Справа № 200/6967/25
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року Справа№200/6967/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голуб В.А. розглянув у спрощеному позовному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також ІНФОРМАЦІЯ_2 ), військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів 03 червня 2021 року, що підтверджується тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 03 червня 2021 року. Водночас, у 2025 році позивача знову було взято на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується військово-обліковим документом із мобільного додатку Резерв+. З 20 травня 2025 року по 20 травня 2025 року позивач перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того, 20 травня 2025 року за результатами медичного огляду військово-лікарська комісія встановила, що ОСОБА_1 придатний до військової служби, а тому його було примусово призвано на військову службу по мобілізації.

Позивач наголошує, що виключення громадянина України з військового обліку як такого, що раніше був засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, свідчить про те, що держава в особі компетентного органу (ТЦК та СП) прийняла рішення про визнання особи непридатною до проходження військової служби та звільнила цю особу від виконання військового обов`язку. Процедурно рішення про виключення громадянина України з військового обліку означає, що ця особа більше не перебуває на військовому обліку та втрачає статус військовозобов`язаного/резервіста, а отже не може бути призваною на військову службу за мобілізацією під час дії правового режиму воєнного стану.

З огляду на вказане, позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації та інші заходи» в частині призову на направлення для проходження військової служби ОСОБА_1 ;

визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) в частині зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 ;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виключити солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Представником ІНФОРМАЦІЯ_1 було надано відзив на позов. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначив, що працівниками поліції ОСОБА_1 був доставлений (супроводжений) до відповідача 20.05.2025 о 15.50 год. Позаштатна військово-лікарська комісія при ІНФОРМАЦІЯ_5 20.05.2025 визнала позивача придатним до військової служби, а тому наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 20.05.2025 № 46 «Про призов (скасування призову) військовозобов`язаних запасу по загальній мобілізації» ОСОБА_1 з 20.05.2025 призваний відповідно до мобілізаційного призначення і направлений до військової частини НОМЕР_3 . Відповідач наголошує, що відповідні документи, які свідчать про наявність підстав для отримання відстрочки та/або бронювання від мобілізації, позивач до ІНФОРМАЦІЯ_5 не надавав. Крім того, відповідач зауважує, що суд не може самостійно на власний розсуд надавати оцінку діагнозу позивача, оскільки означені питання є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії. Враховуючи вищевикладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Представником військової частини НОМЕР_1 також було надано відзив на позов. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що у позовній заяві ОСОБА_1 не надає доказів або правових аргументів, які б підтверджували порушення норм законодавства при виданні цього наказу. Позивач не вказує, які саме норми права були порушені, та не пояснює, яким чином виданий наказ суперечить вимогам закону. Крім того, наголошує, що після видання спірного наказу виникли нові правовідносини проходження військової служби, особливості яких визначаються Законом України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» та Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008. Цими актами законодавства не передбачено звільнення з військової служби шляхом скасування наказів про призов. Вказаний наказ вже реалізований, позивач був зарахований до військової частини та приступив до виконання службових обов`язків за посадою, а тому його скасування без прийняття відповідного рішення про звільнення з військової служби не відновить початковий стан і не призведе до захисту прав та інтересів позивача, про які він просить у позовній заяві.

З огляду на вказане, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 15 вересня 2025 року Донецький окружний адміністративний суд задовольнив клопотання представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Визнав поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду та поновив пропущений строк. Клопотання представника позивача про витребування доказів - задовольнив. Прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії та відкрив провадження по справі № 200/6967/25. Розгляд адміністративної справи суд вирішив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Витребував у відповідачів додаткові докази.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Разом з тим, суд зазначає, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому дію воєнного стану продовжено та станом на день винесення рішення суду він діє.

З огляду на введення на території України воєнного стану, справа розглянута судом протягом розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 03 червня 2021 року був виключений з військового обліку на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу». Позивач виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що підтверджується тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 03 червня 2021 року.

Суд зазначає, що позивач був засуджений 06.05.1993 за ч. 3 ст. 140 Кримінального кодексу України до 3 років 6 міс. позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 12.10.1995.

Працівниками поліції ОСОБА_1 був доставлений (супроводжений) до територіального центру комплектування та соціальної підтримки 20 травня 2025 року о 15.50 год., що підтверджується відповідною довідкою про доставлення (супроводження) громадина (ки) до територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 20.05.2025 № 514. Позаштатна військово-лікарська комісія при ІНФОРМАЦІЯ_5 20.05.2025 визнала позивача придатним до військової служби, що підтверджується відповідною довідкою від 20.05.2025 № 2025-0520-1040.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20 травня 2025 року № 46 позивача призвано відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24 травня 2025 року № 145 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу з 25 травня 2025 року на всі види забезпечення до військової частини НОМЕР_1 .

Вважаючи протиправним направлення на військову службу, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Громадяни проходять військову службу відповідно до закону.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб. У подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та триває до цього часу. 24 лютого 2022 з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань Законом України від 03 березня 2022 № 2105-ІХ затверджений Указ Президента України від 24 лютого 2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» (далі по тексту - Указ № 69/2022).

Відповідно до Закону України від 21 жовтня 1993 № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон № 3543-XII) мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до частини другої статті 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно зі статтею 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.

На підставі частини четвертої статті 2 Закону № 2232-ХІІ порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини п`ятої статті 33 Закону № 2232-ХІІ військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок № 1487, в редакції від 18.05.2024, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності.

Відповідно до пункту 22 Порядку № 1487 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону № 2232-ХІІ.

Абзацом третім пункту 79 Порядку № 1487 встановлено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством.

Таким чином, взяття та виключення військовозобов`язаних з військового обліку належить до компетенції районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до частини третьої статті 1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно з частиною дев`ятою статті 1 Закону № 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;

призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 37 Закону № 2232-ХІІ взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни України: які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку.

Отже, взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають усі військовозобов`язані громадяни України, які досягли 25-річного віку, в тому числі і ті, які не перебували на військовому обліку раніше.

Як свідчать матеріали справи, позивача було виключено з військового обліку на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону № 2232-ХІІ як такого, що був засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Дійсно, статтею 37 Закону № 2232-ХІІ в редакції станом на 03 червня 2021 року, було передбачено, що виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України, які: були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Проте, 18.05.2024 внесено зміни до Закону № 2232-ХІІ, відповідно до яких редакція статті 37 вже не містить підстави для виключення з військової служби громадян України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до частини шостої статті 37 Закону № 2232-ХІІ в редакції станом на 20 травня 2025 року виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:

1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;

2) припинили громадянство України;

3) визнані непридатними до військової служби;

4) досягли граничного віку перебування в запасі.

У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Оскільки ОСОБА_1 не підпадає під жодну з підстав виключення з військового обліку, визначені діючою з 18.05.2024 нормою ч. 6 ст. 37 Закону № 2232-ХІІ, тому територіальним центром комплектування та соціальної підтримки правомірно внесено відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервистів щодо взяття на військовий облік позивача.

Також, згідно з пунктом 4 розділу Загальні питання Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані, зокрема:

- особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України.

З огляду на вищевикладене, з врахуванням приписів ст. 37 Закону № 2232-ХІІ, які були чинні на час взяття позивача на військовий облік, проходженням ним військово-лікарської комісії, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації та інші заходи» в частині призову на направлення для проходження військової служби ОСОБА_1 .

Поряд з цим, суд зауважує, що позивач не оскаржує правомірність висновків військово- лікарської комісії в частини визнання його придатним до військової служби та не надає доказів на їх спростування.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає протиправності наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) в частині зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , адже позивач був визнаний придатним та направлений для проходження служби саме у вказану частину.

Крім того, позовні вимоги в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виключити солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 також не підлягають задоволенню, адже є похідними від визнання протиправними та скасування спірних наказів.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат не здійснюється у зв`язку із відмовою у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 12, 72-77, 94, 132, 139, 192-193, 242-246, 255-258, 262, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Повний текст рішення складено та підписано 02 грудня 2025 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб