх інстанцій необхідно з`ясувати чи є заявлена ПрАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» сума у розмірі 18 469 111 грн надмірно сплаченим грошовим зобов`язання в розумінні підпунктами 14.1.115, 14.1.182 пункту 14.1 статті 14 ПК України та можливість застосування до них порядку, встановленого статтею 43 ПК України.

Верховний Суд вказав, що судами не досліджено підстав виникнення переплати у декларації за податковий (звітний) період 2021 рік. З огляду на наявні в матеріалах справи дві декларації (за три квартали 2021 року і річну), позивач декларував і сплачував суми податку на прибуток за результатами його діяльності за кожний податковий (звітний) період 2021 року наростаючим підсумком. Зменшення об`єкта оподаткування податком на прибуток, як наслідок зменшення позитивного значення цього податку, у декларації за підсумками року спричинено, зокрема, істотним зменшенням значення рядку 02 «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (+,-). Суди не перевіряли, що саме вплинуло на зменшення такого показника і, як наслідок, визначення об`єкта оподаткування (збитковість підприємства у четвертому кварталі 2021 року чи виправлення показників попередніх періодів). З`ясування цих обставин надало б можливість встановити, чи є підстави вважати наявну переплату сумою «надмірно сплачених грошових зобов`язань».

Зауважено, що у спорах про повернення надмірно сплачених сум податкових платежів суд повинен перевірити підстави виникнення переплати.

Верховний Суд також зазначив, що обов`язковою передумовою повернення платнику податків надміру/помилково сплачених коштів, є одночасна наявність таких обставин: 1) відсутність у такого платника податкового боргу; 2) подання платником податків заяви про повернення коштів протягом 1095 днів від дня виникнення переплати; 3) відповідність поданої заяви вимогам пункту 43.4 статті 43 ПК України. За наслідками подання відповідної заяви контролюючий орган у визначені законом строки повинен або підготувати висновок про повернення такої суми, або надати письмову відмову у поверненні коштів з бюджету з пропозицію проведення звірення стану рахунків (у разі відсутності в інформаційних базах даних відомостей щодо розміру заявленої до повернення суми).

Щодо позовної вимоги про стягнення пені, то суд вказав, що суд першої інстанції зобов`язав Східне МУ ДПС розглянути заяву позивача, проте висновку щодо наявності/відсутності підстав для нарахування і сплати пені судове рішення не містить. Суд апеляційної інстанції, стягнувши з Державного бюджету України пеню в сумі 1 202 263,23 грн, як не зазначив підстав для задоволення позову в цій частині, так і не перевірив правильність здійсненого позивачем розрахунку.

Така інформація є суттєвою для правильного вирішення спору між сторонами у цій справі, оскільки, як уже було зазначено, підставою для задоволення позовних вимог у даній справі та стягнення пені, нарахованої відповідно до статті 129 ПК України, слугували висновки судів попередніх інстанцій про встановлення у справі №160/20359/23 факту протиправної бездіяльності контролюючого органу (залишення без виконання заяви позивача про повернення помилково та/або надмірно сплачених грошових зобов`язань).

Відтак суд касаційної інстанції дійшов висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

За правилами пунктів 1, 4 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з`ясувати всі фактичні обставини справи, з перевіркою їх належними та допустимими доказами та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення із наведенням відповідного правового обґрунтування в частині прийняття чи відхилення доводів учасників справи.

Ухвалою Верховного Суду від 27.12.2024 було зупинено виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 до закінчення касаційного провадження у цій справи.

Відповідно до частини третьої статті 375 КАС України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Враховуючи результат касаційного перегляду, підстави для поновлення виконання рішення суду відсутні.

Керуючись статтями 341, 345, 353, 355, 356, 359 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 скасувати, а справу №160/21955/24 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.П. Юрченко М.М. Гімон В.В. Хохуляк