Справа № 520/25464/23
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 520/25464/23

адміністративне провадження № К/990/25403/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів - Берназюка Я.О., Кравчука В.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року у складі судді Ніколаєвої О.В. та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2024 року у складі колегії суддів: Любчич Л.В. (головуючий), суддів: Спаскіна О.А., Присяжнюк О.В. у справі за її позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ України в Харківській області) про нарахування та виплату компенсації,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

1. Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо непроведення нарахування та виплат компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 10 068, 09 грн щомісячно, за період з 1 січня 2020 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії (від розміру 10 068, 09 грн) за період з 1 січня 2020 року до дати постановлення рішення у цій справі, а також продовжувати нараховувати і виплачувати компенсацію до дня повної виплати сум недоплаченої пенсії відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон № 2050-III).

2. Харківський окружний адміністративний суд рішенням від 15 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2024 року, позов задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Харківській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу, у зв`язку із порушенням строку виплати пенсії за віком, як державному службовцю на підставі статті 21 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3721-XII «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» (далі - Закон № 3721-XII) з 10 серпня 2020 року (виникнення права на компенсацію - набрання законної сили судовим рішенням у справі № 520/1290/2020) по 6 липня 2023 року (дата фактичної виплати частини заборгованості по пенсії).

Зобов`язав ГУ ПФУ в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу, у зв`язку із порушенням строку виплати пенсії за віком, як державному службовцю на підставі статті 21 Закону № 3721-XII з 10 серпня 2020 року (виникнення права на компенсацію - набрання законної сили судовим рішенням у справі №520/1290/2020) по 6 липня 2023 року (дата фактичної виплати частини заборгованості по пенсії).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовив.

2.1 Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що позивач має право на нарахування та виплату компенсації втрати частини доходу з 10 серпня 2020 року (виникнення права на компенсацію набрання законної сили судовим рішенням у справі № 520/1290/2020) по 6 липня 2023 року (дата фактичної виплати частини заборгованості по пенсії).

Відмовляючи в задоволенні іншої частини позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що датою початку строку нарахування відповідної компенсації є дата набрання чинності рішенням суду по справі № 520/1290/2020 та стосується лише фактично виплачених позивачеві сум пенсії на виконання відповідних судових рішень.

3. Суди попередніх інстанцій встановили:

3.1 ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області.

3.2 Наказом Головного управління статистики у Харківській області від 24 грудня 2019 року №504-к ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста-економіста відділу збирання, введення та контролю даних соціальної та демографічної статистики управління збирання та підготовки даних з 31 грудня 2019 року у зв`язку із скороченням штатної чисельності працівників, на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України та пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

3.3 Рішенням відділу з питань перерахунків пенсій №26 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Харківській області від 17 січня 2020 року №12, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв`язку з тим, що заявниця не досягла віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

3.4 Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року у справі №520/1290/2020, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 з 1 січня 2020 року пенсії за віком як державному службовцю на підставі статті 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в України».

3.5 Вказане рішення набрало законної сили - 10 серпня 2020 року.

3.6 На виконання вказаного судового рішення суду управлінням з 1 січня 2020 року позивачу здійснено перерахунок пенсії. Заборгованість за період з 1 січня по 9 серпня 2020 року у розмірі 33567,67 грн сплачено управлінням у повному обсязі 6 липня 2023 року.

3.7 Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 24 червня 2021 року у справі №520/17986/2020, зокрема, зобов`язав ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про врахування для розрахунку призначеної пенсії державного службовця Довідку про складові заробітної плати від 21 травня 2020 року №11-30/36-20, видану Головним управлінням Статистики у Харківській області та прийняти відповідне рішення за її наслідками з урахуванням висновків суду.

3.8 На виконання вказаного рішення суду відповідач провів обчислення пенсії позивача та нарахував суму доплати за період з 1 січня 2020 року по 31 жовтня 2021 року.

3.9 У подальшому позивач звернулася до відповідача з заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 1 січня 2020 року.

3.10 Листом від 4 липня 2023 року відповідач повідомив позивачку про те, що відсутні правові підстави для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

3.11 Уважаючи дії відповідача у зв`язку із ненарахуванням і невиплатою відповідачем компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за віком, як державному службовцю на підставі статті 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» протиправними, позивач звернулася до суду з цією позовною заявою.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

4. Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_1 звернулася із касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити позовні вимоги.

4.1 На обґрунтування касаційної скарги скаржник вказує на те, що суди попередніх інстанцій, не врахували висновки, що викладені у постановах Верховного Суду від 3 липня 2018 року, 15 жовтня 2020 року, 5 липня 2022 року, 29 березня 2023 року, 6 березня, 15 травня 2024 року (справи №№521/940/17, 240/11882/19, 240/11439/19, 420/7633/20, 120/9475/21-а, 200/15033/21, 200/5032/20-а, відповідно).

5. Відповідач відзив на касаційну скаргу не подав. Ухвалу про відкриття касаційного провадження отримав 28 серпня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

6. При розгляді касаційної скарги колегією суддів враховуються приписи частин першої-другої статті 341 КАС України, згідно яких Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

7. Спірним у цій справі залишився позов в частині відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі судового рішення за період невиплати по день постановлення судового рішення і продовженні нарахування та виплати компенсації по день фактичної виплати заборгованості з виплат пенсії.

8. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

9. Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).

10. Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

11. Згідно з пунктом 2 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

12. Наведене свідчить, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, у тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

13. Також, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

14. Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

15. Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом у постановах від 20 лютого, 21 червня, 3 липня 2018 року (справи №№336/4675/17, 523/1124/17, 521/940/17, відповідно).

16. У цій справі суди встановили, що нарахування та виплата позивачу пенсії відбулись на виконання судових рішень №520/1290/2020 та №520/17986/2020 з 1 січня по 9 серпня 2020 року.

17. Несвоєчасне нарахування сум відбулось з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.

18. Як уже зазначалося, підставою для виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати є затримка на один і більше календарних місяців виплати доходів згідно з рішенням суду.

19. Оскільки рішення суду у справі №520/1290/2020, яке набрало законної сили, відповідачем було виконано 6 липня 2023 року, затримка виконання рішення суду склала більше одного місяця.

20. Відтак, з урахуванням вже згаданих норм Закону №2050-ІІІ та Порядку №159, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для виплати позивачеві компенсації втрати частини доходів, оскільки виплату належних сум (право на які визначено судовим рішенням №520/1290/2020) проведено з затримкою у один місяць.

Також суд уважає, що суди попередніх інстанцій обґрунтовано дійшли висновку, що вимоги позивача про продовження нараховування і виплати компенсації до дня повної виплати сум недоплаченої пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» є передчасними та не підлягають задоволенню, оскільки відповідні суми заборгованості ще не були виплачені.

21. Щодо встановлення судом першої інстанції судового контролю, колегія суддів зазначає таке.

22. Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

23. Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

24. Згідно із частинами другою, третьою статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

25. Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

26. Відповідно до частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

27. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).

28. Отже, судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту і накладенням штрафу.

Одночасно, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами.

29. З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про безпідставність вимог позивача про необхідність встановлення судового контролю.

30. Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що на отриману позивачем суму недоотриманої пенсії у розмірі 33 567 грн 67 коп. має бути нарахована компенсація передбачена Законом №2050-III за період з 10 серпня 2020 року (виникнення права на компенсацію - набрання законної сили судовим рішенням у справі №520/1290/2020) по 6 липня 2023 року (дата фактичної виплати частини заборгованості по пенсії).

31. Ураховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з їх висновками.

32. Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів попередніх інстанцій не спростовують. Перелічені справи, які позивач уважає, що ухвалені за таких же правовідносин, не приймаються судом до уваги, оскільки є нерелевантними, ухвалені за інших обставин справи.

33. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

34. Колегія суддів касаційної інстанції вважає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржених судових рішень, що згідно статті 350 КАС України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 139, 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Шарапа

Судді: Я.О. Берназюк В.М. Кравчук