Справа № 140/9701/25
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року ЛуцькСправа № 140/9701/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) з позовом про визнання протиправними дій щодо застосування з 01 вересня 2025 року понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1 Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період дії воєнного стану (далі Постанова №1), при нарахуванні та виплаті пенсії по інвалідності та обмеження виплати пенсії максимальним (граничним) розміром; зобов`язання здійснити з 01 вересня 2025 року нарахування та виплату пенсії без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених Постановою №1, та без обмеження виплати пенсії максимальним (граничним) розміром, з урахуванням раніше проведених виплат (а.с.16-23).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон №2262-ХІІ). Позивач зазначив, що виконуючи рішення суду у справі №140/227/25, ГУ ПФУ у Волинській області здійснило йому перерахунок пенсії з 01 лютого 2023 року з розміру грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року, однак пенсійну виплату у перерахованому розмірі - 34793,90 грн з 01 квітня 2025 року відповідач обмежив максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність. Такі дії визнані у судовому порядку протиправними та рішенням суду у справі №140/4629/25 ГУ ПФУ у Волинській області зобов`язано виплачувати пенсію без обмеження максимальним розміром. Разом з тим, після набрання указаним рішенням суду законної сили відповідач здійснює виплату пенсії не у повному розмірі та замість 34793,90 грн з 01 вересня 2025 року виплачує 27909,57 грн, застосовуючи понижуючі коефіцієнти, установлені Постановою №1.

Із такими діями позивач не погоджується та вважає, що Постанова №1, прийнята на виконання статті 46 Закону України від 19 листопада 2024 року №4059-IX Про Державний бюджет України на 2025 рік (далі - Закон №4059-IX), не може скасовувати, обмежувати положення чинного Закону №2262-XII, яким не передбачено обмеження пенсії максимальним розміром та застосування будь-яких понижуючих коефіцієнтів.

З урахуванням наведеного позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідач у відзиві на позов його вимоги заперечив та у задоволенні позову просив відмовити (а.с.29-31). В обґрунтування цієї позиції вказав, що статтею 46 Закону №4059-ІХ установлено у 2025 році у період дії воєнного стану виплату пенсій, зокрема, призначених відповідно до Закону №2262-XII та розмір яких перевищує десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність (23610,00 грн), здійснювати із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України. З метою реалізації цієї норми Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №1. З 01 січня 2025 року розмір пенсії позивача - 23123,18 грн не перевищував максимального розміру. Після перерахунку пенсії на виконання рішення суду у справі №140/227/25 виплата пенсії проводилася з квітня 2025 року у максимальному розмірі - 23610,00 грн. Надалі на виконання рішення суду у справі №140/4629/25 проведено перерахунок пенсії з 01 квітня 2025 року та її розмір становить 34793,90 грн, а з урахуванням приписів Постанови №1, яка є чинною і підлягає застосуванню, для визначення розміру пенсії позивача до відповідної суми перевищення максимального розміру (11183,90 грн) застосовано коефіцієнти пониження 0,5, 0,4 та 0,3. Відповідач вважає, що його дії відповідають положенням діючого законодавства.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону №2262-ХІІ, що не є спірним та підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 , матеріалами пенсійної справи №-МВС (а.с.9 зворот, 10).

Як установлено рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року у справі №140/4629/25, яке набрало законної сили 01 липня 2025 року (за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії), загальний розмір пенсії позивача після перерахунку на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року у справі №140/227/25 становить 34793,90 грн, з них: основний розмір пенсії 24039,60 грн; індексація за 2024 рік 1500,00 грн, індексація за 2025 рік 1500,00 грн, збільшення основного розміру пенсії (25%) 6759,90 грн, 994,40 грн підвищення (надбавки). Проте виплата пенсії з 01 квітня 2025 року проводиться з урахуванням максимального розміру у сумі 23610,00 грн.

У справі №140/4629/25 судом визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром та зобов`язано відповідача здійснити позивачу з 01 квітня 2025 року перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальний розміром у десять прожиткових мінімумів, з урахуванням раніше виплачених сум.

Виконуючи рішення суду у справі №140/4629/25, ГУ ПФУ у Волинській області з 01 вересня 2025 року здійснило нарахування пенсії, загальний розмір якої становить 34793,90 грн та одночасно, як видно з розрахунку пенсії (а.с.10 зворот), відповідач відповідно до Постанови №1 застосував коефіцієнти пониження 0,5, 0,4 та 0,3 до суми, яка перевищує максимальний розмір - 23610,00 грн; в результаті розмір пенсії позивача (з надбавками) до виплати становить 27909,57 грн.

Зазначені дії пенсійного органу і є предметом оскарження у цьому спорі.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначає Закон №2262-ХІІ.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Згідно із частинами першою та третьою статті 1-1 Закону №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів. Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Поряд з тим статтею 46 Закону №4059-ІХ установлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до … законів України, зокрема, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, … (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання статті 46 Закону №4059-ІХ Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №1 (застосовується з 01 січня 2025 року), пунктом 1 якої установлено, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані), зокрема, відповідно до Законів України … Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, … (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,5;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,4;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,3;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,2;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,1.

Для осіб, пенсії яким призначено (перераховано) відповідно до актів законодавства, зазначених в абзаці першому цього пункту, та які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, і в яких розмір пенсії, обчисленої відповідно до частини першої статті 27, абзацу другого частини першої статті 28 і статті 29 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, коефіцієнти застосовуються до відповідних сум перевищення пенсії, призначеної (перерахованої) відповідно до актів законодавства, зазначених в абзаці першому цього пункту, понад суму пенсії, обчислену відповідно до частини першої статті 27, абзацу другого частини першої статті 28 і статті 29 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 2 Постанови №1 обумовлено, що у період воєнного стану у 2025 році коефіцієнти, визначені пунктом 1 цієї постанови, не застосовуються до пенсій (пенсійних виплат) осіб, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також до пенсій в разі втрати годувальника, призначених членам сім`ї загиблих (померлих, зниклих безвісти) таких осіб, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру ветеранів війни, отриманими Пенсійним фондом України у порядку інформаційної взаємодії з Міністерством у справах ветеранів.

Отже, положеннями статті 46 Закону №4059-IX та Постанови №1 запроваджено тимчасове (на 2025 рік) застосування до призначених (перерахованих) пенсій (пенсійних виплат) певної категорії осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, коефіцієнтів зменшення пенсії.

Тобто, вказаними положеннями законодавства фактично встановлено інше (додаткове) регулювання відносин, відмінне від того, що встановлено Законом №2262-ХІІ, який є спеціальним у законодавчому регулюванні відносин у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб. Застосування до призначених (перерахованих) пенсій (пенсійних виплат) певної категорії осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, коефіцієнтів зменшення пенсії згідно із статтею 46 Закону №4059-IX та Постанови №1 призводить до обмеження конституційного права такої категорії осіб на належний соціальний захист, що передбачений спеціальним законом.

В пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 28 серпня 2020 року №10-р/2020 Конституційний Суд України вказав, що виходить із юридичної позиції, яку він неодноразово висловлював: оскільки предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов`язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України (абзац восьмий пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 09 липня 2007 року №6-рп/2007). Виходячи з того, що предмет регулювання Бюджетного кодексу України (далі - Кодекс), так само, як і предмет регулювання законів України про Державний бюджет України на кожний рік, є спеціальним, що обумовлено положеннями пункту 1 частини другої статті 92 Основного Закону України, Конституційний Суд України в Рішенні від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 дійшов висновку, що Кодексом не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію або скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України (абзац восьмий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини). Ураховуючи викладене, Конституційний Суд України вкотре наголосив на тому, що скасування чи зміна законом про Державний бюджет України обсягу прав і гарантій та законодавчого регулювання, передбачених у спеціальних законах, суперечить статті 6, частині другій статті 19, статті 130 Конституції України.

Заслуговує на увагу також правова позиція Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14 травня 2025 року у зразковій справі №440/14216/23 (пункт 104), яка полягає у тому, що тимчасове обмеження окремих соціальних пільг (допомог) особам, які захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність та набули статусу ветеранів війни, а також членам їх сімей, у разі запровадження режиму воєнного стану, за умови додержання вимог пункту 5 частини першої статті 6 Закону України Про правовий режим воєнного стану, може відбуватися за умови внесення змін до спеціального Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, який регулює відносини забезпечення соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць.

Отже, з урахуванням цього підходу зміна правового регулювання відносин у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб можлива лише у випадку внесення відповідних змін до Законів України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а інші нормативно-правові акти підлягають застосуванню лише у випадку їх прийняття відповідно до цих законів.

Воднораз змін до Закону №2262-ХІІ стосовно застосування коефіцієнтів зменшення пенсії з 01 січня 2025 року законодавцем внесено не було.

Крім того, згідно з частиною четвертою статті 63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Судом встановлено, що позивачу з метою реалізації приписів статті 46 Закону №4059-IX та Постанови №1 у вересні 2025 року проведено перерахунок пенсії (а.с.10 зворот) і застосовано понижуючі коефіцієнти до суми, яка перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, при тому що перерахунок пенсії проводився після набрання законної сили судовим рішенням у справі №140/4629/25, яким визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо обмеження пенсії максимальним розміром після її перерахунку на виконання іншого судового рішення (у справі №140/227/25).

Необхідно зазначити, що Верховний Суд розглядав схожу справу №120/1081/25 та у постанові від 11 вересня 2025 року дійшов такого висновку: застосування при обчисленні (перерахунку) розміру пенсій громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі та інших осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, положень статті 46 Закону №4059-IX та Постанови №1, якими передбачено виплату таких пенсій, із застосуванням коефіцієнтів до суми пенсії, яка перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (що фактично призводить до обмеження розміру таких пенсій), є протиправним та таким, що обмежує гарантоване право на належний соціальний захист, передбачене статтею 46 Конституції України.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 17 вересня 2025 року у справі №240/1202/25, від 23 вересня 2025 року у справі №380/5247/25, від 24 вересня 2025 року у справі №380/2243/25, від 24 вересня 2025 року у справі №420/5485/25 та у справі №420/3190/25, від 07 жовтня 2025 року у справі №380/3358/25, від 26 листопада 2025 року у справі №380/9952/25 за позовами осіб (пенсіонерів) до територіального органу Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій щодо обмеження розміру пенсії відповідно до Постанови №1, починаючи з 01 січня 2025 року.

Тож перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін у цій справі, суд дійшов висновку, що дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо виплати позивачу пенсії з 01 вересня 2025 року із застосуванням коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 46 Закону №4059-ІХ та пунктом 1 Постанови №1, якими змінюються умови чи норми пенсійного забезпечення, є протиправними.

З огляду на сказане наявні підстави для задоволення позову у спосіб визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо застосування з 01 вересня 2025 року при нарахуванні та виплаті позивачу пенсії коефіцієнтів, встановлених Постановою №1, та зобов`язання відповідача здійснити ОСОБА_1 з 01 вересня 2025 року перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) без застосування коефіцієнтів, встановлених Постановою №1, без обмеження максимальним розміром.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 6, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо застосування ОСОБА_1 з 01 вересня 2025 року при нарахуванні та виплаті пенсії коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1 Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період дії воєнного стану.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 01 вересня 2025 року перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) без застосування коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1 Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану, без обмеження максимальним розміром.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк