Справа № 140/9493/25
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року ЛуцькСправа № 140/9493/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Димарчук Т.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо припинення нарахування та виплати доплати, як непрацюючому пенсіонеру, який постійно проживає у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі, визначеному статтею 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»; зобов`язання здійснювати нарахування та виплату доплати, як непрацюючому пенсіонеру, який постійно проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», що дорівнює 2361,00 грн, з 22.02.2025 до зміни законодавства або правового статусу.

В обґрунтування позову позивач вказав, що має статус особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (3 категорія), є непрацюючим пенсіонером та постійно проживає в населених пунктах, які віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Зазначив, що має право на щомісячне отримання встановленого статтею 39 Закону №796-ХІІ підвищення до пенсії як непрацюючий пенсіонер. Вказане підтверджується рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 у справі №140/23182/23, яким відповідача зобов`язано здійснювати нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам з 01.03.2023 року. Однак ГУ ПФУ у Волинській області, починаючи з 01.01.2025 протиправно припинило виплату позивачу підвищення до пенсії.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати доплати у розмірі 2361,00 грн відповідно до статті 45 Закону №4059-ІХ та Постанови №1524, та вказує, що має право на отримання такої доплати з огляду на наявність у нього статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи, непрацюючого пенсіонера, постійного проживання в населеному пункті, який віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, при цьому, після 01.01.1993 не змінював місця проживання за межі зони гарантованого добровільного відселення.

З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні з огляду на те, що за результатами звірення відомостей в Єдиному державному демографічному реєстрі встановлено, що станом на 09.09.2025 наявною є інформація про проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення (с. Залісся) з 10.07.1970 по 09.12.1988, з 12.11.1990 по 08.09.1997 та з 10.07.2017 по даний час.

У період з 15.10.1997 по 10.07.2017 позивач проживав в м. Камінь-Каширський, Камінь-Каширського району, Волинської області. Таким чином, постійне проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення не підтверджено у встановленому законом порядку, відповідно, підстави для встановлення спірної доплати до пенсії відсутні.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується відповідним посвідченням Серії НОМЕР_1 , виданим Волинською ОДА 11.12.1993 (а.с.6) та знаходиться на обліку в органах ПФУ як одержувач пенсії по інвалідності з 01.12.20 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 відповідно до витягу з електронного державного демографічного реєстру проживав з 10.07.1970 по 09.12.1988 за адресою: АДРЕСА_1 ; з 12.11.1990 по 08.09.1997 за адресою: АДРЕСА_1 ; з 15.10.1997 по 10.07.2017 по АДРЕСА_2 ; з 10.07.2017 по даний час проживає в АДРЕСА_1 (а.с.7).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 у справі № 140/23182/23 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії позов задоволено, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 01.03.2023 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

Як вбачається з матеріалів справи, виплату позивачу підвищення до пенсії на виконання вказаного судового рішення було припинено з 01.01.2025.

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 28.02.2025 у якій просив відновити йому виплату підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі 2361,00 грн щомісячно з 01.01.2025.

Листом від 26.03.2025 №3957-2722/Р-02/8-0300/25 відповідач повідомив, що за результатами звірення відомостей в Єдиному державному демографічному реєстрі відсутні відомості про місце проживання/реєстрації ОСОБА_1 у зоні гарантованого добровільного відселення з 08.09.1997 по 15.10.1997. Також повідомлено, що розгляд питання щодо встановлення доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення можливий лише після надходження актуальних даних (оновлених) з відомостей Єдиного державного демографічного реєстру, що підтверджують факт проживання (а.с.8).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, соціального захисту потерпілого населення визначено в Законі №796-XII.

Статтею 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 №4059-IX (далі Закон № 4059-ІХ) установлено, що у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплата непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, встановлюється за умови, що такі особи проживали або працювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення, станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року, у зв`язку з чим особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Доплата за проживання на зазначених територіях встановлюється у розмірі 2361 гривня.

Особам, які після аварії на Чорнобильській АЕС (26 квітня 1986 року) самостійно або у встановленому законодавством порядку за направленнями обласних державних адміністрацій змінили місце проживання за межі зон безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернулися на постійне місце проживання до цих зон, а також особам, які зареєстрували своє місце проживання чи переїхали на постійне місце проживання до зазначених зон після аварії на Чорнобильській АЕС, доплата за проживання в таких зонах не встановлюється.

Виплата доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення непрацюючим пенсіонерам припиняється після залишення особою свого місця постійного проживання на зазначених територіях та декларування/реєстрації місця проживання за межами зон безумовного (обов`язкового) відселення та зон гарантованого добровільного відселення, що підтверджується відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів.

Для встановлення виплат, передбачених цією статтею, Пенсійному фонду України забезпечити звірення відомостей про постійне місце проживання одержувачів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення із відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів для продовження чи припинення відповідних виплат, а також приведення розмірів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення та пенсійних виплат у відповідність із цією статтею.

Відповідно до статті 45 Закону №4059-IX Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 1524, пунктами 1, 1-1 якої установлено, що у 2025 році факт проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26 квітня 1986 р. чи у період з 26 квітня 1986 р. до 1 січня 1993 р. для встановлення, продовження чи припинення доплат, передбачених статтею 45 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, у разі відсутності відповідних відомостей у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби, Реєстрі територіальної громади та в інших державних реєстрах встановлюється органами Пенсійного фонду України за сукупності таких обставин:

особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи;

у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби відсутні відомості про зміну місця проживання такою особою у період після 1 січня 1993 року.

Установлено, що у 2025 році виплата за проживання на забруднених територіях встановлюється у розмірі, передбаченому статтею 45 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, як самостійна доплата до пенсії, на яку має право особа згідно із законом.

Отже, у зв`язку із набранням чинності з 01.01.2025 Законом № 4059-ІХ, змінилося правове регулювання правовідносин щодо здійснення у 2025 році на період воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення. Статтею 45 Закону № 4059-ІХ чітко регламентовано розмір та підстави виплати у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення.

При цьому, особам, які після 01.01.1993 змінили місце проживання за межі зон безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернулися на постійне місце проживання до цих зон, доплата за проживання в таких зонах не встановлюється.

З матеріалів справи убачається, що позивачу з 01.01.2025 не була встановлена доплата в сумі 2361,00 грн відповідно до статті 45 Закону № 4059-ІХ з тих підстав, що в Єдиному державному демографічному реєстрі відсутні відомості про місце проживання/реєстрації ОСОБА_1 у зоні гарантованого добровільного відселення з 08.09.1997 по 15.10.1997.

Проте, на переконання суду, відсутність у Єдиному державному демографічному реєстрі відомостей про проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення протягом незначного часу (08.09.1997 по 15.10.1997) не свідчить про те, що позивач змінив місце проживання за межі зон безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що позивач у вказаний період виїжджав за межі зони гарантованого добровільного відселення.

У вказаному контексті суд звертає увагу, що з 15.10.1997 по 10.07.2017 згідно з відомостями Єдиного державного демографічного реєстру позивач проживав у м. Камінь-Каширський, Камінь-Каширського району, Волинської області.

У свою чергу місто Камінь-Каширський Волинської області відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, а тому доводи представника відповідача зазначені у відзиві на позов з приводу того, що позивач начебто не проживав у зоні гарантованого добровільного відселення у період з 15.10.1997 по 10.07.2017 є необгрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд звертає увагу, що згідно з ч.3 ст. 45 Закону № 4059-ІХ виплата доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення непрацюючим пенсіонерам припиняється після залишення особою свого місця постійного проживання на зазначених територіях та декларування/реєстрації місця проживання за межами зон безумовного (обов`язкового) відселення та зон гарантованого добровільного відселення, що підтверджується відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів.

Відповідачем у спірному випадку не підтверджено, що позивач після призначення такої доплати до пенсії на виконання рішення суду залишив своє місце постійного проживання та реєстрації на території гарантованого добровільного відселення. Більше того, відповідач не надав доказів постійного проживання та реєстрації місця проживання позивача за межею зони гарантованого добровільного відселення. Відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів про реєстрацію місця проживання позивача за межею зони гарантованого добровільного відселення матеріали справи не містять.

Таким чином ГУ ПФУ у Волинській області не довело належними та допустимими доказами, що у період з 08.09.1997 по 15.10.1997 позивач змінив місце проживання за межі зони гарантованого добровільного відселення.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що позивач має право на отримання доплати у розмірі 2361,00 грн відповідно до статті 45 Закону № 4059-ІХ з огляду на наявність у нього статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи та непрацюючого пенсіонера, факту постійного проживання в зоні гарантованого добровільного відселення, яке не змінювалося після 01.01.1993. З цих підстав позовні вимоги належить задовольнити у спосіб визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ у Волинській області щодо не нарахування та невиплати з 01.01.2025 позивачу доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону № 4059-ІХ, в сумі 2361,00 грн, та зобов`язання відповідача здійснити з 01.01.2025 нарахування та виплату позивачу доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону № 4059-ІХ, в сумі 2361,00 грн.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись з позовом до суду, позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211, 20 грн, що підтверджуються квитанцією від 22.08.2025 (а.с.4).

У зв`язку із задоволенням позову на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у розмірі 1211, 20 грн.

Керуючись статтями 243 - 246, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо ненарахування та невиплати з 01 січня 2025 року ОСОБА_1 доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік від 19.11.2024 №4059-IX, в сумі 2361 гривня.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити з 01 січня 2025 року нарахування та виплату ОСОБА_1 доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік від 19.11.2024 №4059-IX, в сумі 2361 гривня.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судовий збір у розмірі 1211, 20 (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 6, код ЄДРПОУ 13358826).

Суддя Т.М. Димарчук