Справа № 400/2463/25
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 р. № 400/2463/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаМіністерства оборони України, просп. Повітряних Сил, 6,м. Київ, 03168,
провизнання протиправним та скасування рішення від 22.11.2024 №40/в, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, в якому позивачка просить:визнати протиправною та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, викладене в пункті 2 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, №40/в від 22.11.2024 року про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця Збройних сил України ОСОБА_2 .;зобов`язати Міністерство оборони України призначити і виплатити дружині загиблого військовослужбовця Збройних сил України ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , а також його неповнолітнім дітям ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), військовослужбовця, у 500-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що відповідач відмовив їй у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю її чоловіка та бітька її неповнолітніх дітей ОСОБА_2 в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, яка передбачена Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. №975 зазначивши, що допомога не виплачується, якщо загибель (смерть) є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння. Однак, позивачка наполягає на тому, що наведені обставини не відповідають дійсності.

Ухвалою суду від 17.03.2025 року відкрито провадження у справі за правилами за

правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення позовних вимог. Предстанвик відповідача зазначає, що ОСОБА_1 звернулася із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю її чоловіка та батька неповнолітніх дітей ОСОБА_2 через ІНФОРМАЦІЯ_3 .

22.11.2024 розглянувши подані документи комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - комісія Міноборони) дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, оформленої протоколом № 40/ в (пункт 2) матері, дружині та двом дочкам померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок травми, одержаної в результаті нещасного випадку, пов`язаної з проходженням військової служби, молодшого сержанта ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

Відповідно до витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії 18 Регіональної військово-лікарської комісії протокол №133 від 11 січня 2024 року травма молодшого сержанта ОСОБА_2 , 1986 р.н.: «Закритий перелом кісток склепіння та основи черепа. Крововиливи під оболонки та у речовину головного мозку. Набряк головного мозку», яка призвела до смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено медичними та військово-обліковими документами, свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 26.12.2022 р., лікарським свідоцтвом про смерть №6580 від 22.12.2022р., актом службового розслідування №847 від 25.12.2022 р. - ТРАВМА, ЯКА ПРИЗВЕЛА ДО СМЕРТІ, ОТРИМАНА В РЕЗУЛЬТАТІ НЕЩАСНОГО ВИПАДКУ (ДТП) ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.

Відповідно до акту службового розслідування військової частини НОМЕР_2 від 09.09.2023 №15712 смерть ОСОБА_2 настала під час самовільного залишення частини.

Згідно з висновком експерта Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи від 10.10.2023 №6580 під час проведення судово-токсилогічного дослідження в крові та сечі ОСОБА_2 виявлено етиловий спирт в концетрації 2,6%о в крові та 4,2%о в сечі.

Відповідно до статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення самовільне залишення військової частини або місця служби військослужбовцем є адміністративним правопорушенням.

Згідно зі статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон) призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Вказані правові підстави для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги є законними. Аналогічно згідно п. 19 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок), призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком: вчинення ним

злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Тобто законодавцем визначено, що є неможливим призначення одноразової грошової допомоги, якщо військовослужбовець вчиняв будь-які дії своєї життєдіяльності у відповідних станах сп`яніння, під час вчинення адміністративного правопорушення, які закінчуються (наслідком) смертю незалежно від її причини, що визначається медичними спеціалістами.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок смерті особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Згідно з п.п.1,2 п.2 статті 16 Закону (в редакції станом на 20.12.2022) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Відповідно до п.1 статті 16-1 Закону у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Відповідно до п. 1 ст. 16-2 Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:

а) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;

500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону;

Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону дія цього Закону не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження.

Отже, призначення одноразової грошової допомоги можливе, якщо загибель (смерть)

військовослужбовця не є наслідком, зокрема, вчинення ним адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння (стаття 16-4 Закону).

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Позивач перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується наявністю свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

За час перебування у шлюбі народилося двоє дітей, які на момент звернення з даним позовом є неповнолітніми, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Родинні зв`язки підтверджуються наявністю свідоцтва серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 відповідно.

ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер, що підтверджується наявністю свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Виконавчим комітетом Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №6580 та довідки про причину смерті ОСОБА_2 помер в зоні бойових дій та причиною смерті є закритий перелом кісток склепіння та основи черепа.

Відповідно до витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії 18 Регіональної військово-лікарської комісії протокол №133 від 11 січня 2024 року травма молодшого сержанта ОСОБА_2 , 1986 р.н.: «Закритий перелом кісток склепіння та основи черепа. Крововиливи під оболонки та у речовину головного мозку. Набряк головного мозку», яка призвела до смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено медичними та військово-обліковими документами, свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 26.12.2022 р., лікарським свідоцтвом про смерть №6580 від 22.12.2022р., актом службового розслідування №847 від 25.12.2022 р. - травма, яка призвеле до сметрі, отримана в результаті нещасного випадку (ДТП)та причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби.

У зв`язку з вищевикладеним позивачка звернулася із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю її чоловіка та батька неповнолітніх дітей ОСОБА_2 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 . За результатами опрацювання ІНФОРМАЦІЯ_3 заява була направлена до ІНФОРМАЦІЯ_8 за вих. №6960 від 21.06.2024 року.

Надалі вказана заява з додатками була направлена для призначення та виплати одноразової грошової допомоги до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України.

Разом з тим, розглянувши подані документи, комісія Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги матері, дружині та двом дочкам загиблого ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок травми, одержаної в результаті нещасного випадку, пов`язаної з проходженням військової служби, молодшого сержанта ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), зазначивши наступне:

«Відповідно до акту службового розслідування військової частини НОМЕР_2 від 09.09.2023 №15712 смерть ОСОБА_6 настала під час самовільного залишення частини.

Згідно з висновком експерта Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи від 10.10.2023 №6580 під час проведення судово-токсилогічного дослідження в крові та сечі ОСОБА_2 виявлено етиловий спирт в концетрації 26 %о в крові та 4,2%оо в сечі.

Відповідно до статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення самовільне залишення військової частини або місця служби військослужбовцем є адміністративним правопорушенням.

Згідно зі статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист

військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком адміністративного правопорушення або вчинення дій у стані алкогольного сп`яніння».

Вищевикладене підтверджується витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №40/в від 22.11.2024 року.

Вказаний витяг з протоколу №40/в від 22.11.2024 року отримано представником Позивача у відповідь на адвокатський запит 21.02.2025 року.

Позивач не погоджується з рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову в призначенні їй та її неповнолітнім дітям одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю молодшого сержанта ОСОБА_2 , та звернулася до суду за захистом своїх порушених прав.

Згідно із ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

За правилами статті 41 Закону №2232-XII, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Нормативно-правовим актом, який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від20.12.1991№2011-ХІІ (далі Закон №2011-XII).

За правилами частини першої статті 16 Закону №2011-XII (в редакції, чинній на дату винесення оскаржуваного рішення), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини другої статті 16 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1)загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2)смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок

поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25.12.2013 № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок №975).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 975, одноразова грошова допомога призначається у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Приймаючи рішення про відмову у призначені Позивачу одноразової грошової допомоги Комісія Міністерства оборони України мотивувала його тим, що згідно з висновком експерта Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи від 10.02.2023 №6580 під час проведення судово-токсилогічного дослідження в крові та сечі ОСОБА_2 виявлено етиловий спирт в концетрації 2,6 %о в крові та 4,2 %о в сечі.

Крім того, у рішенні про відмову у призначені Позивачу одноразової грошової допомоги Комісія Міністерства оборони України зазначила, що відповідно до статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем є адміністративним правопорушенням.

Згідно зі статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння.

Тобто, зі змісту оскаржуваного рішення слідує, що Відповідач мотивував своє рішення про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги тим, що на смерть ОСОБА_2 настала під час самовільного залишення військової частини та на момент смерті ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп?яніння, що є відповідно до вимог КУпАП адміністративним правопорушенням, та застосував до спірних правовідносин підпункт «б» пункту 1 статті 16-4 Закону №2011-ХІІ, де передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть)

військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння.

Стосовно неправомірності застосування Відповідачем підпункту «б» пункту 1 статті 16-4 Закону №2011-ХІІ до спірних правовідносин.

Так, відповідно до вказаної норми призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння. Аналогічні положення містяться в пункті 19 Порядку № 975.

Тобто, допомога не призначається, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення та вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння.

Проаналізувавши зміст зазначеної норми, вбачається те, що допомога не призначається і не виплачується лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення та вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно для застосування вказаної норми має існувати причинно-наслідковий зв`язок між вчиненням адміністративного правопорушення та/або станом сп`яніння військовослужбовця чи фактом залишення ним військової частини з його смертю.

Натомість, сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного/ наркотичного сп`яніння на час настання смерті не є підставою для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги його членам сім`ї.

Виходячи з логіко-синтаксичного аналізу вказаної норми можемо дійти висновку, що факт перебування у стані алкогольного сп`яніння та вчинення дій у стані алкогольного сп`яніння це різні речі та права на отримання виплати допомоги членам сім?ї померлого військовослужбовця може бути позбавлено лише у разі встановлення прямого причинного зв?язку між станом сп?яніння військовослужбовця з його смертю.

Наголошую, що ОСОБА_2 , не вчиняв та не міг вчинити жодних дій, які призвели до його смерті, оскільки за кермом авто перебував інший військовослужбовець.

З постанови про закриття кримінального провадження відомо, що досудовим розслідуванням було встановлено, що 20.12.2022, приблизно о 06 годині військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 ЗСУ, ОСОБА_7 не впорався з керуванням, змінив напрямок руху керованого ним автомобіля вправо, в результаті чого допустив виїзд автомобіля на праве, по ходу свого руху, узбіччя, де в подальшому відбулось перекидання транспортного засобу, де як пасажир перебував ОСОБА_2 .

До того ж, відомо, що вищезазначена дорожньо-транспортна пригода відбулась в безпосередній близькості до лінії проведення активних бойових дій, а ділянка автодороги, на якій відбулась дорожньо-транспортна пригода регулярно перебуває під обстрілом збройних формувань рф.

Тобто смерть молодшого сержанта ОСОБА_2 настала в період проходження військової служби, а ТРАВМА, ЯКА ПРИЗВЕЛА ДО СМЕРТІ, ОТРИМАНА В РЕЗУЛЬТАТІ НЕЩАСНОГО ВИПАДКУ (ДТП) ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.

Крім того, з постанови про закриття кримінального провадження від 28.06.2023 вбачається наступне: «Згідно висновку судової медичної експертизи № 6580 від 21.12.2022 смерть ОСОБА_2 настала від відкритої черепно-мозкової травми з садном, забійною раною та крововиливом в м?яких тканинах лівої лобно-тім`яної ділянки, багато уламковим переломом склепіння черепа зліва в ділянках лобної кістки та передньої частини лівої тім?яної кістки, з розповсюдженням ліній перелому на основу черепа в ділянці передньої черепної ямки та на пірамідки скроневих кісток, крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, ускладненою набряком головного мозку. Вказані тілесну ушкодження є небезпечними для життя і за цією ознакою кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження, знаходиться з настанням смерті у прямому причинному зв?язку, виникла при травматичній дїї тупого предмету незадовго до смерті.»

Таким чином, оскільки саме тяжке тілесне ушкодження спричинило смерть молодшого сержанта ОСОБА_2 , що доводиться висновком судової медичної експертизи № 6580 від 21.12.2022, витягом з протоколу засідання штатної військово- лікарської комісії 18 Регіональної військово-лікарської комісії №133 від 11 січня 2024 року, то застосування Відповідачем підпункту «б» пункту 1 статті 16-4 Закону №2011- ХІІ до спірних правовідносин є безпідставним.

Щодо мотивів Відповідача для відмови у призначенні Позивачу про «вчинення кримінального або адміністративного правопорушення» варто зазначити наступне.

Відповідно до статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб - тягнуть за собою арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.

Діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, -

тягнуть за собою арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до п`ятнадцяти діб. Самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, -

тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб. Діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, - тягнуть за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Саме при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності (стаття 280 КУпАП).

Однак, відсутні будь-які докази того, що молодший сержант ОСОБА_2 притягався до адміністративної відповідальності за статтею 172 11 КУпАП в судовому порядку.

Саме тому, у Відповідача були відсутні правові підстави для відмови Позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги з цієї підстави.

Крім того, варто звернути увагу суду на те, що акт службового розслідування складено військовою частиною лише 09.09.2023, тоді як смерть ОСОБА_2 настала ще ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказане підтверджує те, що смерть ОСОБА_2 , не пов' язана з вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-11 КУпАП.

Як зазначено в самому витязі з протоколу №40/в від 22.11.2024 «Відповідно до акту службового розслідування військової частини НОМЕР_2 від 09.09.2023 №15712 смерть ОСОБА_2 настала під час самовільного залишення частини».

Тобто, в акті службового не вказано, що смерть військовослужбовця є наслідком вчиненням військовослужбовцем кримінального або адміністративного правопорушення, а зазначено лише про те, що смерть настала під час самовільного залишення військової частини, що не є підставою для відмови у призначенні грошової допомоги його родичам.

На підставі вказаного суд приходить до висновку, оскільки смерть ОСОБА_2 настала внаслідок травми, одержаної в результаті нещасного випадку, пов`заної з проходженням військової служби, та абсолютно не пов`язана із вчиненням ним дій у стані сп`яніння чи вчиненням адміністративного правопорушення, є очевидні підстави вважати,

що відмовляючи у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги з підстави застосування підпункту «б» пункту 1 статті 16-4 Закону №2011-ХІІ відповідач діяв протиправно.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд робить висновок, що адміністративний позов належить задовольнити.

Враховуючи, що позивачка сплатила за звернення до суду із вказаним позовом 968,96 грн., з відповідача на її користь має бути стягнута половина суми сплаченого судового збору, що становить 968,96 грн.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_6 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03168 ) про визнання протиправним та скасування рішення від 22.11.2024 №40/в, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, викладене в пункті 2 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, №40/в від 22.11.2024 року про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця Збройних сил України ОСОБА_2 .

3.Зобов`язати Міністерство оборони України призначити і виплатити дружині загиблого військовослужбовця Збройних сил України ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , а також його неповнолітнім дітям ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), військовослужбовця, у 500-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня 2022 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, 6,м. Київ,03168 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_6 ) судові витрати в розмірі 968,96 грн.

5. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Суддя А.В. Величко