Справа № 400/6922/25
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 р. № 400/6922/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні;

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки належних сум за період з 03.04.2025 по 24.04.2024 року (20 днів)

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не провів з позивачем повного розрахунку при звільненні. Тому повинен виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідач відзив на позов, не надав належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з 14.10.2016 року по 03.04.2025 року та перебував на грошовому забезпеченні військовій частині НОМЕР_2

Відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) 01.04.2025 року №63-РС був звільнений з військової служби у запас відповідно до п.п.б ( за станом здоров`я).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №95 від 03.04.2025 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Під час проходження служби 03.04.2025 на всіх видах забезпечення перебував у військовій частині НОМЕР_3 за період військової служби з 01.04.2024 на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 в період з 03.04.2025 по 24.04.2025 року позивачем було отримано грошове забезпечення: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

При звільненні з військової частини 03.04.2025 з позивачем не було проведено повного розрахунку. Кошти надійшли лише 24.04.2025 року

Відповідачем відмовлено у виплаті середнього заробітку за час затримки виплати розрахунку при звільненні.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.ст.116,117 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Позивача звільнено з військової служби 03.04.2025. Повний розрахунок з позивачем проведено 24.04.2025 року в сумі 26701,65 грн.

За період з 03.04.2025 по 24.04.2024 існувала затримка розрахунку з позивачем при звільненні, тому відповідно до ст.117 КЗпТ стягненню з відповідача на користь позивача підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Статтею 116 КЗпП чітко зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В день звільнення повинні виплачені всі суми.

Тому позов належить задовольнити.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити

2.Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 .

3.Зообов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки належних сум за період з 03.04.2025 по 24.04.2024 року (20 днів)

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Мельник