Справа № 595/1618/25
Суддя: Содомора Р. О.
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 595/1618/25
Провадження № 2-а/595/123/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2025

м. Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

В складі

головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі Присташ П.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення №3063 від 17 вересня 2025 року, прийнятої тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 , якою накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17 вересня 2025 року на ОСОБА_1 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 було винесено постанову № 3063 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, згідно якої на нього накладено штраф в сумі 17000 грн. В даній постанові встановлено, що 09 вересня 2025 року о 10 год. 40 хв. громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель с. Космирин Чортківського району був доставлений органами Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 з приводу уточнення персональних даних. Під час звірки облікових даних було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_5 . ОСОБА_1 була сформована повістка № 4812967 для прибуття на 15.09.2025 р. для уточнення даних в ІНФОРМАЦІЯ_6 . На визначену та повідомлену належним чином дату, час та місце прибуття на 15.09.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_5 гр. ОСОБА_1 не прибув. Будь-яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність неприбуття у визначений строк (3 дні від дати прибуття, визначені у повістці) не надав. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями (бездіяльністю) порушив вимоги підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, а саме не прибув по повістці на 15.09.2025 у третій відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою, винесеною із порушенням норм чинного законодавства та такою, що підлягає до скасування, так як викладені у ній обставини не відповідають дійсності, оскільки позивач жодної повістки не отримував і відповідно інкримінованого йому правопорушення не вчиняв. Окрім того, він користується відстрочкою від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а тому не мав причин не з`являтися за викликом. Окрім того, відсутні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, так як складаючи на позивача протокол про адміністративне правопорушення № 60/3348 09.09.2025 р. службові особи ІНФОРМАЦІЯ_7 не могли заздалегідь знати чи з`явиться ОСОБА_1 15.09.2025 р. до ІНФОРМАЦІЯ_5 . У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до протоколу додається копія облікової картки з АІТС «Оберіг» та копія паспорта, які жодним чином не можуть бути доказами правопорушення, яке ставлять у вину позивачеві. Водночас оскаржувана постанова не містить посилання на будь-які докази вини ОСОБА_1 . Крім того, звертає увагу на порушення вимог КУпАП при винесенні постанови, а саме призначено штраф у грошовій сумі без визначення кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Зазначає, що сам факт формування повістки в АІТС «Оберіг» не є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. З оскаржуваної постанови не вбачається, що дана повістка була роздрукована та надіслана чи вручена ОСОБА_1 та постанова не містить жодного посилання на докази надіслання чи вручення йому вказаної повістки. Водночас, позивача не було повідомлено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього на 17.09.2025 року. Так, ОСОБА_1 прибув, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення № 60/3348 від 09.09.2025 року, 19.09.2025 року о 18 год. 00 хв в ІНФОРМАЦІЯ_8 , де йому повідомили, що його справу розглянуто 17.09.2025 та винесено постанову, однак саму постанову йому не вручили, мотивуючи тим, що це кінець робочого дня і відсутній начальник, в кабінеті якого знаходиться постанова і повідомили, що надішлють позивачу постанову поштою. Отже, постанова винесена у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та без її сповіщення про місце і час розгляду справи. Також звертає увагу суду на те, що під час розгляду справи змінено кваліфікацію адміністративного правопорушення, визначену в протоколі про адміністративне правопорушення. Так, протокол про адміністративне правопорушення складено за вчинення правопорушення передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, а постановою притягнуто позивача до відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, що суперечить закону, оскільки норми КУпАП не містять порядку зміни кваліфікації адміністративного правопорушення під час розгляду протоколу. Отже, протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП не складався, а тому і притягнення його до відповідальності за цією статтею є не правомірним. Зазначає, що строк на оскарження постанови пропущений із поважних причин, оскільки оскаржувана постанова винесена 17.09.2025, однак позивач отримав оскаржувану постанову у відділенні Укрпошта 23.10.2025. На підставі наведеного просить поновити строк на оскарження постанови №3063 від 17.09.2025 року та скасувати вказану постанову, а провадження у справі закрити. Крім того, просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просить суд розглядати справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлявся про час та дату розгляду справи, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду в його електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. Відзиву на позов не подав.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як встановлено судом, 09 вересня 2025 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_7 старшим солдатом ОСОБА_4 складено протокол №60/3348 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП за фактом того, що 09.09.2025 ОСОБА_1 близько 10 год 40 хв прибув до ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: АДРЕСА_1 , як такий, що перебуває в базі розшуку Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» за скоєння адміністративного правопорушення за ст. 210 КУпАП. Під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 з 15.01.2015 року перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 та перебуває в розшуку з 06.05.2025. Оскільки 06.05.2025 було виявлено факт вчинення адміністративного правопорушення та негайно зроблено на ім`я начальника Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області звернення, щодо доставляння громадянина, який вчинив адміністративне правопорушення за ст. 210 КУпАП до ІНФОРМАЦІЯ_9 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Із наявних даних у ІНФОРМАЦІЯ_10 , виявлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, а саме не з`явився на 15.09.2025 року по виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до повістки №4812967 для уточнення даних.

Відповідно до постанови №3063 від 17.09.2025 року винесеної тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 на ОСОБА_1 на нього накладено штраф у розмірі 17000,00 грн. за те, що 09 вересня 2025 року о 10 год. 40 хв. громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель с. Космирин Чортківського району був доставлений органами Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 з приводу уточнення персональних даних. Під час звірки облікових даних було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_5 . ОСОБА_1 була сформована повістка № 4812967 для прибуття на 15.09.2025 р. для уточнення даних в ІНФОРМАЦІЯ_6 . На визначену та повідомлену належним чином дату, час та місце прибуття на 15.09.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_5 гр. ОСОБА_1 не прибув. Будь-яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність неприбуття у визначений строк (3 дні від дати прибуття, визначені у повістці) не надав. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями (бездіяльністю) порушив вимоги підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, а саме не прибув по повістці на 15.09.2025 у третій відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із долученою до матеріалів позову довідки №1727/4662 від 11.09.2025, виданої ОСОБА_1 , 1991 року народження, останній користується відстрочкою на підставі п.3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В силу ч.3 ст.210-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Згідно ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період п. 28 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.

У повістці зазначаються: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку; мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; місце, день і час явки за викликом; найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання - для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою; прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису - для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки (п.29).

Відповідно до п. 30-2 повістки, сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, можуть: централізовано друкуватися і надсилатися військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення; друкуватися та вручатися військовозобов`язаним та резервістам під час оповіщення у роздрукованому вигляді .

Відповідно до п. 34 Порядку № 560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, затвердженого Постановою КМУ № 560 від 16 травня 2024 року - належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Суд враховує, що позивач заперечує факт отримання повістки.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частина друга статті 77 КАС України).

Згідно з частиною четвертою статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд, відкриваючи провадження у справі, надав відповідачеві можливість подати відзив на позов та докази. Однак, відповідач правом на подання відзиву не скористався.

У цій справі до предмету доказування входить, зокрема, встановлення порядку оповіщення позивача про необхідність з`явитись до ТЦК (докази надсилання повідомлення, отримання, неотримання, повістки, причини неотримання, тощо), зокрема, дотримання пункту 41 Порядку, підтвердженням чого є повідомлення про вручення поштового відправлення з однією з таких відміток: про отримання особою відправлення; про відмову отримати поштове відправлення чи про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку. Однак жодного доказу щодо надсилання відповідного оповіщення позивачу (поштове повідомлення про вручення) та, відповідно, належного оповіщення позивача відповідач не надав, що виключає можливість встановлення відповідного факту. Натомість позивач відповідну обставину заперечує. Суд також виходить з того, що у разі не оповіщення або ж повернення відповідного відправлення через невручення, указана обставина не може бути підтверджена жодним доказом зі сторони позивача, а тому обставину належного оповіщення має доводити саме відповідач.

За таких обставин, суд, з урахуванням положень пункту 4 частини третьої статті 2, частини другої статті 77 та частини четвертої статті 159 КАС України вважає, що доводи позивача з приводу того, що він не отримував повістки є обґрунтованими, а відповідач доказів на спростування наведеного не надав. Неподання останнім відзиву на позов без поважних причин та доказів на спростування обставин, наведених у позові, у цьому випадку кваліфікується як визнання позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

В ході розгляду даної адміністративної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не підтверджено факту повідомлення ОСОБА_1 в установлений законом спосіб про необхідність з`явитись 15.09.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_5 , що слугувало підставою для винесення спірної постанови, а тому позов підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.

Крім того, суд бере до уваги, що із протоколу №60/3348 про адміністративне правопорушення вбачається, що у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою 15.09.2025, однак сам протокол складено 09.09.2025. Тобто, службові особи ІНФОРМАЦІЯ_7 не могли заздалегідь встановити, що ОСОБА_1 не з`явиться 15.09.2025 в ІНФОРМАЦІЯ_8 , на підставі чого винесено оскаржувану постанову.

Інші доводи позову в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження та підставою скасування оскаржуваної постанови не являються.

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні жодні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом, як належні та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а сама постанова про накладення адміністративного стягнення не дає суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив дане адміністративне правопорушення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Останній у справі, що розглядається, не довів правомірності свого рішення, яке оскаржує позивач.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Крім того, представник позивача просить поновити строк на оскарження постанови, обґрунтовуючи тим, що строк на оскарження постанови пропущений із поважних причин, оскільки оскаржувану постанову позивач отримав у відділенні Укрпошта 23.10.2025. Суд, бере до уваги пояснення представника позивача, враховує те, що процесуальний строк пропущений із поважних причин, оскільки позивач отримав оскаржувану постанову тільки 23.10.2025, що підтверджується долученою копією конверта, тому вважає, що строк на оскарження постанови підлягає поновленню.

Крім того, позивачем сплачений судовий збір в сумі 484,48 грн., що підтверджується квитанцією про сплату № 2.384443193.1 від 03.11.2025.

Згідно з ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Беручи до уваги наведене, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача в користь позивача сплачений судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.8,9,10,20,47,77,90,132,139,210,211,241-246 КАС України, ст.ст.210-1,280,283,284 КУпАП, ст.19 Конституції України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Поновити строк на оскарження постанови №3063 від 17 вересня 2025 року, прийнятої тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_5 , якою накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 грн.

Скасувати постанову №3063 від 17 вересня 2025 року, прийняту тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_5 , якою накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_11 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у десяти денний строк з дня проголошення рішення суду.

Суддя: Р. О. Содомора