Справа № 320/54240/25
Суддя: Сас Є.В.
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

04 грудня 2025 року м. Київ справа № 320/54240/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Сас Є.В., перевіривши заяву про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява, в якій позивач просить суд:

- Визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 № 530/54 від 19.01.2025 через порушення пунктів 1.2, 2.6, 3.3, 6.4, 6.5 Наказу МО України № 402 від 14.08.2008.

- Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) надати відстрочку від призову на військову службу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на підставі ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію № 3543-XII у зв`язку з навчанням за денною формою (довідка ЄДЕБО № 759968 від 18.09.2025, додаток № 7).

07 листопада 2025 року, позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії постанови ІНФОРМАЦІЯ_4 № 530/54 від 19.01.2025, винесеної з порушенням п. 1.2, 2.6, 3.3, 6.4, 6.5 Наказу МО України № 402 від 14.08.2008, до набрання законної сили рішенням суду по суті справи;

- заборони ІНФОРМАЦІЯ_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), у тому числі через його структурний підрозділ ІНФОРМАЦІЯ_6 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), проводити щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) будь-які мобілізаційні заходи, зокрема розшук, призов або примусове переміщення до військових частин, навчальних центрів, до набрання законної сили рішенням суду по суті справи, відповідно до ст. 150 КАС.Позивач у заяві про забезпечення позову зазначає, що оскаржена постанова може бути виконана, у тому числі в примусовому порядку, у зв`язку з цим, позивач просить застосувати захід забезпечення позову, шляхом зупинення дії оскаржуваної постанови.

Ухвалою суду від 07.11.2025 заяву про забезпечення позову повернуто позивачу без розгляду.

Позивачем 11.11.2025 повторно подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- Зупинення дії постанови № 530/54 від 19.01.2025, винесеної ІНФОРМАЦІЯ_7 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) як структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_5 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ), до набрання законної сили рішенням суду у справі.

- Заборони ІНФОРМАЦІЯ_5 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ), у тому числі через його структурний підрозділ ІНФОРМАЦІЯ_6 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ), проводити щодо ОСОБА_1 Документ сформований в системі «Електронний суд» 09.11.2025 3 Михайловича (РНОКПП: НОМЕР_2 ) будь-які мобілізаційні заходи, до набрання законної сили рішенням суду у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

03.12.2025 позивачем з-за допомогою підсистеми «Електронний суд» подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- Призупинення дії постанови ІНФОРМАЦІЯ_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) №530/54 від 19.01.2025 до розгляду справи по суті та ухвалення остаточного рішення судом.

- Заборони здійснення будь-яких мобілізаційних заходів щодо мене, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), до ухвалення рішення у справі №320/54240/25.

Позивач у заяві про забезпечення позову зазначає, що постанова ІНФОРМАЦІЯ_4 №530/54 від 19.01.2025 залишається чиною до ухвалення рішення суду, що може унеможливити виконання майбутнього рішення та позбавити позов ефективності.

Проаналізувавши матеріали справи, зваживши доводи позивача, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частин першої та другої статті 151 КАС позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Інститут забезпечення позову є інструментом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову при існуванні очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами, а також застосовані у дозволений законодавством спосіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2020 року по справі №160/7350/19.

Отже, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен переконатися, що спірне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими ч. 2 ст. 2 КАС, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Так, у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 826/16509/18 щодо "очевидності" ознак протиправності дій та порушення прав позивача зазначено, що попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх "якість": вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваних рішень (дій) поза обґрунтованим сумнівом.

Сама ж лише незгода заявника із діями суб`єкта владних повноважень та подальше можливе звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними і зобов`язання вчинити певні дії ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 800/521/17 зазначила, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Суд зазначає, що на момент розгляду заяви ОСОБА_1 у суду відсутні правові підстави для встановлення очевидних ознак протиправності оскаржуваних у цій справі дій ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обставини щодо правомірності/протиправності дій щодо мобілізації заявника на військову службу мають бути предметом доказування у справі щодо оскарження протиправних дій ІНФОРМАЦІЯ_4 та можуть бути встановлені/спростовані за результатами дослідження та оцінки доказів.

Доводи, які заявник наводить в обґрунтування висунутих вимог щодо вжиття ініційованих заходів забезпечення позову, базуються на припущеннях щодо ймовірності здійснення представниками ІНФОРМАЦІЯ_4 та його відділами, як зазначає заявник, мобілізаційних заходів щодо нього.

Суд звертає увагу, що ці аргументи ґрунтуються виключно на припущеннях і не підтверджені жодними доказами.

Безумовно, рішення, дії або бездіяльність суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів правовідносин. Це може завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно.

Проте суд звертає увагу, що відповідно до статті 150 КАС зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі. Ініційовані заходи забезпечення позову не можуть бути спрямовані на фактичне вирішення спору по суті поза межами судового розгляду справи у встановленому процесуальним законом порядку.

Ініціюючи вжиття заходів забезпечення у виді заборони ІНФОРМАЦІЯ_4 вчиняти будь-які дії, пов`язані з мобілізацією відповідно до Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", заявник просить суд вжити відповідні заходи фактично щодо необмеженого кола осіб, втручаючись тим самим у реалізацію відповідних функцій та повноважень цих суб`єктів.

Усталена судова практика щодо вжиття заходів забезпечення позову базується на тому, що не є адекватним предмету позову захід забезпечення, який стосується необмеженого кола осіб, права та інтереси яких можуть бути порушені відповідним заходом забезпечення позову.

Аналіз доводів у заяві про забезпечення позову дає підстави вважати, що твердження заявника ґрунтуються виключно на не згоді з оскаржуваними діями центру комплектування та соціальної підтримки щодо мобілізації на військову службу та прогнозованих небажаних для заявника наслідків у вигляді ймовірного призову на військову службу.

За наслідками аналізу поданої заяви про забезпечення позову на предмет ймовірності спричинення невідворотних наслідків та порушення прав та інтересів заявника суд дійшов висновку, що застосування судом обраних заявником заходів забезпечення позову не може ґрунтуватися лише на припущеннях щодо вчинення уповноваженими органами дій щодо можливого призову позивача на військову службу (мобілізацію), як і ґрунтуватись на незгоді заявника з відповідними діями.

Натомість вжиття судом заходів забезпечення позову у спосіб, ініційований ОСОБА_1 з визначених ним підстав без з`ясування фактичних обставин справи означатиме надання судом передчасних правових оцінок і ототожнюватиметься з фактичним вирішенням спору, що є неприпустимим.

Водночас, суд зауважує, що ухвалою від 11.11.2025 позивачу відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову з тих самих підстав, яка оскаржена до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, оскільки заявником не доведено дійсну наявність обставин, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС, для вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 150, 151, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

2 Копію ухвали про забезпечення позову надіслати всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Сас Є.В.