Справа № 520/31277/25
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 грудня 2025 року Справа № 520/31277/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Садова М.І., розглянувши адміністративний ОСОБА_1 доголовного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській областіпро визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача у якому просить:

- визнати дії головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо неврахування до страхового стажу періодів роботи з 10.07.1982 по 25.11.1983, з 15.11.1985 по 04.09.1988 та з 01.12.1989 по 17.04.1995 згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.07.1982 для призначення пенсійного забезпечення за ОСОБА_1 , неправомірними;

- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України Закарпатській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 10.07.1982 по 25.11.1983, з 15.11.1985 по 04.09.1988 та з 01.12.1989 по 17.04.1995 згідно з записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.07.1982 для призначення пенсійного забезпечення за віком ОСОБА_1 , з моменту мого первинного звернення за її призначенням.

Вважаю, що цей адміністративний позов необхідно залишити без руху, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві, зокрема, зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

При цьому слід зазначити, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Отже, визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки саме він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 31.10.2018 року по справі №826/16958/17.

Позивач фактично оскаржує рішення головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 15.07.2025 № 07 про відмову в призначенні пенсії за віком, мотивоване, зокрема, неврахуванням спірних періодів роботи до страхового стажу. Проте у позовній заяві позивач прямо вказує, що він не оскаржує саме це рішення, а просить лише визнати неправомірними дії щодо неврахування періодів роботи та зобов`язати відповідача зарахувати їх до страхового стажу «для призначення пенсії».

Рішення суб`єкта владних повноважень, яке містить відмову особі в реалізації її прав у сфері публічно-правових відносин, підлягає оскарженню саме як рішення, а не як «дія». Неврахування певних періодів до страхового стажу є складовою частиною мотивувальної та резолютивної частини рішення про відмову в призначенні пенсії. Відокремлення «дій щодо неврахування стажу» від самого рішення про відмову є штучним і суперечить усталеній судовій практиці.

Таким чином, предметом спору є саме рішення відповідача від 15.07.2025 № 07 в частині неврахування спірних періодів роботи та відмови в призначенні пенсії, але позовна заява має відповідати вимогам до оскарження рішення, а не «дій».

Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України.

Цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

Враховуючи вищевикладене, приходжу переконання, що позивачу необхідно чітко, послідовно, якісно викласти позовні вимоги у відповідності до ч.1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою прийняття судововго рішення, яке підлягає обов`язковому викоанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин приходжу переконання, що оскільки адміністративний позов подано без додержання вимог ч. 3 ст. 161 КАС України, а відтак таку необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху у відповідності до ч. 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 295 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат.

Керуючись ст. ст. 169, 248, 259, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 доголовного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській областіпро визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом п`яти днів з вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заява буде вважатись не поданою та повертається заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М. І. Садова