Справа № 240/15272/25
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Житомир справа № 240/15272/25

категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обрахування їй грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 19.05 2023 виходячи в посадового окладу та окладу за військове звання, які обчислювались шляхом множення відповідно тарифного коефіцієнту на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату їй за період з 29.01.2020 по 19.05.2023 грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, на які вона мала право у вказаний період), яке повинно нараховуватись, виходячи з посадового окладу окладу за військовим званням, що обчислюються шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2102 гривні (за період з 30.01.2020 по 31.12.2020), 2270 гривень (за період з 01.01.2021 по 31.12.2021). 2481 гривень (за період з 01.01.2022 по 31.12.2022), 2684 гривень (за період 01.01.2023 по 19.05.2023) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови КМ України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач встановив та виплачував грошове забезпечення в період з 29.01.2020 по 19.05.2023 з врахуванням прожиткового мінімуму, встановленого на 01.01.2018, що призвело до виплати грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення у значно меншому розмірі.

Ухвалою суду від 12.06.2025 року було відкрито провадження в даній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

До суду від Відповідача - В/ч НОМЕР_1 . Заперечуючи проти позовних вимог представник Відповідача зауважує, що Кабінет Міністрів України не приймав жодного нормативного акту, який би відновлював дію пункту 4 Постанови № 704 в редакції від 01.01.2018, який передбачав застосування прожиткового мінімуму на 1 січня календарного року. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували неправильність нарахування Позивачу грошового забезпечення за спіоний період. Крім того, з 08.08.2018 по 23.05.2025 Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . 3 01.04.2025 по 31.05.2025 військова частина НОМЕР_2 перебувала в процесі розформування відповідно до рішення командира військової частини НОМЕР_3 . З 01.06.2025 правонаступником військової частини НОМЕР_2 є військова частина НОМЕР_1 . Тобто, навіть враховуючи, що з 01.06.2025 військова частина НОМЕР_1 є правонаступником військової частини НОМЕР_2 , у військової частини НОМЕР_1 не виникало зобов`язань щодо нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 19.05.2023, оскільки протягом зазначеного періоду позивач не входив до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . З моменту набуття військовою частиною НОМЕР_1 статусу правонаступника військової частини НОМЕР_2 , Позивач не звертався до військової частини НОМЕР_1 з будь-якими заявами чи вимогами про здійснення перерахунку та виплати його грошового забезпечення. Таким чином, наведене вище в сукупності свідчить про недоведеність та безпідставність позовних вимог позивача. А тому позовна заява не підлягає задоволенню.

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов матеріального, грошового та інших видів забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в Збройних силах України, в тому числі щодо порядку нарахування грошового забезпечення, регулюються правовими нормами Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII), в редакції що були чинні на день виникнення спору.

Суть спору між сторонами в даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності права Позивача на перерахунок з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року грошового забезпечення у зв`язку із збільшенням з 01 січня відповідного календарного року розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідні роки (2020-2023 роки).

Судом встановлено, що Позивач з 08.08.2018 по 23.05.2025 Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . З 01.04.2025 по 31.05.2025 військова частина НОМЕР_2 перебувала в процесі розформування відповідно до рішення командира військової частини НОМЕР_3 . З 01.06.2025 правонаступником військової частини НОМЕР_2 є військова частина НОМЕР_1 .

Позивач звернулася до Відповідача із рапортом про проведення перерахунку та доплати належного за період з 29.01.2020 по 19.05.2023 грошового забезпечення (основних та додаткових видів грошового забезпечення), обчисленого шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14.

На звернення Позивача Відповідач перерахунку грошового забезпечення не провів.

Як вбачається з інформаційної довідки про нараховане грошове забезпечення за період проходження Позивачем військової служби у військовій частині НОМЕР_2 з 01.01.2021 по 31.03.2025 грошове забезпечення (основні та додаткові види грошового забезпечення), було обчислено шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762 гривні на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14.

Не погодившись із обчисленням розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, здійсненим відповідачем у період з 29.01.2020 по 19.05.2023, Позивач звернулася до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Безспірно, за приписами статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою №704 було підвищено грошове забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та закладено механізм щорічного збільшення його розміру у подальшому.

Так, відповідно до пункту 4 цієї постанови у редакції, що була чинною до 24.02.2018, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

З 24.02.2018 набула чинності постанова №103, пунктом 6 якої пункт 4 постанови №704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Отже, з 24.02.2018 змінено розрахункову величину, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, а саме - замість розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) передбачено використання розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01.01.2018.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та нечинним пункт 6 постанови №103.

Відтак, починаючи з 29.01.2020 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями визначаються, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року.

Суд також ураховує, що згідно з пунктом 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII(далі - Закон України №1774-VIII) мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом (01.01.2017) не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017.

Під час розгляду і вирішення цієї справи суд виходить із того, що положення пункту 4 постанови № 704 та пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №1774-VIII підлягають солідарному застосуванню.

Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що з 29.01.2020 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями слід визначати шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови № 704.

Разом з цим, 20.05.2023 набрала чинності Постанова КМУ від 12.05.2023 №481, згідно пункту 2 якої внесені зміни до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", та викладено абзац перший в такій редакції:

"4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

Отже, пункт 4 Постанови КМУ №704 в первісній редакції, яка визначала застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, може бути застосований до 19.05.2023.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у незастосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб"в редакції чинній з 29.01.2020 при обчисленні Позивачу, починаючи з 29.01.2020 по 19.05.2023 включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарногороку Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 №294-ІХстаном на 01.01.2020,Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" від 15.12.2020 №1082-ІХстаном на 01.01.2021,Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 №1928-ІХстаном на 01.01.2022,Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 №2710-IXстаном на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Враховуючи наведене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 257, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у не застосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29.01.2020 при обчисленні ОСОБА_1 в період з 29.01.2020 по 19.05.2023 розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме не визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до вказаної постанови.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 19.05.2023 грошового забезпечення, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, Законом України від 14.11.2019 №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік", Законом України від 15.12.2020 року №1082-IX "Про Державний бюджет України на 2021 рік", Законом України від 19.11.2021 №1928-ІХ "Про Державний бюджет України на 2022 рік" та Законом України від 03.11.2022 №2710-ІХ "Про Державний бюджет України на 2023 рік", на відповідний тарифний коефіцієнт, а також провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

03.12.25