Справа № 520/13794/25
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 р. Справа № 520/13794/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2025, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., повний текст складено 25.08.25 по справі № 520/13794/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління національної поліції України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції України в Харківській області, в якій просить суд: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» із розрахунку 30000 гривень за 30 днів (за період з 24.02.2022 по 25.03.2022 року), за 30 днів (за період з 26.03.2022 по 24.04.2022 року), за 30 днів (за період з 25.04.2022 по 24.05.2022 року), за 7 днів (за період з 25.05.2022 по 31.05.2022 року), а також збільшеної додаткової винагороди із розрахунку до 70000 гривень за 30 днів (за період з 24.02.2022 по 25.03.2022 року), за 30 днів (за період з 26.03.2022 по 24.04.2022 року), за 30 днів (за період з 25.04.2022 по 24.05.2022 року) та за 7 днів (за період з 25.05.2022 по 31.05.2022 року); зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» із розрахунку 30000 гривень на місяць за 30 днів (за період з 24.02.2022 по 25.03.2022 року), за 30 днів (за період з 26.03.2022 по 24.04.2022 року), за 30 днів (за період з 25.04.2022 по 24.05.2022 року), за 7 днів (за період з 25.05.2022 по 31.05.2022 року), а також збільшеної додаткової винагороди із розрахунку до 70000 гривень на місяць за 30 днів (за період з 24.02.2022 по 25.03.2022 року), за 30 днів (за період з 26.03.2022 по 24.04.2022 року), за 30 днів (за період з 25.04.2022 по 24.05.2022 року) та за 7 днів (за період з 25.05.2022 по 31.05.2022 року).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, винесення його з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що жодних доказів невиконання позивачкою своїх службових обов`язків ані рішення суду першої інстанції, ані матеріали справи не містять. Вказує, що у листі начальника УКЗ ГУНП в Харківській області від 16.06.2025 №36878-2025 підкреслено, що старший інспектор ВПС УКЗ ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_1 в період з 24.02.2022 до 31.05.2022 виконувала вказівки керівника згідно зі своїми функціональними обов`язками. Стверджує, що не нарахування додаткової винагороди поліцейським у спірний період могло відбутися у зв`язку з постійними обстрілами м.Харків з боку рф, пошкодженням адміністративної будівлі ГУ НП в Харківській області внаслідок ракетного обстрілу, знищенням комп`ютерної техніки, систематичних змін місць дислокації управління кадрового забезпечення та перебоями електропостачання. Надати відповідні підтверджуючі документи з підставами для призначення та виплати додаткової та збільшеної додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» не надається можливим. Звертає увагу, що факт виконання позивачкою своїх функціональних обов`язків у спірний період також підтверджено і долученою до позовної заяви відповіддю на адвокатський запит ГУ НП в Харківській області (вих. №26789-2025 від 23 травня 2025 року), відповідно до змісту якої старший інспектор ВПС УКЗ ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_1 в період з 24.02.2022 року до 24.09.2022 року здійснювала свої функціональні обов`язки та у запитуваний період не перебувала ні у відпустці, ані на лікарняному. Вважає висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для виплати позивачці додаткової винагороди у розмірі 30000,00 гривень щомісячно із посиланням на незалучення її до забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії рф, помилковими.

Головне управління Національної поліції України в Харківській області подало до суду відзив на апеляційну скаргу позивачки, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 без змін. Зазначає, що нарахування та виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів керівників органів (підрозділів) поліції за місцем постійного проходження служби поліцейського, де він призначений на штатну посаду. Вказує, що з листа Головного управління Національної поліції в Харківській області №36879-2025 від 16.06.2025 встановлено: старший інспектор ВПС УКЗ ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_1 у період з 24.02.2022 по 31.05.2022 виконувала вказівки керівництва відповідно до своїх функціональних обов`язків; надати підтверджуючі документи з підставами для призначення та виплати додаткової та збільшеної додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, не виявилося можливим; не нарахування додаткової винагороди у зазначені періоди (з 24.02.2022 по 23.06.2022) могло бути зумовлене об`єктивними обставинами воєнного часу - постійними обстрілами м. Харків з боку рф, пошкодженням адміністративної будівлі ГУНП, знищенням комп`ютерної техніки, зміною місць дислокації управління кадрового забезпечення та перебоями електропостачання; ОСОБА_1 у період з 24.02.2022 по 31.05.2022 до безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії, перебуваючи в районах ведення бойових дій, не залучалась. Звертає увагу, що умовами виплати додаткової винагороди в розмірі 30 000,00 грн, передбаченої Постановою №168, є одночасна наявність таких обставин: несення служби в органах та установах, які розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, де надається допомога в рамках програми «єПідтримка», у районах проведення воєнних (бойових) дій або на територіях, що перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні); безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії під час перебування у районах проведення таких заходів; наявність відповідного наказу командира (начальника). Наголошує, що у період з 24.02.2022 по 31.05.2022 ОСОБА_1 не брала безпосередньої участі у бойових діях та не здійснювала заходів з національної безпеки й оборони, відсічі та стримування збройної агресії.

ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу. Зазначає, що відповідачем фактично підтверджено наявність умов для нарахування та виплати позивачці додаткової винагороди та наголошено на невчиненні таких дій з технічних причин, таких як ракетні обстріли з боку рф, пошкодження адміністративної будівлі ГУ НП внаслідок таких обстрілів, знищення комп`ютерної техніки, активні бойові дії, перебої з наданням електроенергії, пошкоджених через обстріли логістику та зв`язок, що безумовно призвело до втрати певних даних та інформації щодо виконання поліцейськими своїх службових обов`язків як додаткової підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди, а не через невиконання ними своїх службових обов`язків як підставу для не включення до відповідних наказів про здійснення таких виплат. Вказує, що не нарахування додаткової винагороди за період проходження служби та виконання у повному обсязі всіх своїх функціональних обов`язків під час дії воєнного стану позивачем, так як і не видання наказів про її виплату є порушенням права позивачки на належне грошове забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходить службу у Головному управлінні Національної поліції в Харківській області на посаді старшого інспектора відділу проходження служби управління кадрового забезпечення ГУ НП в Харківській області.

Представник позивачки звернулась до Головного управління Національної поліції України в Харківській області з адвокатський запитом №14-05/2025 від 14.05.2025, в якому просила надати інформацію та копії документів, які підтверджують розмір фактично виплаченого грошового забезпечення та підстави не нарахування та невиплати щомісячної додаткової винагороди ОСОБА_1 , зокрема, але не виключно: довідку про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 24.02.2022 по 24.09.2022; інформацію про причини та підстави не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, в розмірі 30000 гривень щомісячно та в розмірі до 70000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання службових обов`язків та/або безпосередньої участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 24.02.2022 по 24.09.2022 року; довідку, чи здійснювала ОСОБА_1 свої функціональні/службові обов`язки в період з 24.02.2022 по 24.09.2022 року; документи (у разі наявності), якими спростовується здійснення ОСОБА_1 своїх функціональних/службових обов`язків у періоди, за які не нараховано та не виплачено додаткову винагороду; у разі не нарахування вищезазначеної додаткової винагороди у зв`язку із притягненням ОСОБА_1 до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, надати документи, які стали підставою для позбавлення такої виплати.

Листом Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 23.05.2025 представника позивачки повідомлено, що старший інспектор ВПС УКЗ ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_1 в період з 24.02.2022 по 24.09.2022 здійснювала свої функціональні обов`язки та у запитуваний період не перебувала ні у відпустці, ані на лікарняному. ОСОБА_1 виконувала свої функціональні обов`язки у вказаний період згідно зі змінами локацій підрозділів УКЗ ГУНП в Харківській області у зв`язку з систематичними обстрілами адміністративної будівлі ГУНП в Харківській області. У зв`язку з тим, що відповідно до функціональних обов`язків ОСОБА_1 не брала безпосередню участь у бойових діях та не забезпечувала здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, або інших заходів з переліку підпунктів пункту 3 Наказу МВС України від 28.11.2022 №775, збільшена винагорода до 100 000 їй не нараховувалась.

Також, у листі від 23.05.2025 вказано, що згідно інформації, наданої УФЗБО ГУНІ в Харківській області, за період 25.05.2022 - 23.06.2022 ОСОБА_1 нараховано додаткову винагороду:

- із розрахунку до 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць - за 23 дні у сумі 23000,00 грн, з урахуванням утримання військового збору за ставкою 1,5% 30.06.2022 на картковий рахунок в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було зараховано 22665,00 грн;

- із розрахунку до 70000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць - за 20 днів у сумі 28000,00 грн, з урахуванням утримання військового збору за ставкою 1,5% 27.07.2022 на картковий рахунок в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було зараховано 27580,00 грн.

За період 24.06.2022 - 18.07.2022 нараховано додаткову винагороду із розрахунку до 30000,00 грн - за 25 днів у сумі 25000,00 грн, з урахуванням утримання військового збору за ставкою 1,5% 30.08.2022 на картковий рахунок в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зараховано 24625,00грн.

За період 19.07.2022 - 23.07.2022 нараховано додаткову винагороду із розрахунку до 30000,00 грн - за 5 днів у сумі 5000,00 грн, з урахуванням утримання військового збору за ставкою 1,5% 30.09.2022 на картковий рахунок в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було зараховано 4925,00 грн.

За період 24.07.2022 - 22.08.2022 нараховано додаткову винагороду 1з розрахунку до 30000,00 грн - за 30 днів у сумі 30000,00 грн, з урахуванням утримання військового збору за ставкою 1,5% 30.09.2022 на картковий рахунок в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було зараховано 29550,00 грн.

За період 23.08.2022 - 21.09.2022 нараховано додаткову винагороду із розрахунку до 30000,00 грн- за 30 днів у сумі 30000,00 грн, з урахуванням утримання військового збору за ставкою 1,5% 30.09.2022 на картковий рахунок в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було зараховано 29550,00 грн.

За період 22.09.2022 - 21.10.2022 нараховано додаткову винагороду із розрахунку до 30000,00 грн - за 30 днів у сумі 30000,00 грн, з урахуванням утримання військового збору за ставкою 1,5% 29.10.2022 на картковий рахунок в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було зараховано 29550,00 грн.

Повідомлено, що за всі інші запитувані в адвокатському запиті періоди додаткова винагорода не виплачувалась, оскільки в наказах Головного управління Національної поліції України в Харківській області на виплату додаткової винагороди поліцейським дані стосовно ОСОБА_1 були відсутні.

Зі змісту довідки Головного управління Національної поліції України в Харківській області №621 від 21.05.2025 про доходи ОСОБА_1 встановлено, що за період з лютого по травень 2022 року позивачці не нараховувалась додаткова винагорода згідно з Постановою №168; за червень 2022 року нараховано 23000,00 грн; за липень 2022 року 28000,00 грн; за серпень 2022 року 25000,00 грн; за вересень 2022 року 65000,00 грн.

Відповідно до листа заступника начальника УФЗБО ГУНП в Харківській області від 06.06.2025, адресованому начальнику ВПЗ ГУНП в Харківській області, за періоди 24.02.2022 25.03.2022, 26.03.2022 24.04.2022, 25.04.2022 24.05.2022, 25.05.2022 31.05.2022 додаткова винагорода із розрахунку до 30000,00 грн за кожні 30 днів та збільшена додаткова винагорода із розрахунку до 70000,00 грн за 30 днів ОСОБА_1 не нараховувались і не виплачувались. Підставами для нарахування додаткової винагороди та збільшеної додаткової винагороди є накази ГУНП в Харківській області про виплату додаткової винагороди за відповідний період. У наказах ГУНП в Харківській області про виплату додаткової винагороди за період 24.02.2022 31.05.2022 дані стосовно ОСОБА_1 були відсутні, отже підстав для нарахування додаткової винагороди та збільшеної додаткової винагороди за вищезазначений період не було.

Також, відповідно до листа начальника УКЗ ГУНП в Харківській області від 16.06.2025, адресованому начальнику ВПЗ ГУНП в Харківській області, старший інспектор ВПС УКЗ ГУНП в Харківській області капітан поліції Дудченко А.Г. в період з 24.02.2022 до 31.05.2022 виконувала вказівки керівника згідно зі своїми функціональними обов`язками. Надати відповідні підтверджуючі документи з підставами для призначення та виплати додаткової та збільшеної додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 не надається можливим. Не нарахування додаткової винагороди поліцейським під час дії воєнного стану, передбаченої Постановою №168 за періоди з 24.02.2022 до 25.03.2022, з 26.03.2022 до 24.04.2022, з 25.04.2022 до 24.05.2022, з 25.05.2022 до 23.06.2022 капітану поліції ОСОБА_1 могло відбутися у зв`язку з постійними обстрілами м. Харків з боку рф, пошкодженням адміністративної будівлі ГУНП в Харківській області внаслідок ракетного обстрілу, знищенням комп`ютерної техніки, систематичних змін місць дислокації управління кадрового забезпечення, перебоями електропостачання. ОСОБА_1 у період з 24.02.2022 по 31.05.2022 до безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій відповідно до пункту 3 наказу МВС України від 28.11.2022 №775, не залучалась.

Вважаючи, що за період з 24.02.2022 по 31.05.2022 позивачка мала право на отримання додаткової щомісячної винагороди, установленої Постановою №168, у розмірі 30000 гривень щомісячно та у розмірі до 70000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць відповідно до кількості фактично відпрацьованих днів, позивачка ініціювала даний спір.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки у період з 24.02.2022 по 31.05.2022 позивачка не брала безпосередню участь у бойових діях, не забезпечувала здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії, накази відносно ОСОБА_1 про виплату їй додаткової винагороди період з 24.02.2022 по 01.09.2022 правомірно не видавались, тому відсутні підстави для виплати додаткової винагороди за спірний період.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, з огляду на наступне.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частин 1, 2 статті 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" передбачено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції України, у тому числі здобувачам вищої освіти, яким присвоєно спеціальне звання поліції (далі - здобувачі), закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі - ЗВО) визначають Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799.

За приписами пункту 3 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 9 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Відповідно до пункту 17 розділу І цього Порядку поліцейським за час перебування у службових відрядженнях виплачується грошове забезпечення з розрахунку посадового окладу, установленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії, яка встановлюється щомісяця, та одноразових видів грошового забезпечення (у разі їх установлення в період відрядження).

Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Законом України №2102-IX від 24 лютого 2022 року затверджено Указ Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Відповідними Указами Президента України в подальшому продовжено строк дії воєнного стану в Україні, який триває по теперішній час.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 за № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі Постанова №168), пунктом 1 якої встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 Постанови №168 передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України №350 від 22.03.2022 до пункту 1 Постанови №168 були внесені зміни, а саме доповнено абзац перший після слів «та поліцейським» словами «а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка».

Пунктом 2 Постанови №350 передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

З метою врегулювання питань нарахування та виплати додаткової винагороди та додаткової винагороди у збільшеному розмірі, передбаченої постановою КМ України № 168, за підписом Голови Національної поліції України І. Клименка розроблено Методичні рекомендації щодо виплати додаткової винагороди поліцейським під час дії воєнного стану, передбаченоїпостановою КМ України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 23.03.2022 № 355-1/ВС.

Відповідно до пункту 2 розділу І Методичних рекомендацій виплата винагороди здійснюється органом, установою за місцем постійного проходження служби поліцейського, де він призначений на штатну посаду на підставі наказів такого органу, установи. Видання наказу здійснюється щомісяця не пізніше 28 числа (до завершення воєнного стану).

Згідно з пунктом 3 розділу І Методичних рекомендацій розрахунковий місячний період для виплати винагород визначається з 24 лютого по 25 березня, а в подальшому з 26-го числа поточного місяця на наступні 30 днів періоду дії воєнного стану. У разі, якщо воєнний стан у розрахунковому місячному періоді визначений у меншій кількості календарних днів, ніж розрахунковий місячний період, то розмір винагород визначається шляхом ділення їхніх місячних розмірів на кількість календарних днів, коли був воєнний стан у розрахунковому місячному періоді.

На виконання пункту 5 розділу І Методичних рекомендацій додаткова винагорода виплачується в межах асигнувань, передбачених в кошторисі органу, установи.

За визначенням, наведеним у пункті 1 розділу II Методичних рекомендацій додаткова винагорода встановлюється пропорційно та виплачується поліцейським за календарний період проходження служби в розрахунковому місячному періоді з урахуванням умов щодо періодів, які не враховуються до періоду, за який може бути встановлена винагорода згідно з розділом IV цих Методичних рекомендацій.

Відповідно до пункту 2 розділу II Методичних рекомендацій додаткова винагорода встановлюється, ураховуючи кількість календарних днів проходження служби, крім періодів, зазначених у пункті 1 розділу IV цих Методичних рекомендацій. Обрахунок додаткової винагороди проводиться шляхом ділення місячного розміру додаткової винагороди 30 000 на кількість календарних днів у розрахунковому місячному періоді дії воєнного стану та множення на кількість днів проходження служби за виключенням періодів, зазначених у п. 1 розділу IV.

Виходячи зі змісту пункту 3 розділу II Методичних рекомендацій для оформлення наказу про встановлення додаткової винагороди керівниками структурних підрозділів або відокремлених підрозділів органу (установи) поліції подаються списки поліцейських з пропорційно обрахованим розміром винагороди, що пропонується до встановлення.

Положеннями пункту 1 розділу IV Методичних рекомендацій передбачено, що додаткова винагорода не встановлюється поліцейським за період, зокрема, відсутності за місцем знаходження органу (підрозділу), закладу, установи з незаконних причин.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Методичних рекомендацій збільшена додаткова винагорода (до 70 000 грн додатково до додаткової винагороди) установлюється та виплачується поліцейським, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далідії (заходів) за фактичний час виконання ними цих службових обов`язків.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Методичних рекомендацій збільшена додаткова винагорода виплачується пропорційно часу участі в діях (заходах) у розрахунковому місячному періоді здійснення дій (заходів) під час воєнного стану, що обраховується за час фактичної участі в діях (заходах).

Перелік дій (заходів) з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної, до забезпечення яких можуть залучатися поліцейські, визначений в додатку 2 до цих Методичних рекомендацій.

Обрахунок персонального розміру збільшеної додаткової винагороди кожного поліцейського проводиться шляхом ділення розрахункового місячного розміру збільшеної додаткової винагороди (з урахуванням пункту 3 розділу І) на кількість календарних днів у розрахунковому місячному періоді дії воєнного стану та множення на кількість днів безпосередньої участі в бойових діях (заходах) і на коригувальний коефіцієнт. У разі залучення до служби на добу, розрахунок добового часу зараховується як два календарних дні, у якому доба почалася та закінчилася.

Розміри коригувальних коефіцієнтів до розрахунку включаються згідно з додатком 2 до цих Методичних рекомендацій.

Час безпосередньої участі в бойових діях (заходах) може бути включений лише в разі здійснення дій (заходів) у районах ведення бойових дій, що затверджені відповідним наказом Головнокомандувача Збройних Сил України.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІІ Методичних рекомендацій підтвердженням здійснення дій (заходів) є список поліцейських з обрахованим у зазначений спосіб розміром винагороди, що пропонується до виплати (додаток 3), який в подальшому є додатком до наказу.

Аналізуючи наведені вище норми, суд звертає увагу, що з 24.02.2022 у поліцейських, які проходять службу у підрозділах, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень щомісячно. А ті поліцейські, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, мають право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

За обставинами справи, старший інспектор ВПС УКЗ ГУНП в Харківській області капітан поліції Дудченко Аліна Геннадіївна в спірний період з 24.02.2022 по 31.05.2022 виконувала свої функціональні обов`язки зі змінами локацій підрозділів УКЗ ГУНП в Харківській області у зв`язку з систематичними обстрілами адміністративної будівлі ГУНП в Харківській області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №204-р від 06.03.2022 «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка» затверджено перелік адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка» згідно з додатком.

Відповідно до вказаного вище Переліку Програма «єПідтримка» поширюється на Харківську область.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 затверджено Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), до якого (у спірний період) включено, зокрема, Харківську міську територіальну громаду.

Отже, ОСОБА_1 у спірний період з 24.02.2022 по 31.05.2022 проходила службу у підрозділах, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка».

Зі змісту листа начальника УКЗ ГУНП в Харківській області від 16.06.2025, адресованому начальнику ВПЗ ГУНП в Харківській області, встановлено, що старший інспектор ВПС УКЗ ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_1 в період з 24.02.2022 до 31.05.2022 виконувала вказівки керівника згідно зі своїми функціональними обов`язками. Не нарахування додаткової винагороди поліцейським під час дії воєнного стану, передбаченої Постановою №168 за періоди з 24.02.2022 до 25.03.2022, з 26.03.2022 до 24.04.2022, з 25.04.2022 до 24.05.2022, з 25.05.2022 до 23.06.2022 капітану поліції ОСОБА_1 могло відбутися у зв`язку з постійними обстрілами м. Харків з боку рф, пошкодженням адміністративної будівлі ГУНП в Харківській області внаслідок ракетного обстрілу, знищенням комп`ютерної техніки, систематичних змін місць дислокації управління кадрового забезпечення, перебоями електропостачання.

Отже, відповідачем фактично підтверджено наявність умов для нарахування та виплати позивачці додаткової винагороди із розрахунку 30000 гривень на місяць, установленої п.1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, та наголошено на невчиненні таких дій з технічних причин, таких як постійні обстріли м. Харків з боку рф, пошкодження адміністративної будівлі ГУНП в Харківській області внаслідок ракетного обстрілу, знищення комп`ютерної техніки, систематичні зміни місць дислокації управління кадрового забезпечення, перебоями електропостачання, що безумовно призвело до втрати певних даних та інформації щодо виконання поліцейськими своїх службових обов`язків як додаткової підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди.

При цьому, згідно з листом Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 23.05.2025, старший інспектор ВПС УКЗ ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_1 в період з 24.02.2022 по 24.09.2022 здійснювала свої функціональні обов`язки та у запитуваний період не перебувала ні у відпустці, ні на лікарняному.

Жодних доказів невиконання позивачкою своїх службових обов`язків за спірний період з 24.02.2022 по 31.05.2022 відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

Зі змісту довідки Головного управління Національної поліції України в Харківській області №621 від 21.05.2025 про доходи ОСОБА_1 встановлено, що за період з лютого по травень 2022 року позивачці не нараховувалась додаткова винагорода згідно з Постановою №168.

Зважаючи на наведене, колегія суддів доходить висновку, що оскільки позивачка проходила службу в органах Національної поліції, розташованих в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", а саме Харківської області у період з 24.02.2022 по 31.05.2022, здійснювала свої функціональні обов`язки, не перебувала ні у відпустці, ні на лікарняному, вона набула право на отримання додаткової винагороди із розрахунку 30000 гривень на місяць, установленої п.1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, що безпідставно не враховано судом першої інстанції.

Щодо посилань позивачки на наявність у неї права на отримання збільшеної додаткової винагороди із розрахунку до 70000 гривень на місяць, установленої п.1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, колегія суддів вказує на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження безпосередньої участі позивачки у бойових діях або залученні її до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у районах проведення воєнних (бойових) дій у період з 24.02.2022 по 31.05.2022.

У позовній заяві та апеляційній скарзі позивачка наголошує, що протягом спірного періоду з 24.02.2022 по 31.05.2022 виконувала свої функціональні обов`язки безпосередньо у місті Харкові, який було включено до переліку території активних бойових дій, з огляду на що заслуговувала на додаткову винагороду, передбачену Постановою №168.

Однак, сам по собі факт виконання позивачкою службових обов`язків на території м.Харків під час дії воєнного стану у період з 24.02.2022 по 31.05.2022 не створює для відповідача обов`язку нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки підставою для її виплати є документальне підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.

У відповідності до листа Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 23.05.2025 протягом спірного періоду ОСОБА_1 виконувала свої функціональні обов`язки згідно зі змінами локацій підрозділів УКЗ ГУНП в Харківській області у зв`язку з систематичними обстрілами адміністративної будівлі ГУНП в Харківській області. У зв`язку з тим, що відповідно до функціональних обов`язків ОСОБА_1 не брала безпосередню участь у бойових діях та не забезпечувала здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, або інших заходів, збільшена винагорода до 100 000 їй не нараховувалась.

Також, відповідно до листа начальника УКЗ ГУНП в Харківській області від 16.06.2025, адресованому начальнику ВПЗ ГУНП в Харківській області, старший інспектор ВПС УКЗ ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_1 в період з 24.02.2022 до 31.05.2022 виконувала вказівки керівника згідно зі своїми функціональними обов`язками. ОСОБА_1 у період з 24.02.2022 по 31.05.2022 до безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій, не залучалась.

Отже, за твердженням відповідача, ОСОБА_1 виконувала свої функціональні обов`язки та відповідно не виконувала бойових завдань, пов`язаних з безпосередньою участю в бойових діях та/або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), що надає право на отримання збільшеної додаткової винагороди.

Тобто, відповідачем вказано про відсутність у нього таких доказів, оскільки позивачка до безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій, не залучалась, а позивачкою їх не надано.

У силу правового висновку постанови Верховного Суду від 29.01.2020 року у справі №814/1460/16, адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення (вчинення дії, допущення бездіяльності).

Продовжуючи вирішення спору, суд зважає, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а у силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

При цьому, із положень частин 1 і 2 ст.77 КАС України у поєднанні з приписами ч.4 ст.9, абз.2 ч.2 ст.77, частин 3 і 4 ст.242 КАС України слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності у спорі за стандартом доказування - "поза будь-яким розумним сумнівом" (тобто запропоноване сприйняття ситуації повинно виключати реальну ймовірність існування у дійсності будь-якого іншого варіанту), у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування - "баланс вірогідностей" (тобто запропоноване сприйняття ситуації не повинно суперечити умовам реальної дійсності і бути можливим до настання).

Разом із тим, суд вважає, що саме лише неспростування владним суб`єктом задекларованого, але не доведеного документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не спричиняє виникнення безумовних та беззаперечних підстав для висновку про реальне існування такої обставини у дійсності.

І хоча спір безумовно підлягає вирішенню у порядку ч.2 ст.77 КАС України, однак суд повторює, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Даний висновок суду повністю корелюється із правовим висновком постанови Верховного Суду від 25.06.2020 року у справі №520/2261/19, де вказано, що визначений ст.77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тлумачення змісту цієї норми процесуального закону викладено у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 року у справі № 826/1647/16 (адміністративне провадження №К/9901/16112/18), де указано, що обов`язковою умовою визнання протиправним управлінського волевиявлення суб`єкта владних повноважень є доведеність приватною особою факту порушення власних прав (інтересів) та доведеність факту невідповідності закону оскарженого управлінського волевиявлення.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження безпосередньої участі ОСОБА_1 за період з 24.02.2022 по 31.05.2022 у бойових діях, здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення таких дій, позивачкою право на отримання збільшеної додаткової винагороди також не доведено, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для нарахування збільшеної додаткової винагороди із розрахунку до 70000 гривень.

Посилання позивачки на той факт, що у спірний період вона перебувала на території, де ведуться бойові дії, колегія суддів вважає такими, що не впливають на спірні правовідносини в цій частині позовних вимог, оскільки сам по собі факт направлення поліцейського у певні райони не є підставою для нарахування збільшеної додаткової винагороди у розмірі до 70 000 грн.

Інші доводи і заперечення сторін, з урахуванням наведеного, на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу позивачки слід задовольнити частково, з частковим скасуванням рішення суду.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 по справі № 520/13794/25 скасувати в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» із розрахунку 30000 гривень на місяць за період з 24.02.2022 по 31.05.2022 та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» із розрахунку 30000 гривень на місяць за період з 24.02.2022 по 31.05.2022.

Прийняти в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» із розрахунку 30000 гривень на місяць за період з 24.02.2022 по 31.05.2022.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» із розрахунку 30000 гривень на місяць за період з 24.02.2022 по 31.05.2022.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 по справі № 520/13794/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий І.М. Ральченко