Справа № 460/15856/25
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2025 року м. Рівне №460/15856/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доТериторіального сервісного центру МВС №5644 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального сервісного центру МВС №5644 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях (далі - ТСЦ № 5644, відповідач), в якому просить:

визнати протиправною відмову відповідача, викладену в листі за № 31/35/5644/К-4004-3701-2025 від 19.08.2025, в проведенні обміну водійського посвідчення серії НОМЕР_1 від 21.06.2023 на нове без складання іспитів;

зобов`язати відповідача провести обмін водійського посвідчення серії НОМЕР_1 від 21.06.2023 на нове без складання теоретичного та практичного іспитів.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказала, що 21.06.2023 вона отримала посвідчення водія категорії "В" серії НОМЕР_1 , з терміном дії до 21.06.2025. Після закінчення терміну дії посвідчення водія вона звернулася до відповідача щодо обміну посвідчення водія на право керування транспортними засобами без складання іспитів. Однак 27.08.2025, перебуваючи в ТСЦ № 5644, вона отримала відмову в обміні посвідчення водія, виданого їй вперше, після закінчення строку його дії. Відмова мотивована наявністю вчинених більше двох адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху протягом двох років з дати видачі посвідчення водія вперше, а саме: 16.09.2023, 10.12.2023, 20.07.2023, 07.05.2025, які зафіксовані в автоматичному режимі.

Позивач зазначила, що вона не допускала порушення правил дорожнього руху, оскільки не була водієм під час керування транспортним засобом "Setra" (автобус), реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , для керування яким потрібна категорія D1, D. Вказала, що на підставі договору купівлі-продажу частки у праві власності на транспортний засіб від 06.10.2021 вона та ТОВ "Володимирецьтранссервіс" є співвласниками вищевказаного транспортного засобу, про що внесені відомості до Єдиного державного реєстру транспортних засобів. З жовтня 2021 року автобус використовується в підприємницькій діяльності ТОВ "Володимирецьтранссервіс" для надання послуг з пасажирських перевезень. Під час зафіксованих порушень транспортним засобом керували водії Товариства.

З урахуванням наведеного, покликаючись до пунктів 21, 25-1 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, позивач вважає безпідставною відмову відповідача в проведенні їй обміну посвідчення водія після закінчення строку його дії на нове без складання іспитів, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою від 03.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено строк для подання відзиву.

Відповідач 18.09.2025 в підсистемі "електронний суд" подав відзив, в якому позов заперечив повністю. Зазначив, що згідно з даними ЄДР МВС ОСОБА_1 21.06.2023 отримала посвідчення водія серії НОМЕР_3 , терміном дії до 21.06.2025, з правом керування транспортними засобами категорії В. 15.08.2025 вона звернулася до ТСЦ № 5644 із заявою про обмін посвідчення, виданого вперше, після закінчення строку його дії. Адміністратором ТСЦ № 5644 було проведено перевірку відомостей про особу відповідно до вимог Положення № 340, за результатами якої встановлено факти притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Станом на дату подання відзиву в ЄДР МВС містяться відомості про вчинення позивачем у період з 21.06.2023 по 21.06.2025 чотирьох адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП. Відповідач стверджує, що згідно з інформацією, наявною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, 30.09.2021 ТСЦ №5644 зареєстрував транспортний засіб SETRA S 415HD, 2010 року випуску, VIN № НОМЕР_4 , за ОСОБА_1 . 06.10.2021 ТСЦ №5644 на підставі договору купівлі-продажу частки у праві власності від 06.10.2021, посвідченого державним нотаріусом Володимирецької районної державної нотаріальної контори Килюшик А.А., здійснив перереєстрацію із заміною свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та вніс відомості про співвласника ТОВ «Володимирецьтранссервіс». Вказує, що відповідно до статті 142 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП), адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, несе власник транспортного засобу або належний користувач. Разом із тим, відомості про ТОВ «Володимирецьтранссервіс» як належного користувача зазначеного транспортного засобу SETRA S 415HD, державний номер НОМЕР_2 , а також відомості про його водіїв, як належних користувачів, до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не вносилися, що підтверджується відповідною інформацією з ЄДРТ. Також відповідач зауважує, що РСЦ ГСЦ МВС не наділений повноваженнями щодо перевірки правильності притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, а також не уповноважений самостійно визначати, вносити чи змінювати інформацію про притягнення або звільнення від адміністративної відповідальності осіб, стосовно яких прийнято відповідні рішення.

Відповідач зазначає, що з приписів пункту 25-1 Положення № 340 слідує, що обмін посвідчення водія, виданого особі вперше, після закінчення строку його дії проводиться без складення іспитів за умови вчинення особою протягом двох років з дня видачі такого посвідчення не більше двох адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та не вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України. У разі вчинення особою протягом двох років з дня видачі вперше посвідчення водія трьох і більше адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху або визнання особи винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України, без застосування до неї позбавлення права на керування транспортними засобами обмін такого посвідчення здійснюється із складенням теоретичного та практичного іспитів у територіальному сервісному центрі МВС.

За наведених обставин, з огляду на наявну інформацію про вчинення позивачем чотирьох адміністративних правопорушень у сфері забезпечення дорожнього року протягом строку дії посвідчення водія, виданого вперше, відповідач доводить, що позивачем не дотримано умов пункту 25-1 Положення № 340. Відтак, правові підстави для обміну посвідчення водія, виданого вперше, після закінчення строку його дії без повторного складання теоретичних та практичних іспитів відсутні. Постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є чинними, доказів їх скасування у встановленому порядку, зокрема з підстав винесення їх стосовно іншої особи, позивачем не надано. Таким чином, дії ТСЦ № 5644 щодо відмови позивачу в обміні посвідчення водія, виданого вперше, без повторного складання іспитів відповідач вважає правомірними, у зв`язку з чим в задоволенні позову просить відмовити повністю.

Позивач не скористалася правом подати відповідь на відзив.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив такі обставини справи.

21.06.2023 ТСЦ № 5644 видано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 , терміном дії до 21.06.2025, з правом керування транспортними засобами категорії "В".

15.08.2025 ОСОБА_1 звернулася до ТСЦ № 5644 із заявою про обмін посвідчення, виданого вперше, після закінчення строку його дії. В обміні посвідчення було відмовлено.

На звернення ОСОБА_1 щодо причин відмови в обміні посвідчення водія, виданого вперше, після закінчення строку його дії Адміністратор ТСЦ № 5644 листом від 19.08.2025 № 31/35/6544/К-4004-3701-2025 повідомив, що в ЄДР МВС міститься інформація про вчинення ОСОБА_1 чотирьох адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, які скоєно:

- 16.09.2023 (протокол серія ЗАВ № 3523977, постанова серія ЗАВ № 3523977, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170, 00 грн);

- 10.12.2023 (протокол серія ЗАВ № 4261052, постанова серія ЗАВ № 4261052, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170, 00 грн);

- 20.07.2024 (протокол серія 4АВ № 6681051, постанова серія 4АВ № 6681051, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170, 00 грн);

- 07.05.2025 (протокол серія 5АВ № 10372325, постанова серія 5АВ № 103723251, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170, 00 грн).

Станом на дату звернення до ТСЦ № 5644 вищевказані постанови є чинними, докази їх оскарження та скасування відсутні.

Покликаючись до норм Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, ТСЦ № 5644, враховуючи наявну інформацію про вчинення ОСОБА_1 чотирьох порушень правил дорожнього руху протягом строку дії тимчасового посвідчення водія, дійшов висновку про недотримання вимог пункту 25-1 Положення № 340, у зв`язку з чим відсутні підстави для обміну посвідчення без повторного складання теоретичного та практичного іспитів.

ОСОБА_1 , заперечуючи порушення правил дорожнього руху, вважаючи протиправною відмову відповідача в обміні посвідчення водія у зв`язку із закінченням строку його дії, звернулася з позовом до адміністративного суду.

При вирішенні цього публічно-правового спору суд враховує таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 9 статті 15 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія.

Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 "Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами" затверджено Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами (далі - Положення № 340).

Відповідно до пункту 1 Положення № 340 це Положення є обов`язковим для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства.

Пунктом 25-1 Положення № 340 установлено, що обмін посвідчення водія, виданого особі вперше, після закінчення строку його дії проводиться без складення іспитів за умови вчинення особою протягом двох років з дня видачі такого посвідчення не більше двох адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та не вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України.

У разі вчинення особою протягом двох років з дня видачі вперше посвідчення водія трьох і більше адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху або визнання особи винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України, без застосування до неї позбавлення права на керування транспортними засобами обмін такого посвідчення здійснюється із складенням теоретичного та практичного іспитів у територіальному сервісному центрі МВС.

Відповідач доводить, що оскаржена позивачем відмова здійснити обмін посвідчення водія, виданого вперше, після закінчення строку його дії, без складення іспитів зумовлена наявністю в ЄДР МВС інформації про вчинення позивачем чотирьох адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП у період з 21.06.2023 по 21.06.2025.

Позивач стверджує, що вона в жодному випадку не допускала вищевказаних порушень правил дорожнього руху, оскільки об`єктивно не могла керувати відповідним транспортним засобом.

Перевіряючи доводи сторін, суд встановив, що згідно з інформацією, наявною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, 30.09.2021 ТСЦ №5644 зареєстрував транспортний засіб SETRA S 415HD, 2010 року випуску, VIN № НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_2 , власник ОСОБА_1 .

Згідно з договором купівлі-продажу частки у праві власності на транспортний засіб від 06.10.2021, посвідченим державним нотаріусом Володимирецької районної державної нотаріальної контори Килюшик А.А. за реєстровим № 1997, продавець ОСОБА_1 передала у власність покупця Товариства з обмеженою відповідальністю "Володимирецьтранссервіс" 1/20 частку у праві власності на транспортний засіб марки "SETRA" модель "S 415HD", 2010 року випуску, номер шассі (кузова, рами) НОМЕР_4 , об`єм двигуна 11967, тип ТЗ - пасажирський автобус - D, колір білий; 19/20 часток вказаного транспортного засобу залишається у власності продавця.

Суд встановив, що 06.10.2021 на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу частки у праві власності на транспортний засіб ТСЦ № 5644 здійснив перереєстрацію із заміною свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та вніс до інформаційної системи "НАІС ДДАІ" МВС України відомості про співвласника транспортного засобу номерний знак НОМЕР_2 ТОВ "Володимирецьтранссервіс".

До свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 06.10.2021, виданого ТСЦ № 5644, внесено відомості про власника ОСОБА_1 та співвласника ТОВ "Володимирецьтранссервіс".

З огляду на наведене, суд відхиляє як безпідставні доводи відповідача про те, що відомості про ТОВ «Володимирецьтранссервіс» як належного користувача зазначеного транспортного засобу SETRA S 415HD, державний номер НОМЕР_2 , до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не вносилися, адже, як встановлено судом, ТОВ «Володимирецьтранссервіс» має статус співвласника транспортного засобу, про що в ЄДР відомості наявні та внесені безпосередньо відповідачем.

Матеріалами судової справи стверджено, що загальний автобус SETRA S 415HD, державний номер НОМЕР_2 , який на праві спільної часткової власності належить позивачу та ТОВ «Володимирецьтранссервіс», з жовтня 2021 року використовується в господарській діяльності ТОВ «Володимирецьтранссервіс», а саме: для надання послуг з пасажирських перевезень у міжобласному та міжнародному сполученні.

16.09.2023 обумовленим автобусом керували водії ТОВ «Володимирецьтранссервіс» ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ; 10.12.2023 - водії ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , 20.07.2024 - водії ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ; 07.05.2025 - водій ОСОБА_2 .

Такі обставини підтверджуються довідкою ТОВ «Володимирецьтранссервіс» № 175 від 29.08.2025, а також дослідженими судом дорожніми листам автобуса: серія ААББ № 13317 від 13-16.09.2023 маршрут Київ, Україна - Познань, Польща; № 013767 від 09-10.12.2023 маршрут Володимирець - Вараш - Київ; серія ААББ № 13598 від 10-14.12.2023 маршрут Київ, Україна - Познань, Польща; серія ААББ № 17113 від 20-23.07.2024 маршрут Київ, Україна - Познань, Польща; № 009130 від 06-07.05.2025 маршрут Володимирець - Львів.

Водночас, ТОВ «Володимирецьтранссервіс» в довідці № 175 від 29.08.2025 також вказало, що ОСОБА_1 обумовленим транспортним засобом не керує, тому що у неї немає відповідної категорії (D1, D) посвідчення водія, що узгоджується з матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з абз. 2 примітки до статті 14-2 КУпАП порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Суд враховує, що за визначенням, наведеним в пункті 2 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2022 р. № 1145, 4) належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до Порядку ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2020 року № 779, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2020 р. за № 1337/35620, ведення ЄДРТЗ здійснюється уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС під час виконання покладених на них функцій та завдань відповідно до законодавства шляхом обробки (унесення, накопичення, використання, узагальнення) інформації в ЄДРТЗ про зареєстровані транспортні засоби, їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби.

До ЄДРТЗ уноситься інформація про транспортні засоби, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, відомості про їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби (далі - об`єкти обліку).

До ЄДРТЗ уносяться такі відомості про власника (співвласника) транспортного засобу, зокрема: 1) прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження; 2) повне найменування та ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (для юридичних осіб); 3) адреса реєстрації місця проживання фізичної особи або адреса місцезнаходження юридичної особи.

У справі, що розглядається, до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомості про належного користувача транспортного засобу не внесені, однак, як встановлено судом, внесені відомості про двох співвласників транспортного засобу - позивача та ТОВ «Володимирецьтранссервіс».

Отже, з огляду на приписи статті 14-2 КУпАП, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, адміністративну відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, тобто або позивач, або керівник ТОВ «Володимирецьтранссервіс», відомості про якого мали бути встановлені шляхом направлення запиту до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що внесені до інформаційної системи МВС відомості про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП (перевищення встановлених обмежень швидкості транспортних засобів) на транспортному засобі SETRA S 415HD, державний номер НОМЕР_2 , що мало місце 16.09.2023, 10.12.2023, 20.07.2024, 07.05.2025, - не можуть вважатися обґрунтованими, позаяк позивач не має посвідчення водія відповідної категорії на право керування автобусом, а такий транспортний засіб перебуває в фактичному користуванні іншого співвласника - ТОВ «Володимирецьтранссервіс». При цьому в дні, коли в автоматичному режимі були зафіксовані обумовлені порушення правил дорожнього руху, таким автобусом здійснювалися рейсові перевезення пасажирів у міжобласному та міжнародному сполученні.

Водночас, суд підкреслює, що безпосередньо ТСЦ № 5644 здійснював реєстрацію транспортного засобу та вносив до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомості про двох співвласників транспортного засобу, отже відповідач з такими обставинами обізнаний достеменно.

З огляду на наведене, суд зазначає, що та обставина, що на час виникнення спірних правовідносин постанови про накладення штрафу на позивача є чиними, а суми штрафу сплачені до бюджету, - не підтверджує факту порушення позивачем правил дорожнього руху, а лише стверджує, що на позивача, як на одного із співвласників транспортного засобу, було покладено адміністративну відповідальність за зафіксовані в автоматичному режимі адміністративні правопорушення, які фактично були вчинені водіями іншого співвласника транспортного засобу, що підтверджується зібраними у справі доказами.

Відтак, суд вважає, що вказані обставини не можуть слугувати підставою для застосування до позивача наслідку, передбаченого абз. 2 п. 25-1 Положення № 340, відповідно до якого у разі вчинення особою протягом двох років з дня видачі вперше посвідчення водія трьох і більше адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху або визнання особи винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України, без застосування до неї позбавлення права на керування транспортними засобами обмін такого посвідчення здійснюється із складенням теоретичного та практичного іспитів у територіальному сервісному центрі МВС.

Суд зауважує, що такий наслідок передбачений законодавцем з метою додаткової перевірки теоретичних знань та практичних навичок особи, яка після отримання вперше посвідчення водія допустила відповідну кількість порушень правил дорожнього року, що свідчить про необхідність її додаткової підготовки із складенням теоретичного та практичного іспитів. Якщо ж під час перших двох років водіння таких порушень допущено не було, особа має право отримати нове посвідчення без складання іспитів.

Дослідженими судом доказами не підтверджується, що позивач після отримання вперше посвідчення водія протягом двох років в період з 21.06.2023 по 21.06.2025 вчинила три і більше адміністративних правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху або була визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивач на підставі абз. 1 п. 25-1 Положення № 340 має право на обмін посвідчення водія, виданого їй вперше, після закінчення строку його дії - без складення іспитів, оскільки дотримана визначена законодавцем умова - "вчинення особою протягом двох років з дня видачі такого посвідчення не більше двох адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та невчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України".

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами, встановленими в ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши основні вагомі аргументи учасників справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, суд доходить висновку, що в межах спірних правовідносин поведінка суб`єкта владних повноважень не відповідає критеріям обґрунтованості, розсудливості та пропорційності, оскільки при прийнятті оскарженого рішення відповідачем не враховано всі обставини справи, які підлягали врахуванню, а негативні наслідки для особи не є пропорційними цілям, на досягнення яких таке рішення спрямоване. Отже відмова відповідача здійснити позивачу обмін посвідчення водія без складання іспиту є неправомірною.

Підсумовуючи наведене у сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Враховуючи результати судового розгляду справи, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору суд присуджує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Територіального сервісного центру МВС №5644 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Територіального сервісного центру МВС №5644 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях, викладену в листі за № 31/35/5644/К-4004-3701-2025 від 19.08.2025, щодо проведення ОСОБА_1 обміну посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 21.06.2023 після закінчення строку його дії на нове посвідчення водія без складення іспитів.

Зобов`язати Територіальний сервісний центр МВС №5644 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях провести ОСОБА_1 обмін посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 21.06.2023 після закінчення строку його дії на нове посвідчення водія без складання теоретичного та практичного іспитів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Територіального сервісного центру МВС №5644 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 04 грудня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 )

Відповідач - Територіальний сервісний центр МВС №5644 Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях (вул. Соборна, 49,с-ще Володимирець,Вараський р-н, Рівненська обл.,34300, ЄДРПОУ/РНОКПП 45543373)

Суддя Н.О. Дорошенко