Справа № 1622/7091/2012
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 р. Справа № 1622/7091/2012
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на ухвалу Шевченківського районного суду міста Полтави від 12.06.2025, головуючий суддя І інстанції: Бугрій В.М., м. Полтава, повний текст складено 12.06.25 у справі № 1622/7091/2012

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про встановлення порядку та способу виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 13 серпня 2012 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконними постанови Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві Полтавської області стосовно потерпілої ОСОБА_1 : від 17.10.2011 № 0123/1406/48 "Про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати"; від 17.10.2011 № 0123/1406/47 "Про призначення доплати"; від 18.02.2012 № 1623/1406/1406/51 "Про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати"; від 28.03.2012 № 1623/1406/53 "Про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати з 01 березня 2012 року".

Зобов`язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві Полтавської області прийняти нову постанову стосовно потерпілої ОСОБА_1 , в якій: призначити перераховану щомісячну грошову суму з 01.10.2011 в розмірі 4772,68 грн; продовжити виплату щомісячної страхової виплати з 31.01.2012 в розмірі 4772, 68 грн; призначити доплату щомісячної страхової, виплати в разі стійкої втрати професійної працездатності за період з 12.10.2005 по 31.09.2011 становить в розмірі 111087,64 грн; призначити з 01.03.2012 перераховану щомісячну грошову суму в розмірі 61 14,04 грн.

Зобов`язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві Полтавської обл. визнати, що середня заробітна плата (дохід) ОСОБА_1 , яка враховується для обчислення та виплати Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві Полтавської області щомісячних відшкодувань включає всі види виплат з яких сплачуються страхові внески до фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань і яка на час початку страхових виплат 12 жовтня 2005 року складає 1040, 78 грн.

Зобов`язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві Полтавської області провести компенсацію втрати частини грошових доходів, у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, що починаються з червня 2006 року і до дня прийняття рішення за цим позовом.

Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціальною страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві Полтавської області на користь ОСОБА_1 : заборгованість по щомісячним виплатам втраченого заробітку у розмірі 149652,90 грн, яка склалася внаслідок неправильно обчисленої та перерахованої середньої заробітної плати (доходу) на час подачі цього позову; суму компенсації за несвоєчасно виплачені суми втраченого заробітку, починаючи з 23.03.2006 року і до прийняття рішення.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 січня 2013 року постанову Окгябрського районного суду м. Полтава від 13.08.2012 скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві щодо призначення ОСОБА_1 страхових виплат, у зв`язку із професійним захворюванням, без врахування для обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням заробітної плати ОСОБА_1 яка виплачувалась за трудовим договором, укладеним з Полтавською обласною клінічною лікарнею ім. М.В Скліфосовського.

Скасовано постанови Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві: від 17 жовтня 2011 року № 0123/1406/48 "Про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати"; від 17 жовтня 2011 року № 0123/1406/47 "Про призначення доплати"; від 18 лютого 2012 року № 1623/1406/51 "Про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати"; від 28 березня 2012 року № 1623/1406/53 "Про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати з 01 березня 2012 року".

Зобов`язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві прийняти рішення про призначення, перерахунок та виплату ОСОБА_1 допомог та страхових виплат у зв`язку із професійним захворюванням відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" з урахуванням, що страховий випадок настав 26.05.2004, починаючи з 12.10.2005 та враховуючи для обчислення середньої заробітної плати (доходу), крім іншого розмір заробітної плати ОСОБА_1 , яка виплачувалась за трудовим договором, укладеним з Полтавською обласною клінічною лікарнею ім. М.В. Скліфосовського.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

10.10.2024 Октябрським районним судом м. Полтави видано виконавчий лист у справі № 1622/7091/2012, провадження № 2-а/1622/633/2012.

Ухвалою 11 грудня 2024 року заяву ОСОБА_1 про заміну відповідача (боржника) правонаступником та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого по адміністративній справі №2а-1622/7091/12 задоволено.

Замінено відповідача (боржника) Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, , на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, 36000, Полтавська обл., місто Полтава, вул.Гоголя, будинок 34, .

Поновлено строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, що виданий Октябрським районним судом м. Полтави 10.10.2024 року у справі № 2а-1622/7091/12, для його пред`явлення до виконання.

22.05.2025 Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції звернулося до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі, на підставі якого Октябрським районним судом м. Полтави видано виконавчий лист №1622/7091/2012 від 10.10.2024, про встановлення порядку та способу виконання рішення суду, у якій заявник, посилаючись на неповне виконання ГУПФ України в Полтавській області судового рішення у справі №1622/7091/2012 про зобов`язання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві (правонаступник за ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11.12.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області) прийняти рішення про призначення, перерахунок та виплату ОСОБА_1 допомог та страхових виплат у зв`язку із професійним захворюванням з урахуванням п. 3 ч. 1, ч.2 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» з урахуванням, що страховий випадок настав 26.05.2004 року, починаючи з 12.10.2005 року та враховуючи для обчислення середньої заробітної плати (доходу), крім іншого, розмір заробітної плати ОСОБА_1 , яка виплачувалась за трудовим договором, укладеним з Полтавською обласною клінічною лікарнею ім. М.В. Скліфосовського, на: стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 розміру заборгованості по недонарахованих та невиплачених страхових виплат в сумі 252 615,35 грн, що розрахована згідно з Висновком судової економічної експертизи Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. проф. Бокаріуса М.С. від 15.10.2014 № 868.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 12.06.2025 заяву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення порядку та способу виконання рішення суду задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання рішення, на підставі якого Шевченківським (Октябрським) районним судом міста Полтави видано виконавчий лист №1622/7091/2012 від 10.10.2024, про зобов`язання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві (правонаступник за ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11.12.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області) прийняти рішення про призначення, перерахунок та виплату ОСОБА_1 допомог та страхових виплат у зв?язку із професійним захворюванням з урахуванням п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» з урахуванням, що страховий випадок настав 26.05.2004 року, починаючи з 12.10.2005 року та враховуючи для обчислення середньої заробітної плати (доходу), крім іншого, розмір заробітної плати ОСОБА_1 , яка виплачувалась за трудовим договором, укладеним з Полтавською обласною клінічною лікарнею ім. М.В. Скліфосовського шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 розміру заборгованості по недонарахованих та невиплачених страхових виплатах в сумі 252615,35 грн., що розрахована згідно з Висновком судової економічної експертизи Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. проф. Бокаріуса М.С. від 15.10.2014 №868.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Полтави від 12.06.2025 у справі №1622/7091/2012.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості за рішеннями суду, відбувається в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили. Зазначені кошти входять до складу запланованих асигнувань з державного бюджету по бюджетній програмі за КПКВК 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду». Головним розпорядником коштів державного бюджету, що виділяються на забезпечення виплат по зазначеній бюджетній програмі, є Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України (далі - Фонд) відповідальний виконавець і розпорядник коштів нижчого рівня. Відтак виплата коштів на виконання вищезазначеного рішення суду позивачу буде здійснена в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат, виділених на цю мету. Разом з цим станом на дату набрання рішення суду законної сили механізм здійснення перерахунків страхових виплат у зв`язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати відсутній. Враховуючи наведене та у зв`язку з тим, що до функцій Головного управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області не належить законотворча функція, виконати вимоги виконавця по виконавчому листу №1622/7091/2012 від 10.10.2024 та виконавчому листу №440/1763/20 від 29.08.2024 наразі немає можливості.

Від ОСОБА_1 та Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких вони погоджуються з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній ухвалі, вважають апеляційну скаргу необґрунтованою та просять відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області у її задоволенні, а судове рішення залишити без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України Про виконавче провадження рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України Про виконавче провадження за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з державних органів регулюється Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 за № 845.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Приписами статті 7 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень встановлено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, звернення до суду є обов`язком державного виконавця у зазначеній категорії справ та такий обов`язок виникає через два місяці з дня відкриття виконавчого провадження за умови, що рішення суду не виконане, а стягувач не чинить перешкоди провадженню виконавчих дій.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.

Разом з тим Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень від 21.11.2024 за №4094-IX, який набрав чинності 19.12.2024, внесені суттєві зміни до положень статті 378 КАС України, зокрема й у частині зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Так, відповідно до змісту частин 1-3 статті 378 КАС України (у редакції Закону № 4094-IX, що діє з 19.12.2024) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Отже, з 19.12.2024 статтю 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

У цій категорії справ зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни "зобов`язання здійснити перерахунок та виплату страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням" на "стягнення коштів із державного органу боржника".

Статтею 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 р. №3-рп/2003).

Водночас під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 77001237 з примусового виконання виконавчого листа № 1622/7091/2012, виданого 10.10.2024 Октябрським районним судом м. Полтави, про зобов`язання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві (правонаступник за ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11.12.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області) прийняти рішення про призначення, перерахунок та виплату ОСОБА_1 допомог та страхових виплат у зв`язку із професійним захворюванням з урахуванням п. 3 ч. 1, ч.2 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» з урахуванням, що страховий випадок настав 26.05.2004 року, починаючи з 12.10.2005 року та враховуючи для обчислення середньої заробітної плати (доходу), крім іншого, розмір заробітної плати ОСОБА_1 , яка виплачувалась за трудовим договором, укладеним з Полтавською обласною клінічною лікарнею ім. М.В. Скліфосовського.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пецяк Л.В. від 28 січня 2025 року ВП №77001237 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1622/7091/2012, виданого Октябрським районним судом м. Полтави 10.10.2024 та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пецяк Л.В. від 29 січня 2025 року внесено виправлення до постанови від 28 січня 2025 року ВП №77001237.

19.02.2025 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов лист боржника від 11.02.2025 № 1600-0313-5/11242 стосовно надання роз`яснення щодо виконання постанови від 29.01.2025 ВП №77001237.

Вимогою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пецяк Л.В. від 25.02.2025 № 4237 проінформовано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з питань винесення постанови про виправлення помилки від 29.01.2025 у ВП №77001237, та повторно зобов`язано виконати рішення суду.

Одночасно до відома боржника доведено, що постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.01.2013, на підставі якої видано виконавчий лист № 1622/7091/2012 від 10.10.2024, роз`яснювалась ухвалами Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2013 та 14.11.2013 (далі Ухвала від 07.02.2013 та Ухвала від 14.11.2013).

Так, вказана постанова виконана не в повному обсязі, а тільки в частині перерахунку раніше призначених страхових виплат з урахуванням заробітної плати, яка виплачувалась за трудовими договорами з лікарняними закладами укладеними з Полтавською обласною клінічною лікарнею ім. М.В. Скліфосовського (ухвала від 07.02.2013) та проведений перерахунок щомісячних страхових виплат при зростанні у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади, що підтверджуються також копіями документів, доданих Головним управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до листа від 11.02.2025 № 1600-0313-5/11242.

Також постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.01.2013 не виконана в частині ухвали від 14.11.2013, а саме: не проведено перерахунок та виплату щомісячних страхових виплат при підвищенні мінімальної заробітної плати (пункт 3 частини 1 статті 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»).

Вказані обставини підтверджуються висновком судової економічної експертизи Полтавського відділення експертиз ім. проф. Бокаріуса М.С. від 15.10.2014 № 868 про заборгованість за період з 12 жовтня 2005 року по жовтень 2014 року, а саме, що розмір заборгованості за недонарахованими та невиплаченими страховими виплатами ОСОБА_1 становить 252 615,35 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11.12.2024 у справі № 1622/7091/2012 замінено відповідача (боржника) з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. Поновлено строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №1622/7091/2012 від 10.10.2024.

Зі змісту мотивувальної частини зазначеної ухвали вбачається, що рішення суду у справі № 2а/1622/7091/12 виконано не в повному обсязі. Зокрема, боржником не взято до уваги висновок судової економічної експертизи Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. проф. Бокаріуса М.С. від 15.10.2014 № 868 про наявність заборгованості на користь ОСОБА_1 за період із 12 жовтня 2005 року по жовтень 2014 року в сумі 252 615,35 грн.

Вимогою державного виконавця від 28.03.2025 № 8108 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області вжити заходів щодо фактичного виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом, з урахуванням мотивувальної частини ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 11.12.2024 у справі № 1622/7091/2012 та додаткових пояснень стягувача, про що повідомити державного виконавця в строк до 14.04.2025.

У відповідь на вимоги державного виконавця від 25.02.2025 № 4237 та від 28.03.2025 № 8108 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області листами від 10.03.2025 № 1600-0313-5/18743 та від 23.04.2025 № 1600-0313-5/31646 повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що, станом на дату набрання рішенням суду законної сили, механізм здійснення перерахунку страхових виплат у зв`язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати відсутній, а до функцій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не належить законотворча функція. Зазначені обставини унеможливлюють виконання цього рішення у спосіб, визначений його резолютивною частиною.

Отже, рішення суду, на підставі якого Шевченківським (Октябрським) районним судом міста Полтави видано виконавчий лист № 1622/7091/2012 від 10.10.2024 у справі № 622/7091/2012, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області не виконано в частині здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат при підвищенні мінімальної заробітної плати (пункт 3 частини першої статті 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»).

Враховуючи приписи ч. 3 ст. 378 КАС України (у редакції Закону № 4094-IX, що діє з 19.12.2024), суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для зміни способу і порядку виконання рішення, на підставі якого Шевченківським (Октябрським) районним судом міста Полтави видано виконавчий лист №1622/7091/2012 від 10.10.2024 у справі №1622/7091/2012, шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 розміру заборгованості по недонарахованих та невиплачених страхових виплатах в сумі 252 615,35 грн, що розрахована згідно з Висновком судової економічної експертизи Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. проф. Бокаріуса М.С. від 15.10.2014 № 868.

Колегія суддів зазначає, що наведені приписи чинного законодавства свідчать, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Тобто особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Отже, в будь-якому разі судове рішення, ухвалене на користь позивача, має бути виконане.

Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу виконання судового рішення, на підставі якого Шевченківським (Октябрським) районним судом міста Полтави видано виконавчий лист № 1622/7091/2012 від 10.10.2024 у справі № 1622/7091/2012.

Реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

У рішеннях ЄСПЛ у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (заява №70297/01) та у справі "Бакалов проти України" (заява №14201/02) також зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 цих рішень відповідно).

Отже, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на виплату страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Водночас суд ураховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведені висновки суду. У ній також не зазначено інших міркувань, які б не були предметом перевірки суду першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення таких аргументів.

Судом апеляційної інстанції критично оцінюються доводи відповідача, що стосуються обставин справи та містять посилання на загальні норми законодавства, які жодним чином не спростовують обґрунтування суду першої інстанції.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведені положення процесуального законодавства та встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу у справі слід залишити без змін.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Полтави від 12.06.2025 у справі № 1622/7091/2012 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк С.П. Жигилій