Справа № 320/58691/25
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

03 грудня 2025 року Київ № 320/58691/25

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в межах адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся 20.11.2025 через підсистему «Електронний суд» до Київського окружного адміністративного суду з позовом (зареєстрований 01.12.2025) до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Просить визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду скарги на постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.07.2025 № 2025-0706-1056-0963-3 та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути скаргу громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , від 12.08.2025 вх. № Ж-8743 та винести відповідну постанову за результатами її (скарги) розгляду.

Разом із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, яка зареєстрована 02.12.2025.

Відповідно до заяви просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 від 06.07.2025 № 2025-0706-1056-0963-3 на час розгляду поданої позовної заяви в суді.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що звернувся з позовом до суду, який обґрунтований тим, що відповідачем у порушення вимог законодавства не розглянуто скаргу заявника на рішення військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 від 06.07.2025 № 2025-0706-1056-0963-3, якою заявника визнано повністю придатним до військової служби. До теперішнього часу відсутня і постанова за результатами такого розгляду. Наявний у заявника діагноз «Стан після спленектомії (1989)» підтверджується, у тому числі, документами, що подані відповідачу з метою прийняття об`єктивного та неупередженого рішення.

Таким чином, при винесенні постанови РВЛК, головою та членами РВЛК, на переконання заявника, не правильно кваліфікований стан його здоров`я відповідно до пункту «в» статті 77 розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби, що, як наслідок, призвело до неправильного визначення ступеню придатності його до військової служби.

На теперішній час, у будь-який час заявника можуть мобілізувати до підрозділів спеціального призначення, десантно-штурмових військ, морської піхоти, на підводний човен, надводний корабель, у спецспоруди тощо, хоча стан здоров`я останнього, як він стверджує, не дозволяє проходити службу у названих підрозділах та військах.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд звертає увагу на таке.

За положеннями статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

При цьому, частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Для задоволення судом поданої заявником заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного з наслідків, передбачених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виходячи із системного аналізу зазначених положень, убачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника має бути очевидною.

Отже метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку суб`єкта владних повноважень, щоб забезпечити заявнику реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Перевіривши зазначені в заяві про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності викладеним нормам та обставинам, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та про відсутність підстав для її задоволення, оскільки вжиття таких заходів вимагатиме фактично розглянути спір по суті, з установленням усіх фактичних обставин справи.

Важливим для врахування є те, що у межах розгляду цієї заяви, судом не може даватись оцінка правомірності/протиправності оскаржуваного рішення (постанови ВЛК), оскільки встановлення очевидності ознак його протиправності без розгляду справи по суті, є неприпустимим, адже саме під час розгляду спору по суті, учасниками справи надаються відповідні докази на підтвердження своєї правової позиції, забезпечується принципи змагальності та рівності учасників справи.

Слід відмітити, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Крім того, до заяви не надано жодних доказів, що по відношенню до заявника з боку відповідача або інших осіб почали вчинятися дії, пов`язані з призовом на військову службу під час мобілізації, на особливий період, у т.ч. відправленням на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби, навчальних (тренувальних) центрів тощо, або доставлення до ТЦК та СП. Суд зазначає, що у випадку початку здійснення названих дій, позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду із заявою про забезпечення позову із доданням відповідних доказів.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 150-154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали надіслати (видати) особі, яка подала заяву.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Скрипка І.М.