Справа № 280/8445/25
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

01 грудня 2025 року (16:30)Справа № 280/8445/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мототехімпорт» (69000, м.Запоріжжя, вул.Штабна, буд. 13, прим. 19, ) до Тернопільської митниці (46400, м.Тернопіль, вул.Текстильна, буд.38; ) про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2025 через підсистему «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Мототехімпорт» (далі позивач) до Тернопільської митниці (далі - відповідач), в якій позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2025/000276/2 від 12.09.2025.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на приписи Митного кодексу України та зазначає, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними. З урахуванням вищезазначеного просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 30.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження).

14.10.2025 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №51321), в якому представник відповідача позовні вимоги не визнає, зокрема зазначає, що в поданих позивачем документах на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару було виявлено недоліки, у зв`язку з чим витребувано додаткові документи, які не були надані позивачем в повному обсязі. Зазначає, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, що зумовило відсутність підстав для оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю. Крім того, відповідач вказав на те, що митним органом у встановленому законом порядку було встановлено, що вартість імпортованого позивачем товару є вищою ніж заявлена, що зумовило прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. З урахуванням вищезазначеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

15.07.2024 ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» (м.Запоріжжя, Покупець) укладено з компанією Shandong Shuangli International Trading Co., Ltd (Китай, Продавець) зовнішньоекономічний контракт №SG/1 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.

В подальшому, компанією «Shandong Shuangli International Trading» Co., Ltd відповідно до умов даного зовнішньоекономічного Контракту №SG/1 від 15.07.2024, Специфікації (Додатку) №2025-9 від 16.04.2025 та рахунку-фактури №SG2025-9 від 20.05.2025 здійснено поставку товарів (трактори до сільськогосподарської техніки, колісні), загальною вартістю 198640,25 дол. США.

Товарна партія поставлялась на умовах FOB Qingdao, China згідно міжнародних торговельних правил «ІНКОТЕРМС 2010».

Таким чином, складовими митної вартості товару є інвойсна вартість товару та вартість перевезення (фрахту) товару в порт призначення (до кордону України).

Морське перевезення товару здійснювалось на підставі договору, після вивантаження в порту Гданськ, Польща перевезення контейнерів в Україну здійснювалось залізницею на підставі залізничних накладних СМГС №№575522, 575597, 575621, 575647, 575654, 575670, 575696, 575704, 575720 від 25.04.2025.

20.08.2025, декларантом до митного контролю та митного оформлення надіслано засобами електронного зв`язку митну декларацію в режимі ІМ40 за №25UA18U6 на товар, що зазначений в гр. 31 МД:

«Трактор для сільськогосподарських робіт, колісний, новий, 52шт., марка - KENTAVR, модель - S 504Ue, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів - 2836см3, потужність двигуна - 36,8кВт/50к.с, номери шасі/заводські номери: 005P125051767 (двигун № НОМЕР_1 ), 005P125051768 (двигун № НОМЕР_2 ); 005P125051769 (двигун № НОМЕР_3 ); 005P125051762 (двигун № НОМЕР_4 ); 005P125051763 (двигун № НОМЕР_5 ); 005P125051770 (двигун № НОМЕР_6 ); 005P125051771 (двигун № НОМЕР_7 ); 005P125051772 (двигун № НОМЕР_8 ); 005P125051766 (двигун № НОМЕР_9 ); 005P125051773 (двигун № НОМЕР_10 ); 005P125051765 (двигун № НОМЕР_11 ); 005P125051764 (двигун № НОМЕР_12 ); 005P125051774 (двигун № НОМЕР_13 ); 005P125051797 (двигун № НОМЕР_14 ); 005P125051798 (двигун № НОМЕР_15 ); 005P125051799 (двигун № НОМЕР_16 ); 005P125051800 (двигун № НОМЕР_17 ); 005P125051801 (двигун № НОМЕР_18 ); 005P125051802 (двигун № НОМЕР_19 ); 005P125051803 (двигун № НОМЕР_20 ); 005P125051804 (двигун № НОМЕР_21 ); 005P125051805 (двигун № НОМЕР_22 ); 005P125051806 (двигун № НОМЕР_23 ); 005P125051807 (двигун № НОМЕР_24 ); 005P125051808 (двигун № НОМЕР_25 ); 005P125051809 (двигун № НОМЕР_26 ); 005P125051810 (двигун № НОМЕР_27 ); 005P125051811 (двигун №L820413790B); 005P125051812 (двигун №L820413797B); 005P125051813 (двигун №L820413656B); 005Р125051814 (двигун № НОМЕР_28 ); 005P125051815 (двигун № НОМЕР_29 ); 005P125051816 (двигун №L820413651B); 005P125051817 (двигун №L820413681B); 005P125051818 (двигун №L820413668B); 005P125051819 (двигун №L820413802B); 005P125051820 (двигун №L820413786B); 005P125051821 (двигун №L820413638B); 005P125051822 (двигун №L820413667B); 005P125051823 (двигун №L820413678B); 005P125051824 (двигун №L820413629B); 005P125051825 (двигун №L820413805B); 005P125051826 (двигун №L820413664B); 005P125051827 (двигун №L820413793B); 005P125051828 (двигун №L820413654B); 005P125051829 (двигун №L820413645B); 005P125051830 (двигун №L820413643B); 005P125051831 (двигун №L820413660B); 005P125051832 (двигун №L820413803B); 005P125051833 (двигун №L820413634B); 005P125051834 (двигун №L820413633B); 005P125041577 (двигун №L820413788B). Календарний рік виготовлення - 2025. У частково розібраному стані, в комплекті з інструментом та приладдям для налагоджування та обслуговування. Виробник: SHANDONG SHUANGLI INTERNATIONAL TRADING CO, LTD.».

Митна вартість зазначеного товару декларантом визначена відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений ст. 58 Митного кодексу України.

На підтвердження обґрунтованості заявленої позивачем митної вартості товару, зазначеної у митній декларації №25UA18U6 від 20.08.2025, ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» надано митному органу наступні документи: зовнішньоекономічний контракт №SG/1 від 15.07.2024; Додаток (специфікація) до нього: №2025-9 від 16.04.2025, Інвойс (рахунок - фактура) №SG2025-9 від 20.05.2025; пакувальний лист до нього від 20.05.2025; сертифікат країни походження товару №25C3725B0416/00010 від 20.06.2025; банківські платіжні інструкції: №1496 від 27.05.2025, №1507 від 02.06.2025, №1527 від 10.06.2025, №1549 від 18.06.2025, заяви на купівлю іноземної валюти №№ 2025 від 27.05.2025, № 2100 від 18.06.2025; технічні характеристики товару; список номерів шасі.

Для підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» надано митниці: договір перевезення вантажу морським транспортом (фрахту) №2712/917/2022 від 27.12.2022; Договір №Х270225-40 від 27.02.2025 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів; коносамент №BW25050716 від 04.06.25; рахунок (інвойс) на оплату морського перевезення № G11104 від 25.07.2025; рахунок (інвойс) на оплату наземного перевезення № 3074 від 25.07.2025; Акти виконаних послуг: з наземного перевезення № 3098 від 11.08.2025 та морського перевезення від 25.07.2025; дві довідки про транспортні витрати від 25.07.2025; Заявки на перевезення: №59 від 28.05.2025, №59 від 15.07.2025; залізничні товаро-транспортні накладні: №№591966, 591982, 592022, 592071 від 01.08.2025.

Так, при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару містять розбіжності та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме:

1) в договорі про транспортно- експедиторське обслуговування від 27.02.2025 №Х270225-40 експедитором зазначено «Хіллдом Логістікс», а в залізничних накладних від 01.08.2025 №591966, 591982, 592022, 592071 до виконання перевезення вантажу залізничним транспортом залучалась третя особа - «PKP CARGO CONNET Sp.z.o.o. ul.Lezno 12, 01-192 Warszawa». Інформація, яка б підтверджувала причетність «PKP CARGO CONNET Sp.z.o.o. ul.Lezno 12, 01-192 Warszawa» до перевезення вантажу залізничним транспортом окрім накладної відсутня, а саме відсутні рахунки про перевезення, банківські платіжні документи та договори між «Хіллдом Логістікс» та «PKP CARGO CONNET Sp.z.o.o. ul.Lezno 12, 01-192 Warszawa».

2) пунктом 3.2. договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 27.02.2025 №2702/912/25, укладеного між ТОВ «Мототехімпорт» та «Global Container Lines SIA» передбачено, що перевізник надає оригінал рахунку (інвойсі) та/або акту виконаних робіт, заявки протягом «5» календарних днів з моменту доставлення вантажу в кінцевий пункт призначення. До митного оформлення надано рахунок-фактура №G11104 від 25.07.2025 та акт виконаних послуг б/н від 25.07.2025. Вказане може свідчити, що вантаж прибув до порту призначення 20-24 липня 2025 року. До митного оформлення надано супровідні документи Т1 від 29.07.2025 №№25PL322080NSNDSVK4, 25PL322080NSNDTAK0, 25PL322080NSNDRNK8, 25PL322080NSNDRWK9 та залізничні накладні від 01.08.2025 №591966, 591982, 592022, 592071. Тобто, з наведеного вбачається, що товар прибув до порту призначення раніше, ніж це вбачається з рахунку-фактури №G11104 від 25.07.2025 та акта виконаних послуг б/н від 25.07.2025 і з моменту прибуття товару у порт призначення до завантаження товару на потяг, товар перебував на зберіганні. Проте, у наданих до митного оформлення рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг № G11104 від 25.07.2025, акті виконаних послуг б/н від 25.07.2025 та Заявці на перевезення №59 від 28.05.2025 відсутні відомості щодо плати за зберігання контейнерів у порту призначення до перевантаження їх на потяг. Зазначене вище може свідчити про не повноту включення витрат пов`язаних з наданням транспортно-експедиційних послуг за межами митної території України.

3) Надані до митного оформлення заявки на купівлю іноземної валюти №№2025 від 27.05.2025, 2100 від 18.06.2025 не дає змоги підтвердити вартість товару, оскільки сума платежу не відповідає заявленій у митній декларації. Надані до митного оформлення банківські платіжні документи №1496 від 27.05.2025, №1549 від 18.06.2025 містять посилання на специфікації до контракту, які відсутні у поданих до митного оформлення документах і таким чином не дають змоги однозначно ідентифікувати здійснену оплату за товар. Загальна сума передоплати, здійснена за наданими банківськими платіжними документами, не відповідає вартості товару за Специфікацією (Додатком) №2025-9 від 16.04.2025 за контрактом № SG/1 від 15.07.2024.

Враховуючи викладене, згідно вимог ч.2 ст.53 МК України позивачу повідомлено про необхідність протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару. У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МК України надати (за наявності) такі додаткові документи: копію митної декларації країни відправлення; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, - каталоги, специфікації, прайс-лист виробника товару.

Листом №120903 від 12.09.2025, позивачем додатково надано банківські виписки з особистого банківського рахунку за травень, червень 2025 року, комерційну пропозицію та прайс-лист від 07.04.2025, а також повідомило митницю, що усі наявні у підприємства, документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.

12.09.2025 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA403070/2025/000276/2, відповідно до якого, загальна митна вартість задекларованого товару скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-г - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МК України.

У рішенні зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару. За основу для обрахунку митної вартості взято інформацію щодо вартості: Товар №1 згідно з ЕМД від 19.05.2025 №25UA04U8 на рівні 3,50 дол. США/кг (7150,00 дол. США/шт) (товар - Трактор колісний, сільськогосподарський, (4-х колісний (колісна формула:4х4) новий- 2025р/в (модельний рік виготовлення 2023р.), 40 hp/29,4 kw, V= 2544, (повнопривідний, шини 8.3-20 / 12.4-28) дводискове зчеплення, ГПК, подвійний гідронасос, гідровихід 4+1, бічна КПП, 540/1000 двошвидкісний ВВП, система примусового опускання заднього гідронавісного пристрою, передні/задні противаги частково в розібраному стані, ЗІП та інструкцією по експлуатації, моделі ОРІОН RF404R PRO, загальна кількість - 36шт; Трактор колісний, сільськогосподарський, (4-х колісний (колісна формула:4х4) новий- 2025р/в (модельний рік виготовлення 2023р.), 50 hp/36,8 kw, V= 2836,(повнопривідний, з кабіною, шини 8.3-20/12.4-28), дводискове зчеплення, ГПК, подвійний гідронасос, гідровихід 4+1, бічна КПП, 540/1000 двошвидкісний ВВП, система примусового опускання заднього гідронавісного пристрою, передні/задні противаги, частково в розібраному стані, ЗІП та інструкцією по експлуатації, моделі ОРІОН RF504RC PRO, загальна кількість - 24шт; Торгівельна марка ОРІОН. Виробник: WEIFANG GREENMASTER MACHINERY CO.,LTD. Країна виробництва: CN, умови поставки FOB). Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось (а.с.11-12).

Відповідачем відмовлено у митному оформленні митної декларації МД №25UA18U6 від 20.08.2025 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403070/2025/000474 (а.с.13).

17.09.2025 позивачем з урахуванням рішення №UA403070/2025/000276/2 від 12.09.2025 до митного органу подано митну декларацію №25UA13U7, загальна різниця митних платежів (ПДВ) від митної вартості, визначеної позивачем та скоригованої митницею, склала 1318924,00 грн.

Вважаючи прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2025/000276/2 від 12.09.2025 протиправним, позивач звернувся до суду із позовом про його скасування.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що згідно з ч.1 ст.246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.1 ст.248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.1 ст.257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Такими документами є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст.53 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у ст.VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ст.53 Митного кодексу України, митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений ч.2 даної статті.

При цьому, суд зазначає, що підставою для витребування додаткових документів не є наявність недоліків (описок, помилок, тощо), як таких, а наявність саме недоліків, які впливають на правильність визначення митної вартості товару.

Твердження митниці про ненадання товариством транспортних перевізних документів не відповідає дійсності, оскільки до митного оформлення були надані транспортні (перевізні) документи, зокрема: договір перевезення вантажу морським транспортом (фрахту) №2712/917/2022 від 27.12.2022; Договір №Х270225-40 від 27.02.2025 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів; коносамент №BW25050716 від 04.06.25; рахунок (інвойс) на оплату морського перевезення № G11104 від 25.07.2025; рахунок (інвойс) на оплату наземного перевезення №3074 від 25.07.2025; Акти виконаних послуг: з наземного перевезення № 3098 від 11.08.2025 та морського перевезення від 25.07.2025; Довідки про транспортні витрати від 25.07.2025; Заявки на перевезення: №59 від 28.05.2025, №59 від 15.07.2025; залізничні товаро-транспортні накладні: №№591966, 591982, 592022, 592071 від 01.08.2025.

З наданих позивачем документів вбачається, що в даному випадку здійснювалось морське перевезення вантажу за маршрутом: порт Кіндао, Китай - порт Гданськ, Польща, вартість якого склала 9000,00 дол. США. Далі було здійснено наземне перевезення вантажу залізничним транспортом за маршрутом: порт Гданськ, Польща - м/п Мостиська-Пшемисль, Польща вартість якого склала 167 095,20 грн. та за маршрутом: м/п Мостиська-Пшемисль - Тернопіль, Україна, вартість якого склала 123 650,44 грн. Загальна вартість наземного перевезення склала 290 745,64 грн. Вартість перевезення до митного кордону з Україною склала 537624,10 грн. (13000 доларів США). Перевалка включена у вартість. За погодженням сторін, страхування вантажу не проводилося.

З наведеного вбачається, що факти прийняття товару до перевезення, його перевезення та числові показники заявленої транспортної складової митної вартості у зазначених документах повною мірою підтверджуються, кореспондуються між собою, ідентифікуються з задекларованими товарами, тобто митниця мала можливість їх перевірити, тому її твердження про ненадання товариством в спірному випадку декларування товару транспортних перевізних документів не відповідає дійсності.

Відповідно до п. 4.2. Договору перевезення (фрахту) №2702/912/25, оплата послуг за даним договором, здійснюється Клієнтом протягом 45 календарних днів від дати вивантаження контейнерів в порту.

Відповідно до пункту 3.3. договору ТЕО № Х270225-40, оплата робіт та послуг здійснюється Замовником протягом 45 календарних днів від дати вставлення рахунку. Таким чином на момент декларування товару та винесення митницею спірного Рішення оплата здійснена не була, тому товариством не міг бути наданий митниці банківський платіжний документ на її підтвердження.

Зазначені документи підтверджують факт здійснення перевезення товарів (морським та наземним (залізничним) транспортом), а також вартість кожного етапу перевезення та загальну вартість понесених товариством транспортних витрат.

Зважаючи на те, що МК України не визначений конкретний перелік доказів, які мають бути подані на підтвердження транспортних витрат, як складової митної вартості, вбачається, що перелічені вище докази, котрі були подані позивачем до митного оформлення у всіх випадках, повною мірою підтверджують числові показники вартості перевезення спірних товарних партій до митного кордону з Україною.

Ненадання в спірному випадку декларування таких додаткових документів, як: копії митної декларації країни відправлення; висновків про вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями обумовлене тим, що вони відсутні у товариства, а вимога митниці про їх надання є протиправною, оскільки відповідно до ч.3 ст.53 МК України, вони передбачені як додаткові документи, що надаються (за їх наявності) на запит митниці, виключно у випадку, якщо надані документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Слід зазначити, що зовнішньоекономічним Контрактом №SG/1 від 15.07.2024 (п.3.5, п.3.6), його Сторонами узгоджені документи які повинні надаватись для підтвердження поставки товару, серед яких такий документ, як копія митної декларації країни відправлення відсутній. Таким чином позивач, відповідно до умов зазначеного Договору, не має права вимагати від іншої сторони документи, не передбачені його умовами.

Вартість товару підтверджується документами, наданими товариством митниці в процесі декларування товару в спірному випадку, зазначеними вище: Специфікаціями, рахунком на оплату, банківськими платіжними інструкціями щодо здійснення попередньої оплати вартості товару та додатковими документами: прайс-листом та комерційною пропозицією, заявками на купівлю валюти та виписками з банківського рахунку, які не містять розбіжностей та кореспондуються між собою.

Таким чином, виготовлення висновків про вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями було недоцільним, тому такі висновки відсутні у товариства та митниці не надавались.

Більш того, як вбачається з наведених вище правових норм та висновків Верховного Суду, митний орган може витребувати додаткові документи виключно у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Крім того, Верховним Судом в постановах від 29.01.2019 по справі №804/441/18 та від 18.12.2018 по справі №821/289/18 здійснено наступні правові висновки щодо положень ч.2 ст.53 МК України: «Частиною другою статті 53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що підтверджують митну вартість, а тому виявлення розбіжностей в інших документах не надає митному органу права направляти декларанту вимоги про надання додаткових документів. Верховний Суд також зазначає, що факт ненадання позивачем додатково витребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості».

Також, з приводу ненадання декларації країни відправлення, Верховний Суд, в постанові від 19.03.2019 по справі №810/4116/17 висловив наступну правову позицію: «Крім того, ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару».

Оскільки, надані товариством митниці на підтвердження заявленої митної вартості спірної товарної партії вищезазначені документи не містять розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не мають ознак підробки, містять всі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, митницею ж наявність сумнівів у правильності заявленої декларантом митної вартості не обґрунтована, а зазначені митницею документи відсутні у товариства, то вимога митниці про надання зазначених додаткових документів є протиправною.

Щодо покликань митного органу на те, що в договорі про транспортно- експедиторське обслуговування від 27.02.2025 №Х270225-40 експедитором зазначено «Хіллдом Логістікс», а в залізничних накладних від 01.08.2025 №591966, 591982, 592022, 592071 до виконання перевезення вантажу залізничним транспортом залучалась третя особа - «PKP CARGO CONNET Sp.z.o.o. ul.Lezno 12, 01-192 Warszawa». Інформація, яка б підтверджувала причетність «PKP CARGO CONNET Sp.z.o.o. ul.Lezno 12, 01-192 Warszawa» до перевезення вантажу залізничним транспортом окрім накладної відсутня, а саме відсутні рахунки про перевезення, банківські платіжні документи та договори між «Хіллдом Логістікс» та «PKP CARGO CONNET Sp.z.o.o. ul.Lezno 12, 01-192 Warszawa».

З цього приводу суд зазначає наступне.

Так, в даному випадку особливістю даного перевезення є те, що декларантом для здійснення перевезення товару були задіяні два перевізника - морське міжнародне перевезення (фрахт) від порту Кіндао (Китай) до порту Гданськ (Польща) здійснила компанія «Global Container Lines Latvija SIA» відповідно договору перевезення (фрахту) №2702/912/25, а міжнародне наземне перевезення залізницею від порту Гданськ до міста Тернопіль здійснила компанія «ХІЛЛДОМ ЛОГІТІКС» відповідно до договору ТЕО №Х270225-40.

Згідно з ст. 1, ч.1 ст. 14 Конвенції ООН «Про морське перевезення вантажів 1978 року» від 31.03.1978, перевізник означає будь-яку особу, якою або від імені якої з вантажовідправником укладено договір морського перевезення вантажу. Коли перевізник або фактичний перевізник приймає вантаж у своє відання, перевізник на вимогу вантажовідправника зобов`язаний видати вантажовідправнику коносамент.

Згідно зі ст. 1 «Міжнародної конвенції про уніфікацію деяких правил про коносамент» від 25.08.1924, перевізник включає власника судна або фрахтувальника, що є стороною в договорі перевезення з відправником.

Відповідно до ст. 133 Кодексу торговельного мореплавства України, за договором морського перевезення вантажу перевізник або фрахтівник зобов`язується перевезти доручений йому відправником вантаж з порту відправлення в порт призначення і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (одержувачу), а відправник або фрахтувальник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату (фрахт).

Для підтвердження факту морського перевезення митниці надані договір перевезення №2712/912/2025 від 27.02.25, Заявка на перевезення №59 від 28.05.2025, Коносамент №BW25050716 від 04.06.2025, Довідка про транспорті витрати з морського перевезенні від 25.07.2025, рахунок №G11104 від 25.07.2025, Акт виконаних робіт від 25.07.2025.

Для підтвердження транспортних витрат з наземного перевезення митниці надані договір ТЕО №Х270225-40 від 27.02.2025, Заявка №59 від 15.07.2025, 4 залізничні накладні від 01.08.25, рахунок №3074 від 25.07.2025, Акт виконаних робіт №3090 від 11.08.25, Довідка про транспортні витрати від 25.07.2025.

Відповідно до пункту 2.1.2 договору № Х270225-40 від 27.02.2025 експедитор має право Укладати від свого імені договори з портами, перевізниками, складами, судноплавними компаніями, їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та необхідні додаткові роботи та послуги, в т.ч. переупакування, перемаркування, ремонт тари, завантаження та розвантаження контейнерів, відбір проб та зразків, зважування, фумігацію, дезактивацію, визначення кількості та якості, сертифікацію та страхування вантажів і контейнерів.

Користуючись таким правом основний Експедитор «ХІЛЛДОМ ЛОГІТІКС» залучив до перевезення вантажу в даному випадку безпосереднього перевізника - компанію «PKP CARGO CONNET Sp.z.o.o. ul.Lezno 12, 01-192 Warszawa», яка і виступила безпосереднім перевізником товару залізницею від порту Гданськ, Польща до м/п Пшемишль-Мостиська, Польща на кордоні України.

Отже, договірні відносини щодо перевезення спірної товарної партії у ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» наявні виключно з компанією-перевізником «Global Container Lines Latvija SIA», та компанією-експедитором «ХІЛЛДОМ ЛОГІТІКС», якими товариству виставлені рахунки на оплату послуг №G11104 від 25.07.2025 та №3074 від 25.07.2025, в яких чітко зазначені вартість перевезення вантажу морським транспортом та наземним транспортом до митного кордону України.

З наведеного вбачається, що жодних договірних відносин у ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» із зазначеними митницею компаніями не існує, а компанією «ХІЛЛДОМ ЛОГІТІКС» здійснювалось міжнародне наземне перевезення задекларованого товару та виставлений товариству рахунок на оплату послуг з перевезення, до якого включені усі витрати, пов`язані з перевезенням спірної товарної партії, який надано товариством до митного оформлення.

Зазначені митницею компанії залучались до здійснення залізничного перевезення спірної товарної партії основним компанією-Експедитором на підставі п.2.1.2 Договору №Х270225-40 від 27.02.2025, однак жодного відношення до ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» вони не мають. Якщо між компаніями «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» і «PKP CARGO CONNET Sp.z.o.o. ul.Lezno 12, 01-192 Warszawa». і було укладено договір перевезення, то незрозуміло яким чином він повинен матись в наявності у ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ», яке не є його стороною та не має відношення до його укладання між означеними компаніями, тому рахунок про перевезення, банківський платіжний документ та договір між «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» і «PKP CARGO CONNET Sp.z.o.o. ul.Lezno 12, 01-192 Warszawa» у декларанта відсутні та не могли бути надані на вимогу митного органу.

З приводу залучення Експедитором для виконання послуг з ТЕО інших осіб Верховний суд в постанові від 13.08.2020 по справі №804/4963/16 висловив наступну правову позицію: «….Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що за умовами договору передбачено право експедитора укладати договори з іншими перевізниками з метою виконання умов договору експедирування та здійснює оформлення перевізних документів, як - то товарно-транспортні накладні та коносаменти.

Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що вказана обставина спростовує висновки митного органу щодо відсутності документального підтвердження наявності договірних відносин з безпосереднім перевізником товару за коносаментом №GCL/MER/ODS/160091 від 05.03.2016, а саме "GLC International Transportation Logistics Container Services Co.Ltd", адже позивач не зобов`язаний мати безпосередні господарські відносини з вказаною компанією- перевізником, адже всі обов`язки щодо належного, своєчасного перевезення вантажу та оформлення необхідних транспортних документів покладено на ТОВ «Фосдайк Груп».

Щодо покликань митного органу на те, що пунктом 3.2. договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 27.02.2025 №2702/912/25, укладеного між ТОВ «Мототехімпорт» та «Global Container Lines SIA» передбачено, що перевізник надає оригінал рахунку (інвойсі) та/або акту виконаних робіт, заявки протягом «5» календарних днів з моменту доставлення вантажу в кінцевий пункт призначення. До митного оформлення надано рахунок-фактура №G11104 від 25.07.2025 та акт виконаних послуг б/н від 25.07.2025. Вказане може свідчити, що вантаж прибув до порту призначення 20-24 липня 2025 року. До митного оформлення надано супровідні документи Т1 від 29.07.2025 №№25PL322080NSNDSVK4, 25PL322080NSNDTAK0, 25PL322080NSNDRNK8, 25PL322080NSNDRWK9 та залізничні накладні від 01.08.2025 №591966, 591982, 592022, 592071. Тобто, з наведеного вбачається, що товар прибув до порту призначення раніше, ніж це вбачається з рахунку-фактури №G11104 від 25.07.2025 та акта виконаних послуг б/н від 25.07.2025 і з моменту прибуття товару у порт призначення до завантаження товару на потяг, товар перебував на зберіганні. Проте, у наданих до митного оформлення рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг № G11104 від 25.07.2025, акті виконаних послуг б/н від 25.07.2025 та Заявці на перевезення №59 від 28.05.2025 відсутні відомості щодо плати за зберігання контейнерів у порту призначення до перевантаження їх на потяг. Зазначене вище може свідчити про не повноту включення витрат пов`язаних з наданням транспортно-експедиційних послуг за межами митної території України.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що Заявка на перевезення №59 була оформлена сторонами 28.05.2025, тобто до моменту початку морського перевезення (04.06.2025).

Вантаж з порту Гданськ транзитом був оформлений для відправлення 29.07.2025, що підтверджується датою оформлення польських транзитних декларацій та фактично відправлений 01.08.2025, що підтверджується відповідною відміткою у залізничних накладних.

Оплата зберігання контейнерів в порту не здійснювалась, оскільки таке зберігання здійснювалось у межах термінів нормативного (безоплатного) зберігання, встановленого адміністрацією порту. У наданих транспортних та комерційних документах щодо вартості транспортних витрат відсутня будь-яка інформація щодо вартості таких витрат, оскільки їх не існує. Висуваючи припущення про їх наявність, митниця не навела жодних об`єктивних даних, які підтверджували нарахування портом плати за наднормативне зберігання контейнерів з товаром та не надала жодного доказу на його підтвердження. Таким чином плата за зберігання вантажу в порту відсутня. Наявність таких витрат ґрунтується митницею виключно на підставі припущень і не підтверджується будь-якими об`єктивними доказами такої наявності.

Строки виставлення рахунку жодним чином не впливають на числові значення визначеної митної вартості, а митниця у запиті не дає жодних обґрунтувань зворотнього, що робить її твердження в цій частині безпідставним.

Щодо покликань митного органу на те, що надані до митного оформлення заявки на купівлю іноземної валюти №2025 від 27.05.2025, №2100 від 18.06.2025 не дає змоги підтвердити вартість товару, оскільки сума платежу не відповідає заявленій у митній декларації. Надані до митного оформлення банківські платіжні документи №1496 від 27.05.2025, №1549 від 18.06.2025 містять посилання на специфікації до контракту, які відсутні у поданих до митного оформлення документах і таким чином не дають змоги однозначно ідентифікувати здійснену оплату за товар. Загальна сума передоплати, здійснена за наданими банківськими платіжними документами, не відповідає вартості товару за Специфікацією (Додатком) №2025-9 від 16.04.2025 за контрактом № SG/1 від 15.07.2024, суд зазначає наступне.

Так, надані документи у своїй сукупності підтверджують факт здійснення повної сплати вартості товарів за Специфікацією №2025-9:

платіжною інструкцією №1496 від 27.05.2025 (підтверджено Заявою на купівлю валюти №2025) сплачено 111227,01 дол. США,

платіжною інструкцією № №1507 від 02.06.2025 сплачено 21519,40 доларів США (підтверджено відомостями її графи 70 «Призначення платежу»);

платіжною інструкцією №1527 від 10.06.2025 сплачено 49841,00 доларів США (підтверджено відомостями її графи 70 «Призначення платежу»);

платіжною інструкцією №1549 від 18.06.2025 (підтверджено Заявою на купівлю валюти №2100) сплачено 16052,59 дол. США. Сума зазначених платежів складає загальну вартість товарів за Специфікацією- 198640,00 дол. США, тобто платіжними інструкціями чітко підтверджено здійснення повної оплати вартості задекларованого товару, а загальна сума відповідає вартості, заявленій у митній декларації.

З приводу умов оплати за товар Верховний Суд неодноразово висловлював наступні правові позиції:

«…У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта» (Постанова Верховного Суду від 11.04.2018 у справі№ 804/4680/16).

«…Крім того, судами попередніх інстанцій доречно зауважено, що уявлення митного органу щодо проміжку часу для внесення передоплати може не збігатися з домовленостями господарюючих суб`єктів, а питання оплати вирішуються сторонами на вільній основі, з урахуванням власних ризиків та можливостей» (Постанова Верховного Суду від 20.03.2018 у справі№ 815/4132/17).

«…Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що не має будь яких підстав вважати, що дати здійснення оплати за товар впливають на ідентифікацію товару і визначення його митної вартості» (Постанова Верховного Суду від 19.11.2019 у справі №804/911/14).

Щодо відомостей платіжного доручення, у постанові Верховного Суду від 22.10.2020 у справі №320/2455/19 зазначено: «Квитанція або платіжне доручення (платіжні документи) свідчать про факт переказу певної суми коштів, проте не свідчать про суму коштів, яка має бути сплачена за відповідний товар. Тобто прямого зв`язку між відомостями із квитанції/платіжного доручення та митною вартістю товару не існує ».

Беручи до уваги вищезазначене, позивач діяв у повній відповідності до укладених договірних відносин, а надані ним документи повною мірою підтверджують заявлену вартість товару, вони не містять розбіжностей, кореспондуються між собою, використовуючи їх відомості митний орган мав змогу перевірити саме числові показники вартості товару за контрактом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач надав митному органу усі необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товару. Суттєвих недоліків поданих до митного органу документи не містили, а відповідно у відповідача не було підстав для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відтак, суд вважає, що митний орган мав можливість пересвідчитись у достовірності митної вартості заявленої декларантом за ціною договору.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з пунктом другим частини 6 статті 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України, додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (ст. 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Як вбачається з оскарженого рішення про коригування митної вартості в самому рішення зазначено лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості. Приймаючи оскаржене рішення про коригування митної вартості митницею у графі 33, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, не надано пояснень щодо зроблених коригувань на обсягів партії подібних товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та не зазначена докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваного товару із застосуванням другорядного методу.

Такий підхід для формування оскаржуваного рішення про коригування митної вартості прямо суперечать цитованим вище положенням законодавства, що є самостійною підставою для його скасування. Вказана позиція підтверджується уставленою судовою практикою Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду викладеної в постанові від 21.12.2018 у справі №815/1670/17.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Верховний Суд з цього питання сформував правову позицію, яка викладена у постановах від 21.02.2018 у справі №820/17417/14, від 04.09.2018 у справі №818/1186/17, відповідно до якої рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 у справі №520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

Отже, суд відхиляє посилання митниці на відомості спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України щодо іншої вартості подібних товарів, оскільки самі по собі відомості даної системи не є достатньою підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості за умови відсутності сумнівів у достовірності наданих декларантом документів та їх повноти.

Під час митного оформлення позивач подав усі визначені статтею 53 Митного кодексу України документи, перелік яких є вичерпним, що підтверджують заявлену ним митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Отже, митний орган не довів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надані достатні докази, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору. Відтак наявність належних та беззаперечних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Тому суд доходить висновку, що позивач при подачі документів надав всі необхідні та достатні документи, що дають змогу визначити всі складові митної вартості товару, та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Разом з тим, відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості, не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості, що свідчить про порушення відповідачем вимог частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

З наведеного вбачається, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку із чим дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA403070/2025/000276/2 від 12.09.2025 є таким, що підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірність прийнятих рішень.

Митним органом не доведено за допомогою належних та допустимих доказів, що митна вартість імпортованого позивачем була визначена необґрунтовано, що б в свою чергу надавало митному органу права на коригування митної вартості товару.

При розгляді справи суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, що зумовлює висновок суду про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. При зверненні до суду з даним позовом, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 19783,86 грн., який слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мототехімпорт» (69000, м.Запоріжжя, вул.Штабна, буд. 13, прим. 19, ) до Тернопільської митниці (46400, м.Тернопіль, вул.Текстильна, буд.38; ) про визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів №UA403070/2025/000276/2 від 12.09.2025.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мототехімпорт» за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 19783,86 грн. (дев`ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят три гривні 86 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 01.12.2025.

Суддя Ю.В. Калашник