Справа № 140/10074/25
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року ЛуцькСправа № 140/10074/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волиснкьій області, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати недоодержаної пенсії померлого чоловіка та зобов`язання виплатити недоодержану пенсію померлого чоловіка в сумі 270366,97 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що її чоловік ОСОБА_2 отримував пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон №2262-XII) та рішенням суду від 10.05.2022 у справі №140/3206/22 зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити ОСОБА_2 з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Волинській області від 17.11.2021 №33/23-1928д у розмірі 85 процентів грошового забезпечення (з урахуванням раніше виплачених сум).

Проте заборговану пенсію по вказаному рішенню суду за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 в сумі 270366,97 грн виплачено не було. Після смерті чоловіка позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про виплату донарахованої її чоловіку за життя пенсії, але відповідач безпідставно відмовив йому у здійсненні відповідної виплати, мотивуючи тим, що вирішення питання щодо отримання заборгованості за рішенням суду від 10.05.2022 у справі №140/3206/22 заявник має вирішити в судовому порядку.

Позивач вважає дії відповідача протиправними, бо відповідно до статті 61 Закону №2262-ХІІ вона має право на одержання недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю чоловіка як член його сім`ї (дружина), яка проживала з ним за однією адресою та звернулася із відповідною заявою протягом встановленого строку.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 10.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) (а.с. 14).

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с. 17-18). В обґрунтування цієї позиції вказав, що на виконання рішення суду від 10.05.2022 по справі №140/3206/22 ГУ ПФУ у Волинській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та нараховано доплату за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 в сумі 270366,97 грн. У зв`язку з недостатнім фінансуванням з Державного бюджету України на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду кошти, нараховані на виконання рішень суду у справі №140/3206/22, залишилися невиплаченими за життя ОСОБА_2 . 31.07.2025 ОСОБА_1 , яка є дружиною ОСОБА_2 , звернулася із заявою про виплату недоотриманої пенсії померлого чоловіка, на яку листом було надано відповідь. При цьому зазначає, що позивачем не надано доказів про видане їй нотаріусом свідоцтво про право на спадщину за законом, з якого вбачалося б, що до складу спадщини включено кошти у вигляді недоотриманої пенсії на виконання рішення суду у справі № 140/3206/22.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 4) та на момент смерті чоловіка ОСОБА_2 проживала разом з ним, вела з ним спільне господарство, знаходилась на його утриманні, про що свідчить довідка № 35 від 03.09.2025, видана Любомльською міською радою (а.с. 9).

Не є спірною та обставина, що ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10.05.2022 у справі №140/3206/22, яке набрало законної сили 10.06.2022, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити ОСОБА_2 з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Волинській області від 17.11.2021 №33/23-1928д у розмірі 85 процентів грошового забезпечення (з урахуванням раніше виплачених сум).

ГУ ПФУ у Волинській області провело ОСОБА_2 перерахунок пенсії: за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 нараховано 270366,97 грн, що слідує з листа відповідача (а.с.8).

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 01.04.2025 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

31.07.2025 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Волинській області із заявою про виплату недоодержаної її чоловіком ОСОБА_2 у зв`язку із смертю пенсії (а.с.7).

Листом (а.с. 8) ГУ ПФУ у Волинській області повідомило, що питання щодо отримання заборгованості за рішенням суду від 10.05.2022 у справі № 140/3206/22 позивач маж право вирішити в судовому порядку (а.с. 8).

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

За приписами частини першої статті 1-1 Закону №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до частини першої статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058-ІV) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Згідно із частинами першою-третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

З наведеного слідує, що недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців та інших осіб, які отримували пенсію за Законом №2262-ХІІ, не включається до складу спадщини і виплачуються: членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; батькам, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Отже, Закон №2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону №2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 16 травня 2023 року у справі №420/288/21).

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а сформульовано висновок про те, що фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію в порядку, встановленому частиною першою статті 52 Закону №1058-ІV та частиною першою статті 61 Закону №2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання (зазначену правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 06 квітня 2022 року у справі №200/10136/20-а, від 09 червня 2022 року у справі №200/12094/18-а).

Аналогічний підхід до правозастосування знайшов відображення в постановах Верховного Суду від 16 травня 2023 року у справі №420/288/21, від 27 вересня 2023 року у справі №420/16546/21, від 22 листопада 2023 у справі №420/1966/19, від 15 грудня 2023 у справі №805/2628/18-а.

Згідно частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Порядок подання відповідною особою заяви про виплату недоодержаної пенсії, її форма, а також перелік необхідних документів визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402; далі - Порядок №3-1, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 02 березня 2023 року №10-1).

За змістом пункту 3 розділу І Порядку №3-1 заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4 до цього Порядку) подається заявником до органу, що призначає пенсію.

Відповідно до пунктів 9, 12 розділу ІІ Порядку №3-1 разом із заявою про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи: 1) свідоцтво про смерть пенсіонера; 2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника; 3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника). За документи про родинні відносини приймаються: 1) паспорт громадянина України; 2) свідоцтво про народження; 3) свідоцтво про шлюб; 4) рішення суду.

При вирішенні спору суд враховує, що позивач у порядку частини першої статті 61 Закону №2262-ХІІ звернулася до відповідача із заявою про виплату сум пенсії, що підлягали виплаті його батьку та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, з дотриманням строку, визначеного частиною третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ (так ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тоді як із заявою позивач звернулася 31.07.2025, тобто не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера).

ОСОБА_1 до заяви додала свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

При цьому, факт постійного спільного проживання однією сім`єю у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується довідкою Любомльської міської ради № 35 від 03.09.2025 (а. с. 9).

Разом з цим в матеріалах справи відсутні докази про наявність інших осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або членів сім`ї, які проживали разом із пенсіонером ОСОБА_2 на день його смерті. Суду не надано також доказів, що інші, крім позивача, особи зверталися до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про виплату недоодержаних ОСОБА_2 сум пенсії до цього часу.

Отже, у відповідача були відсутні правові підстави для відмови у виплаті позивачу згідно з частиною першою статті 61 Закону №2262-ХІІ як дружині померлого пенсіонера ОСОБА_2 , з яким вона проживала, недоодержаної у зв`язку з його смертю пенсії у сумі 270366,97 грн, нарахованої на виконання рішення суду у справі №140/3206/22. Розмір заборгованості підтверджено відповідачем листом (а.с. 8).

Суд відхиляє доводи відповідача про необхідність подання позивачем свідоцтва про спадщину для отримання недоодержаних у зв`язку із смертю чоловіка сум пенсій, оскільки згідно із частинами першою-третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач - ГУ ПФУ у Волинській області як суб`єкт владних повноважень не надав суду доказів, які б свідчили, що дії щодо відмови у виплаті недоодержаної суми пенсії ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 вчинені відповідно до норм законодавства, з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для їх вчинення.

З огляду на встановлені обставини справи та коментовані норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у спосіб визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у виплаті позивачу неодержаної пенсії чоловіка ОСОБА_2 після його смерті в сумі 270366,97 грн та зобов`язання відповідача виплатити позивачу недоодержану пенсію чоловіка ОСОБА_2 після його смерті в сумі 270366,97 грн.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоодержаної пенсії чоловіка ОСОБА_2 після його смерті в сумі 270366,97 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області виплатити ОСОБА_1 недоодержану пенсію чоловіка ОСОБА_2 після його смерті в сумі 270366,97 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська обл., м. Луцьк, Київський м-н, 6, ).

Суддя Р.С. Денисюк