Справа № 320/1920/25
Суддя: Сас Є.В.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року м. Київ Справа №320/1920/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сас Є.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з вимогами:

- визнати бездіяльність Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації () протиправною та зобов`язати Шевченківську районну у місті Києві державну адміністрацію () вчинити певні дії, а саме скласти в довільній формі акт встановлення факту здійснення догляду за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як інвалідом ІІ групи з боку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та надіслати його ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 10.05.2024 позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою щодо надання Акту встановлення факту здійснення догляду за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як інвалідом ІІ групи.

Надання такого Акту суб`єктом владних повноважень передбачено п. 2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 № 57.

Разом з заявою були надані документи, які підтверджують вказані обставини.

Так, ОСОБА_1 потребує отримання Акту встановлення факту здійснення догляду за особою з інвалідністю ІІ групи, а саме за матір`ю дружини ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є інвалідом ІІ-ї групи з 02.02.2022 і довічно та є особою, яка потребує догляду, що підтверджується посвідченням, де інвалідність та захворювання пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Спорідненість доводиться свідоцтвом про одруження ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а також свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , де матір`ю вказана ОСОБА_2 .

Листом від 16.05.2024 відповідач відмовив позивачу у наданні такого Акту, хоча підтвердив існування таких підстав, чим порушив п. 2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 № 57.

17.07.2024 позивач через свого представника повторно подав заяву щодо надання Акту встановлення факту здійснення догляду за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як інвалідом ІІ групи.

Листом від 25.07.2024 відповідач вказав, що видача Акту буде здійснюватись в порядку черговості надходження заяв, тоді як п. 2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 № 57 передбачає видачу такого Акту не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після надходження заяви.

Як вбачається з вказаного листа, заява була отримана 22.07.2024 за вх. № 109/Ш-761, але протягом встановленого строку Акт не був оформлений та виданий, що порушує п. 2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 № 57.

За вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити з задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Так, відповідач зазначає, що встановленні робочою групою обставини мають безспірний характер, є самостійною підставою (в розуміні пункту 2 1 Правил перетинання державного кордону громадянами України) для перетину позивачем державного кордону, та не потребують їх додаткового підтвердження Актом.

Звертає увагу суду на те, що позивач у своїй позовній заяві позивач помилково посилається на інший абзац Правил, який не стосується осіб, які мають одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи і супроводжують одного із таких батьків для виїзду за межі України, а саме:

Особи, які здійснюють постійний догляд за особами з інвалідністю І чи ІІ групи і супроводжують таких осіб для виїзду за межі України, за наявності документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або документів, що підтверджують інвалідність, та акта встановлення факту здійснення догляду. Акт встановлення факту здійснення догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи складається на підставі звернення особи з інвалідністю І чи ІІ групи або особи, яка здійснює догляд до районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради із заявою про здійснення особою такого догляду. У випадку, якщо особа з інвалідністю І чи ІІ групи є взятою на облік внутрішньо переміщеною особою, звернення із заявою про здійснення догляду подається за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. На підставі такого звернення особи з інвалідністю І чи ІІ групи або особи, яка здійснює догляд, районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після надходження заяви складається акт встановлення факту здійснення догляду в довільній формі.

З урахуванням наведеного, оскільки позивач має право супроводжувати свою тещу ОСОБА_2 для виїзду за межі України, за наявності документів, що підтверджують родинні зв`язки, інвалідність, а також документів, що підтверджують спільне проживання, у відповідача були відсутні правові підстави складання акту встановлення факту здійснення догляду.

Просить у задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив позивач не погодився з позицією відповідача. Так, позивач визнає, що заперечення у відзиві відповідача зводяться до перерахування нормативно правових актів, в тому числі Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 № 57, що сторонами не оспорюється.

Також, відповідач підтверджує, що у позивача наявні підстави для перетину державного кордону України, оскільки позивач має тещу з інвалідністю ІІ групи, проте вважає, що відсутні підстави надання Акту.

Відповідач вважає, що вказані обставини мають безспірний характер та не потребують додаткового підтвердження Актом. Також, відповідач вказує, що позивач посилається на інший абзац пункту 2-1 Постанови № 57.

Таким чином, сторони вважають безспірним той факт, що позивач має тещу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з інвалідністю ІІ групи, що дає право на застосування пункту 2-1 Постанови № 57 та отримання позивачем відповідних документів для перетину кордону за його власним вибором, а не вибором відповідача.

Крім того, аб. 3 та аб. 4 п. 2.1 Постанови № 57 передбачають однаковий та чіткий порядок отримання Акту встановлення факту здійснення догляду.

Так, абзацем 3 п. 2-1 Постанови № 57 передбачено, що Акт встановлення факту здійснення догляду складається на підставі звернення особи з інвалідністю I чи II групи або особи, яка здійснює догляд, до районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради із заявою про здійснення особою такого догляду… На підставі такого звернення особи з інвалідністю I чи II групи або особи, яка здійснює догляд, районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після надходження заяви складається акт встановлення факту здійснення догляду в довільній формі. Зазначений акт надсилається заявнику або видається особисто за його бажанням.

Абзацем 4 п. 2-1 Постанови № 57 передбачено, що Акт встановлення факту здійснення догляду за особою з інвалідністю I чи II групи складається на підставі звернення особи з інвалідністю I чи II групи або особи, яка здійснює догляд, до районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради із заявою про здійснення особою такого догляду….На підставі такого звернення особи з інвалідністю I чи II групи або особи, яка здійснює догляд, районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після надходження заяви складається акт встановлення факту здійснення догляду в довільній формі. Зазначений акт надсилається заявнику або видається особисто за його бажанням.

Таким чином, позивач, як особа, яка здійснює догляд за інвалідом ІІ групи, звернулася до відповідача щодо складення Акту встановлення факту здійснення догляду, де в порушення п. 2-1 Постанови № 57, відповідач не здійснив таких дій, чим виявив бездіяльність, що потребує зобов`язання відповідача його надати для відновлення вищевказаного права Позивача.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що теща позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 Серія НОМЕР_2 від 02.02.2022 є інвалідом ІІ-ї групи. Термін дії довічно. Захворювання пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Згідно витягу № 2024/003407479 з реєстру територіальної громади від 05.04.2024 ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно витягу № 2024/003404135 з реєстру територіальної громади від 05.04.2024 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 08.05.2024 щодо надання Акта встановлення факту здійснення ним догляду за тещою (далі Акт), як за інвалідом ІІ групи.

Листом від 16.05.2024 № 109-109/8-430 відповідач відмовив позивачу у наданні такого Акта з мотивів того, що такий не вимагається Правилами для безперешкодного виїзду за кордон. При цьому, роз`яснив порядок реалізації положень постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 стосовно питань пов`язаних з призовом на військову службу.

17.07.2024 позивач через свого представника повторно через пошту подав заяву щодо надання вказаного Акта, яка отримана відповідачем 22.07.2024

Листом від 25.07.2024 №109-109/Ш-761відповідач роз`яснив порядок реалізації положень постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 стосовно питань пов`язаних з призовом на військову службу.

Учасники справи визнали, що за вказаними заявами позивача відповідний Акт йому не видавався.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні норми законодавства України.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", внесені часткові зміни до статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, та продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб. Строк дії Указу в подальшому продовжено відповідними Указами Президента України (№ 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, №734/2023 від 06.11.2023, №50/2024 від 05.02.2024, №271/2024 від 08.05.2024, №469/2024 від 23.07.2024, №704/2024 від 28.10.2024, №26/2025 від 14.01.2025) з 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Правилами перетинання державного кордону України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Правила), визначений порядок перетинання громадянами України державного кордону.

За змістом пункту 2 Правил у випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни, крім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи.

Відповідно до вимог абз. 4 п. 2-1 Правил особи, які мають одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи і супроводжують одного із таких батьків для виїзду за межі України, за наявності документів (їх нотаріально засвідчених копій), що підтверджують родинні зв`язки, інвалідність, а також документів, що підтверджують спільне проживання (їх задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) збігається із задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) їх батьків чи батьків дружини (чоловіка), або здійснення догляду за своїми батьками чи батьками дружини (чоловіка), що підтверджується актом встановлення факту здійснення догляду за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), або документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд. Акт встановлення факту здійснення догляду складається на підставі звернення особи з інвалідністю I чи II групи або особи, яка здійснює догляд, до районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради із заявою про здійснення особою такого догляду. У випадку, якщо особа з інвалідністю I чи II групи є взятою на облік внутрішньо переміщеною особою, звернення із заявою про здійснення догляду подається за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. На підставі такого звернення особи з інвалідністю I чи II групи або особи, яка здійснює догляд, районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після надходження заяви складається акт встановлення факту здійснення догляду в довільній формі. Зазначений акт надсилається заявнику або видається особисто за його бажанням.

Водночас, згідно приписів абз. 5 п. 2-1 Правил особи, які здійснюють постійний догляд за особами з інвалідністю I чи II групи і супроводжують таких осіб для виїзду за межі України, за наявності документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або документів, що підтверджують інвалідність, та акта встановлення факту здійснення догляду. Акт встановлення факту здійснення догляду за особою з інвалідністю I чи II групи складається на підставі звернення особи з інвалідністю I чи II групи або особи, яка здійснює догляд, до районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради із заявою про здійснення особою такого догляду. У випадку, якщо особа з інвалідністю I чи II групи є взятою на облік внутрішньо переміщеною особою, звернення із заявою про здійснення догляду подається за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. На підставі такого звернення особи з інвалідністю I чи II групи або особи, яка здійснює догляд, районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після надходження заяви складається акт встановлення факту здійснення догляду в довільній формі. Зазначений акт надсилається заявнику або видається особисто за його бажанням;

Суд вважає, обґрунтованими покликання відповідача, на ту обставину, що позивач як особа, яка супроводжує тещу, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, з якою його задеклароване місце проживання збігається, мав право в спірний період перетинати державний кордон, після введення на території України воєнного стану.

Документами, які підтверджують їх спільне проживання в цьому випадку можуть бути витяги з реєстру територіальної громади щодо адреси місця проживання.

Проте, такі доводи не є підставою для невидачі спірного Акта за зверненням позивача, виходячи з наступного.

Аналіз зазначених положень Правил дозволяє дійти висновку, що хоч у даній справі для перетину державного кордону позивачем відповідний Акт не вимагався, проте заборон для проведення відповідної перевірки відповідачем з метою його видачі за зверненням позивача законодавством не встановлено.

Суд з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 06 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 вважає, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, мають трактуватися на користь особи.

Протилежний підхід міг спричинити негативні наслідки для законних інтересів позивача, а саме вимагав би вжиття ним додаткових зусиль щодо отримання такого Акта після зміни зареєстрованого (задекларованого) місця проживання, як умови для реалізації права для виїзду за кордон після введення на території України воєнного стану.

Так, колегія суддів Верховного Суду у Постанові від 18.02.2021 у справі № 160/6885/19 вказує, що бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнана протиправною адміністративним судом лише у випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 грудня 2018 року у справі 3813/4640/17.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині визнання бездіяльності відповідача протиправною щодо не розгляду впродовж п`яти робочих днів питання щодо складання та видачі акту встановлення факту здійснення догляду за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як інвалідом ІІ групи з боку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язання Шевченківську районну у місті Києві державну адміністрацію () вчинити певні дії, а саме впродовж п`яти робочих днів з моменту набрання рішення суду законної сили розглянути питання щодо складання та видачі акту встановлення факту здійснення догляду за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як інвалідом ІІ групи з боку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В частині вимог щодо зобов`язання Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації () вчинити певні дії, а саме скласти в довільній формі акт встановлення факту здійснення догляду за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як інвалідом ІІ групи з боку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та надіслати його ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , необхідно відмовити, так як відповідна перевірка відповідачем у встановленому порядку не проведена.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією № 9271-3192-9973-7390 від 28.07.2025, копія якої долучена до матеріалів справи.

Враховуючи задоволення позову, вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

1. Адміністративний позов - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації щодо не розгляду питання щодо складання та видачі акта встановлення факту здійснення догляду за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як інвалідом ІІ групи з боку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

3. Зобов`язати Шевченківську районну у місті Києві державну адміністрацію впродовж п`яти робочих днів розглянути питання щодо складання та видачі акта встановлення факту здійснення догляду за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як інвалідом ІІ групи з боку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації (ідентифікаційний код 37405111; адреса: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 24).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Сас Є.В.