Справа № 280/8577/25
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 грудня 2025 року Справа № 280/8577/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; а/ с 1155, м. Запоріжжя) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ЄДРПОУ 44118663) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач) в якій позивач просить суд:

- визнати дії відповідача відносно нарахування суми податкового боргу, яка визначена в податковій вимозі про сплату боргу (недоїмки) № Ф- 5672-0801 від 19 вересня 2025 року в розмірі 3 997 грн. 43 коп. неправомірними;

- скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДПС у Запорізькій області від 19 вересня 2025 року № Ф-5672-0801;

- зобов`язати Головного управління ДПС у Запорізькій області здійснити коригування індивідуальної картки платника податків - ОСОБА_1 шляхом виключення нарахованої по вимозі про сплату боргу (недоїмки) № Ф- 5672-0801 від 19 вересня 2025 року в розмірі 3 997 грн. 43 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що податкова вимога № Ф- 5672-0801 від 19 вересня 2025 року є не узгодженою. Зазначає, що позивачу відповідачем протиправно нараховано штрафні санкції та пеню у сумі 3 3997,43 грн. за несвоєчасну сплату ЄСВ, оскільки всі податки та збори позивачем сплачені своєчасно. Акцентує увагу суду на те, що жодних заборгованостей за нею утворитись не могло. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

21 жовтня 2025 року представником відповідача до суду подано відзив на позов, в обгрунтування якого вказано, що у ході контролю за дотриманням платником термінів сплати єдиного внеску контролюючим органом виявлено факти несвоєчасної сплати ОСОБА_1 єдиного внеску. За порушення частини 8 статті 9 Закону №2464 відносно ОСОБА_1 . Головним управлінням ДПС у Запорізькій області винесено: - Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 24 червня 2025 року в загальній сумі 3 997,43 грн. (штрафна санкція 3537,55 грн., та пеня у сумі 459,88 грн). Рішення не оскаржувалось та є узгодженим 04 серпня 2025 року. Нарахування відображені в ІКП платника. Вказує, що Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 19 вересня 2025 року № Ф-5672-0801 сформована відповідно до вимог чинного законодавства та надіслана позивачу засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) за адресою податкової реєстрації. Відповідно до частин 7 та 8 статті 25 Закону № 2464 передбачено, що сума недоїмки не підлягає списанню. Таким чином, сума штрафних санкцій та пені , які нараховані через недотримання платником термінів сплати єдиного внеску, у період здійснення господарської діяльності, підлягає нарахуванню та стягненню незалежно від факту припинення підприємницької діяльності так як на нарахування та стягнення заборгованості по ЄСВ не розповсюджуються строки давності ( пункт 16 статті 25 Закону № 2464). З огляду на зазначене вище, відсутні підстави для визнання дій контролюючого органу протиправними та скасування вимоги про сплату боргу від 19 вересня 2025 року № Ф-5672-0801. Таким чином за період з 2018 по 2024 роки нараховано єдиного соціального внеску на загальну суму 115 989,70 грн. Позивачем сплачено єдиного соціального внеску у сумі 111 822,94 грн. Підсумовуючи вищезазначене, станом на дату підготовки інформації в ІКП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) обліковується заборгованість з єдиного внеску за кодом платежу 71040000 у сумі 3997,43 грн. У задоволенні позову просить відмовити.

22 жовтня 2025 року на адресу суду від позивача надійшло повідомлення про неможливість підготування відповіді на відзив у строки, встановленні ухвалою судді від 06 жовтня 2025 року, у зв`язку із перебуванням позивача у щорічній відпустці.

05 листопада 2025 року на адресу суду з урахуванням вищезазначеного повідомлення надійшла заява про поновлення строку для подання відповіді на відзив. Також, до суду надано відповідь на відзив у якій ОСОБА_1 не погоджується із доводами предстааника відповідача та вказує, що всі пододаткові зобов`язання, в тому числі за 2023 рік, викоанно нею у строки, встановлені Податковим кодексом України.

Ухвалою суду від 10 листпоада 2025 року позивачу поновлено строк на подання відповіді на відзив.

19 листопада 2025 року представником відповідача до суду через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» подано заперечення, в яких, зокрема, зазначено, що за 2023 - подано податкову декларацію про майновий стан за 2023 рік (від 22 січня 2024 року №) та додаток 1 розрахунок сум нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (додаток ЄСВ 1) (від вiд 22 січня 2024 року), яким самостійно нарахованою суму єдиного внеску до сплати у розмірі 17688,00 грн. За 2024 - подано податкову декларацію про майновий стан за 2024 рік ( від 22 січня 2024 року № ) та додаток 1 розрахунок сум нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (додаток ЄСВ 1) (від вiд 22 січня 2024 року), яким самостійно нараховано суму єдиного внеску до сплати у розмірі 20 526,00 грн. За порушення частини 8 статті 9 Закону №2464 Головним управлінням ДПС у Запорізькій області винесено:

Рішення про застос ування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 23 липня 2019 року в загальній сумі 1226,06 грн. (штрафна санкція - 992,54 грн. та пеня 233,52 грн. Узгоджено в ІКП 19 серпня 2019 року; Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №13182/24-16 від 15 вересня 2021 року в загальній сумі 1101,67 грн. (штрафна санкція -1101,67 грн.) Узгоджено в ІКП 19 жовтня 2021 року; Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №1 від 24 червня 2025 року в загальній сумі 3997,43 грн. (штрафна санкція -3537,55 грн., та пеняусумі 459,88 грн), узгоджено в ІКП 04 серпня 2025 року. Таким чином з урахуванням календарної черговості погашення заборгованості по єдиному внеску сума боргу у позивача обліковується у зв`язку з несплатою нарахованих штрафних санкцій та пені по ЄСВ згідно Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску№ від 24 червня 2025 року. Дана обставина підтверджується сформованою історією заборгованості, що надається до заперечень. Факт несвоєчасних сплат єдиного внеску вбачається з інтегрованої картки платника.

В задоволенні позову просить відмовити.

27 листопада 2025 року від позивача на адресу суду засобами поштового зв`язку надійши додаткові пояснення у яких остання звертає увагу суду на те, що постановою Третього апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 280/852/20 підтверджено факт відсутності у неї заборгованості по сплаті ЄСВ у період з першого кварталу 2018 року по перший квартал 2020 року.

Судом встановлено, що 22 січня 2024 року позивачем подано податкову декларацію про майновий стан за 2023 рік та самостійно нараховано суму єдиного внеску до сплати у розмірі 17688,00 грн.

20 січня 2025 року позивачем подано податкову декларацію про майновий стан за 2024 рік та самостійно нараховано суму єдиного внеску до сплати у розмірі 20526,00 грн.

24 червня 2025 року відповідачем у відношенні позивача прийнято Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №1 від 24 червня 2025 року в загальній сумі 3997,43 грн. (штрафна санкція -3537,55 грн., та пеня у сумі 459,88 грн), за період з 11 травня 2024 року по 05 червня 2024 року.

25 вересня 2025 року позивач засобами поштового зв`язку одержала вимогу про сплату боргу від 19 вересня 2025 року № Ф-5672-0801 на загальну суму 3 997,43 грн. (штрафна санкція 3537,55 грн., та пеня у сумі 459,88 грн).

Позивач вважає вказану вимогу протиправною та такою, що не відповідає вимогам законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VІ) визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з положеннями частини другої статті 8 та статті 12 Закону №2464-VI єдиний внесок не входить до системи оподаткування. Завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.

Відповідно до пунктів 4-5 частини першої статті 4 Закону №2464-VІ платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Положеннями частини восьмої статті 9 Закону №2464-VІ визначено, що платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4-5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина одинадцята статті 9 Закону №2464-VІ).

Частиною першою статті 25 Закону №2464-VІ установлено, що рішення, прийняті податковими органами та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Відповідно до частин другої, третьої статті 25 Закону №2464-VІ у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно з частиною десятою статті 25 Закону №2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 2 частини одинадцятої статті 25 Закону №2464-VI передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до частини тринадцятої статті 25 Закону №2464-VІ нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. У разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до органу доходів і зборів або позову до суду.

Частиною чотирнадцятою статті 25 Закону №2464-VІ встановлено, що про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску або на єдиний рахунок. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до податкового органу вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це податкового органу, яким прийнято це рішення.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 (далі - Інструкція №449).

Згідно з пунктом 1 розділу VII Інструкції №449 за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Положеннями підпункту 2 пункту 2 розділу VII Інструкції №449 визначено, що згідно з частиною одинадцятою статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1-4 та 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції в таких розмірах за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

В силу вимог частини шістнадцятої статті 25 Закону №2464-VІ строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

З аналізу викладених правових норм вбачається, що умовою для застосування до платника штрафних санкцій та нарахування пені є несвоєчасна сплата останнім єдиного внеску. При цьому сплачені платником суми зараховуються в порядку календарної черговості для погашення недоїмки, штрафів та пені.

Пунктом 3 розділу VI Інструкції №449 передбачено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

З наведених норм Інструкції №449 убачається, що за наявності заборгованості на кінець календарного місяця, в тому числі штрафів та пені, платнику надсилається вимога про сплату зазначеної заборгованості.

Так, судом встановлено, що Податкову декларацію про майновий стан за 2023 рік позивачем подано 22 січня 2024 року (№, Додаток 1 Розрахунок сум нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску від від 22 січня 2024 року), при цьому самостійно нарахованою суму єдиного внеску до сплати у розмірі 17688,00 грн.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що за 2023 рік позивачем за період з січня 2023 року по грудень 2023 року сплачено ЄСВ 05 червня 2025 року у сімі 17 688,00 грн. згідно платіжної інструкції № 0.0..1 від 05 червня 2025 року, копія якої міститься в матеріалах справи.

З урахуванням положень статті 9 Закону №2464-VІ єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, мав бути сплачений позивачем до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

За обставин цієї справи, з урахуванням даних інтегрованок картки платника податків позивача, ГУ ДПС у Запорізькій області, прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №1 від 24 червня 2025 року в загальній сумі 3997,43 грн. (штрафна санкція -3537,55 грн., та пеняусумі 459,88 грн) по податковій декларації про майновий стан ОСОБА_1 за 2023 рік (від 22 січня 2024 року №).

Вказані суми увійшли до оскаржуваної у цій справі вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф- 5672-0801 від 19 вересня 2025 року.

Однак, позивач не надала суду доказів сплати штрафу та пені, застосованих рішенням №1 від 24 червня 2025 року, як і доказів його оскарження.

Водночас перевірка правомірності прийнятого ГУ ДПС у Запорізькій області рішення не не є предметом позову.

Відтак, за наявновсті рішення №1 від 24 червня 2025 року позивач має обов`язок сплатити нараховані штраф та пеню, якщо лише зазначене рішення не буде скасовано у встановленому порядку. Тому відсутні підстави для скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф- 5672-0801 від 19 вересня 2025 року, яка є предметом оскарження у цій справі, а також для здійснення коригування інтегрованої картки платника податків.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю.

Керуючись статтями 137, 139, 243, 245, 246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне судове рішення складено 04 грудня 2025 року.

Суддя Д.В. Татаринов