Справа № 137/1536/25
Суддя: Гопкін П. В.
Дата ухвалення: 2025-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

137/1536/25

У Х В А Л А

05.12.2025 с-ще Літин

Літинський районний суд суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Гопкіна П.В.,

за участю секретаря Іванової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-ще Літин в спрощеному позовному провадженні без виклику осіб справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 5387446 від 03.08.2025,

ВСТАНОВИВ:

06.11.2025 позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом. Також при зверненні просив суд поновити йому строк на оскарження постанови та просив витребувати докази. Свої клопотання мотивував тим, що позивач не був ознайомлений із постановою при її складанні, постанова не надсилалася на його адресу, тому він пропустив строк звернення до суду не з власної вини.

11.11.2025 поновлено позивачу строк звернення до суду та відкрито провадження у справі, а розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов (а.с. 13).

14.11.2025 на адресу суду від Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшла заява про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропущенням позивачем встановленого законом строку звернення до суду. Посилаються на необґрунтованість доводів позивача щодо його неналежного повідомлення про прийняття відносно нього оскаржуваної постанови (а.с. 32-33).

Також 14.11.2025 представником Головного управління Національної поліції у Вінницькій області подано відзив на позовну заяву (а.с. 17-25) до якого долучено відеоматеріал за участю позивача ОСОБА_1 під-час складання відносного нього постанови, яка є предметом оскарження (а.с. 27)

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно зі статтею 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Так, відповідно до частини другої указаної статті позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів із дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно з ч. 3 ст.123КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Судом установлено, що відповідно до постанови серії ЕНА № 5387446 від 03.08.2025 (а.с. 45) 03.08.2025 о 20 год 06 хв по вул. Якова Гальчевського в с-щі Літин Вінницького району Вінницької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Dio, без. д.н.з., не зареєстрованим у законом порядку, не використовував засіб безпеки, а саме мотошолом, а також водій на мав права керування транспортними засобами.

Як убачається з доказів наданих відповідачем, а саме з 21:31 хв. відеозапису (а.с. 27) ОСОБА_1 повідомляється про винесення відносно нього постанови. Одночасно на 22:02 хв. відеозапису ОСОБА_1 відмовився від отримання постанови.

Отже, позивач, виходячи з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства, був ознайомлений про винесення відносно нього постанови яка є предметом оскарження ще 03.08.2025, однак, адміністративний позов подано лише 06.11.2025, безпідставно посилаючись на невчасне ознайомлення з рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому ним було пропущено десятиденний строк на звернення до суду з даним позовом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13грудня 2011року №17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду та не наведено обставин, які були об`єктивно непереборними, та не залежали від його волевиявлення чи були пов`язані з дійсними істотними перешкодами або труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

З огляду на наведене, суд вважає, що причини пропуску строку звернення до суду, зазначені позивачем, з урахуванням доказів, наданих відповідачем, є неповажними.

Пунктом 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 123, 240 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 5387446 від 03.08.2025, залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя:П. В. Гопкін