Справа № 401/1526/25
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 401/1526/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Божко Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.08.2025 року (головуючий суддя Мельничик Ю.С.)

в адміністративній справі №401/1526/25 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 16.05.2025 до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови серії АВ №00002289 від 31.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу 17000грн.

В обґрунтування позову вказано, що 01.04.2025 року позивач отримав постанову відповідача серії АВ №00002289 від 31.10.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу. З оскаржуваної постанови видно, головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Шмельовим М.В., розглянуто відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM 12, 12, та зафіксовано, що 28.10.2024 року 8 год. 51 хв. за адресою М-22, км 74+810 Полтавська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF FT XF 105, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної довжини транспортного засобу на 12,411% (2,327м.) при дозволеній максимальній фактичній довжині 18,75м. Відносно відповідальної особи Тартикяна Карапета Айкарамовича складено постанову серії АВ №00002289 від 31.10.2024, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. Позивач вважає постанову відповідача протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки власником вказаного транспортного засобу є юридична особа ПП «Ефект», тому в даному випадку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, є безпідставним. Крім того посадовою особою відповідача під час винесення оскаржуваної постанови не було враховано положення пункту 22.5. Правил дорожнього руху, згідно якого визначено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі якщо транспортним засобом є автопоїзд довжина якого може становити не більше 22 метрів. Тобто, у випадку, якщо довжина тягача з напівпричепом складає 21,677 м, то в такому випадку така загальна довжина транспортного засобу є допустимою, і рух таких транспортних засобів з такою довжиною дорогами України допускається та є дозволеним. Натомість, відповідачем не враховано, що зафіксована довжина в постанові включає в собі довжину тягача та напівпричіпу, які становлять автопоїзд. Відповідачем неправомірно зазначено перевищення загальної довжини транспортного засобу, тому просив визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серії АВ №00002289 від 31.10.2024 року.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.08.2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті дотримані вимоги при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ст. 132-1 ч. 2 КУпАП. Так, було з`ясовано, що саме ОСОБА_1 , як керівник юридичної особи, власника транспортного засобу, має нести відповідальність за вчинення вказаного правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Вказує, що позивача притягнуто до відповідальності безпідставно, а саме як фізичну особу. В постанові не визначено, що він є керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.10.2024 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільного транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Шмельовим М.В. винесено постанову серії АВ № 00002289 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України, згідно з якою на позивача було накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 28.10.2024 року 8 год. 51 хв. за адресою М-22, км 74+810 Полтавська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF FT XF 105, д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснював рух з транспортним засобом - напівпричепом, макри ALM DAMPER, д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної довжини транспортного засобу на 12,411% (2,327м.) при дозволеній максимальній фактичній довжині 18,75 м. за що передбачено адміністративну відповідальність частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відносно відповідальної особи ОСОБА_1 прийнято постанову серії АВ №00002289 від 31.10.2024, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Згідно наданого відповідачем АРМ аудиту перегляду зафіксованої події № 9294952 встановлено, що відповідальною особою транспортного засобу макри DAF FT XF 105, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ПП «Ефект», є керівник юридичної особи Тартикян Карапет Айкарамович, яким допущено перевищення габаритних норм за параметром довжини ТЗ на 12,411%.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу спеціалізований (вантажно-спеціалізований сідловий тягач Е) макри DAF FT XF 105, д.н.з. НОМЕР_1 , є ПП «Ефект».

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу спеціалізований напівпричеп, платформа, макри ALM DAMPER, д.н.з. НОМЕР_2 , є ПП «Ефект».

Керівником ПП «Ефект» є Тартикян Карапет Айкарамович, тому уповноваженою посадовою особою відповідача стосовно керівника (власника транспортного засобу) ПП «Ефект» складено відповідну постанову.

Позивач вважає протиправною постанову серії АВ № 00002289 від 31.10.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Матеріалами справи підтверджується, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало виявлення відповідачем факту перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.93 р. №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306.

Згідно з п. 1.1. ПДР, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із п. 10.1 ПДР України автопоїзд (транспортний состав) - механічний транспортний засіб, що з`єднаний з одним або кількома причепами за допомогою зчіпного пристрою;

причіп - транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом.

До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски.

Згідно з п. 1 Положення «Про Державну службу України з безпеки на транспорті», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103, Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті, тощо.

Згідно із п. 22.5 ПДР України рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують:

а) зовнішніх габаритів: Зовнішній габарит Максимальне значення параметра, зокрема:

Довжина: вантажного автомобіля 12 м., автопоїзда 22 м., автомобіля (тягача) з напівпричепом 18,75 м., маршрутного транспортного засобу 18,75 м.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки DAF FT XF 105, д.н.з. НОМЕР_1 , вказаний транспортний засіб є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем-Е (а.с. 8).

При цьому, вищезазначеною нормою для автомобіля (тягача) з напівпричепом встановлена довжина 18,75 м.

За приписами частини 2 статті 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами

- тягне за собою накладення штрафу в розмірі:

п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно;

однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%;

двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%;

трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Відповідно до статті 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною 2 статті 122-2, частинами 2 і 3 статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Отже, відповідальною особою за правопорушення, передбачені ст. 132-1 ч. 2 КУпАП, є фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, належний користувач транспортного засобу, відомості про якого внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, або вантажовідправника.

Матеріалами справи підтверджується, а саме Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу марки DAF FT XF 105, д.н.з. НОМЕР_1 , що вказаний транспортний засіб належить ПП «Ефект» (а.с.8).

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є:

своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З викладеного вбачається, що передумовою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами -

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач який є керівником юридичної особи ПП «Ефект», яке є власником транспортного засобу.

При цьому, відповідачем встановлено порушення габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами.

В якості доказу на підтвердження наявності події адміністративного правопорушення, а саме факту перевищення встановлених обмежень довжини транспортного засобу, відповідач долучив до матеріалів справи інформаційні файли з даними фотофіксації.

Досліджуючи доводи позивача про те, що відповідачем помилково визначено позивача належним користувачем та відповідальною особою за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП вчинені під час руху вказаного транспортного засобу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Пунктом 3 Розділу II Порядку ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів (ЄДРТЗ), затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2020 №779, встановлено, що до ЄДРТЗ вноситься інформація про транспортні засоби, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, відомості про їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби (об`єкти обліку).

У відповідності до пункту 4 Розділу II Порядок 779, внесення до ЄДРТЗ інформації про об`єкти обліку здійснюється в разі, зокрема, державної реєстрації транспортного засобу; перереєстрації транспортного засобу; зняття з обліку транспортного засобу; внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу; передачі права користування та/або розпорядження транспортним засобом іншій особі з видачою тимчасового реєстраційного талона.

При цьому, пунктом 1 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до ЄДРТЗ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1145 визначає, що цей Порядок визначає процедуру внесення до ЄДРТЗ відомостей про належного користувача транспортного засобу (належний користувач).

Згідно підпункту 4 пункту 2 Порядку 1145, належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить,

а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до ЄДРТЗ, згідно статті 14-3 КУпАП, несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Так, згідно пунктів 15, 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) вбачається, що:

всі дії щодо проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби підлягають огляду фахівцями експертної служби МВС з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними в поданих власником для реєстрації документах;

за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

У відповідності до пункту 3 Порядку №1145, підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування.

Відповідно, внесенню до ЄДРТЗ підлягають лише власники транспортних засобів (фізичні та юридичні особи) або належні користувачі транспортних засобів, які несуть відповідальність, згідно правил встановлених статтею 14-3, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП лише у випадку такого їх внесення до ЄДРТЗ. Саме зазначені відомості надаються уповноваженій посадовій особі Відповідача на її запит при розгляді нею справи про адміністративне правопорушення.

За відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ, уповноваженій посадовій особі Відповідача, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надаються відомості про особу за якою зареєстрований транспортний засіб, тобто, власника.

Зважаючи на викладене, суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП в оскаржуваній постанові визначений вірно і притягнення до адміністративної відповідальності позивача, який є керівником юридичної особи - власника транспортного засобу, відбулось у відповідності до вимог чинного законодавства.

Враховуючи наведене та те, що позивач згідно відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів на час прийняття постанови обліковується, як належний керівник власника транспортного засобу на час вчинення адміністративного правопорушення та на час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також те, що інші особи не звертались до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що ОСОБА_1 , є належною відповідальною особою власника транспортного засобу.

При цьому невнесення відомостей до Реєстру щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований.

Отже, відповідачем правильно визначено належну відповідальну особу за вчинення адміністративного правопорушення, саме, керівника ПП «Ефект», для винесення постанови про адміністративне правопорушення.

Щодо доводів невірного визначення габаритного параметру транспортного засобу, то на фотознімках транспортного засобу макри DAF FT XF 105, д.н.з. НОМЕР_1 , чітко зафіксовано, що вказаний тягач здійснює рух разом спеціалізованим напівпричепом, макри ALM DAMPER, д.н.з. НОМЕР_2 , та чітко визначено загальну довжину вказаних транспортних засобів, на якому чітко вбачається, що перевищення нормативної довжини стосується тягача з напівпричепом.

При цьому, для автомобіля (тягача) з напівпричепом визначена довжина 18,75 м.

Згідно із п.10.1 ПДР України автопоїзд (транспортний состав) - механічний транспортний засіб, що з`єднаний з одним або кількома причепами за допомогою зчіпного пристрою; причіп - транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски.

Транспортний засіб сідловий тягач, макри DAF FT XF 105, д.н.з. НОМЕР_1 , у з`єднанні з транспортним засобом спеціалізованим напівпричепом, макри ALM DAMPER, д.н.з. НОМЕР_2 , у розумінні п. 22.5 ПДР України є тягачем з напівпричепом.

Конструктивні особливості транспортного засобу, зокрема довжина напівпричепа, є визначальним фактором у виявленому перевищенні габаритних норм.

Зазначене підтверджує, що перевищення габаритних параметрів зумовлене конструктивними характеристиками саме напівпричепа.

В інформаційній карті габаритно-вагового контролю відображено дані про кількість осей транспортного засобу, відстань між осями, навантаження на кожну вісь, висоту, довжину, ширину транспортного засобу, перевищення габаритів, перевищення ваги, температуру повітря, повну масу, шинність, клас транспортного засобу, загальну масу транспортного засобу тощо.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 % (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що у позивача такий дозвіл відсутній.

Позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність відомостей про належного користувача транспортних засобів в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів на момент розгляду справи, що унеможливлює в такому випадку визначити іншу відповідальну особу належного користувача транспортного засобу.

При цьому, тягар відповідальності у разі невнесення належного користувача у реєстр покладається на власника такого транспортного засобу.

Отже, відсутні підстави вважати, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 ч. 2 КУпАП, є інша особа, а не позивач, як керівник власника транспортного засобу.

Крім того, відповідачем доведено, що транспортний засіб сідловий тягач, макри DAF FT XF 105, д.н.з. НОМЕР_1 , у з`єднанні з транспортним засобом спеціалізованим напівпричепом, макри ALM DAMPER, д.н.з. НОМЕР_2 , є тягачем з напівпричепом, та відповідно до вимог п.п. «а» п. 22.5 ПДР України допускається їх рух, як транспортних засобів та їх составів, у разі, коли їх загальна довжина не перевищує 18,75 м.

Позивачем не доведено, що транспортний засіб сідловий тягач, макри DAF FT XF 105, д.н.з. НОМЕР_1 , у з`єднанні з транспортним засобом спеціалізованим напівпричепом, макри ALM DAMPER, д.н.з. НОМЕР_2 , є автопоїздом відповідно до п. 10.1 ПДР України.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті дотримані вимоги при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ст. 132-1 ч. 2 КУпАП.

Зокрема з`ясовано, що саме ОСОБА_1 , як керівник юридичної особи, власника транспортного засобу, має нести відповідальність за вчинення вказаного правопорушення.

Аналіз матеріалів справи дає підставим для висновку, що постановою серії АВ №00002289 від 31.10.2024 року на законних підставах було накладене на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. за адміністративне правопорушення, що передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Відповідач довів обґрунтованість та законність прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача за порушення Правил дорожнього руху.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "OHalloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що справа про адміністративне правопорушення розглянута відповідачем у встановленому порядку провадження в справах про адміністративні правопорушення, посадовою особою, уповноваженою розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.132-1 КУпАП, та на законних підставах. Відповідач довів правомірність винесеної ним постанови у справі про адміністративне правопорушення і оскаржувана постанова є обґрунтованою і законною.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доведена та підтверджується належними та допустимими доказами.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись 241-245, 250, 286, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.08.2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 27.11.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко