Справа № 140/7118/25
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань розстрочення виконання судового рішення

04 грудня 2025 року ЛуцькСправа № 140/7118/25
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

при секретарі судового засідання Гудімовій Т.О.,

за участю представника позивача Котішевської Н.С.,

представника заявника (відповідача) Королюк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Екотехнології» про розстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Екотехнології» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

ВСТАНОВИВ:

Волинське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Екотехнології» про стягнення адміністративно-господарських санкцій в сумі 63 694,31 грн. та пені в сумі 2 293,20 грн., всього 65 987,51 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29.04.2024, адміністративний позов задоволено повністю, а саме вирішено:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Екотехнології» на користь держави в особі Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції та пеню у сумі 65 987,51 грн в дохід Державного бюджету України на рахунки, відкриті в управліннях Державної казначейської служби.

18.11.2025 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Екотехнології» про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення, а саме розтермінування сплати боргу терміном на 6 місяців.

Заява мотивована тим, що відповідач (боржник) перебуває у тяжкому фінансовому становищі у зв`язку з чим не має можливості сплатити відразу усю заборгованість, тому просить розтермінувати сплату боргу в розмірі 65 987,51 грн терміном на 6 місяців зі сплатою боргу в розмірі 11 000,00 грн протягом 5 місяців та 10 987,51 грн у 6-му місяці.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 21.11.2025 заяву призначено до судового розгляду у судовому засіданні 10 год. 00 хв. 04.12.2025.

В поданих до суду письмових поясненнях від 26.11.2025 на вказану заяву представник Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю не заперечує щодо розтермінування заборгованості.

У судовому засіданні представник заявника заяву про розстрочення виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 у справі №140/7118/25 підтримала із наведених у ній підстав.

Представник позивача у судовому засіданні з приводу поданої заяви не заперечила.

Суд, заслухавши пояснення та доводи заявника, представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми законодавства України, приходить висновку про відмову у задоволені заяви з таких підстав.

Статтею 129-1 Конституції України, статтями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) установлена обов`язковість до виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Частиною третьою статті 378 КАС України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з частиною 4 статті 378 КАС України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до частини 5 статті 378 КАС України відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 06.12.2019 у справі №2а/0570/6531/2011, відстрочення виконання рішення суду є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Як зазначалося судом вище, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29.04.2024, адміністративний позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Екотехнології» на користь держави в особі Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції та пеню у сумі 65 987,51 грн в дохід Державного бюджету України на рахунки, відкриті в управліннях Державної казначейської служби.

В Постанові від 27.06.2018 у справі № 813/8842/13-а Верховний Суд висловив позицію щодо розстрочення виконання рішення, а саме: «вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Разом з тим, Верховний Суд вважає, що збитковість діяльності підприємства, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем як самостійним суб`єктом господарювання, а тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 червня 2019 року (справа №916/190/18) дійшла висновку, що відстрочення або розстрочення виконання судового рішення не є право перетворюючим судовим рішенням.

Таким чином, у розглядуваному випадку підстави розстрочення боргового зобов`язання судом, передбаченіст.378 КАС України, не є вичерпними та мають застосовуватися в сукупності з нормами матеріального права.

Стосовно покликань заявника у заяві про розстрочення виконання рішення суду, а саме перебування у тяжкому фінансовому становищі, суд зауважує , що на підтвердження даної обставини боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Екотехнології» не надав жодних доказів про те, що його фінансовий стан ускладнює виконання судового рішення. При цьому, заявником не надано до суду безумовних доказів на підтвердження обставин, що заважали вчасно виконати рішення суду.

Наведене вище, на переконання суду, свідчить про ухилення боржника від виконання судового рішення.

Суд зазначає, що відстрочення виконання даного рішення суду призведе до необґрунтованого та невизначеного у часі продовження порушення законних прав та інтересів позивача.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищевикладене, підстави, на які посилається заявник щодо розстрочення виконання судового рішення, не дають підстав для висновку про істотність ускладнення чи неможливість виконання судового рішення, а відповідно заява про розстрочення виконання рішення суду у цій адміністративній справі не підлягає задоволенню відповідно до вимог статті 378 КАС України.

Керуючись статтями 243, 248, 378 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Екотехнології» про розстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Екотехнології» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 04.12.2025.

Суддя В.В. Мачульський