Справа № 200/3448/25
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року справа №200/3448/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 р. у справі № 200/3448/25 (головуючий І інстанції Христофоров А.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУПФУ), в якому просив:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років згідно пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відповідно до вислуги 29 років 06 місяців 14 днів з 05.02.2024;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням вислуги 29 років 06 місяців 14 днів з 05.02.2024.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року відмовлено у задоволені позовних вимог.

Позивач, не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначено, що вислуга років позивача на дату звільнення - 16 квітня 2021 року у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги складає: 20 років 06 місяців 07 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 06 місяців 14 днів. Позивачу призначена пенсія по інвалідності відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

05.02.2025 позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою щодо переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років та долучив витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 16.04.2021 №233 о/с.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12.02.2025 № відмовлено ОСОБА_1 в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років у зв`язку з: відсутністю необхідної календарної вислуги років передбаченої пунктом «а» статті 12 Закону №2262, недосягненням на день звільнення заявником 45-річного віку, що передбачено пунктом «б» статті 12 Закону №2262.

У зазначеному рішенні відповідачем повідомлено, що відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262 призначення пенсії за вислугу років здійснюється особам, які звільнилися зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. На момент звільнення, а саме станом на 16.04.2021 для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону №2262 гр. ОСОБА_1 не набув необхідної календарної вислуги, у витязі з наказу про звільнення станом на 16.04.2021 вислуга років у календарному обчисленні становить 20 років 06 місяців 07 днів, вислуга років у пільговому обчисленні - 29 років 06 місяців 14 днів.

Законом України № 2262-ХІІ передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно- правових актів.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України постановою від 17.07.1992 №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей.

Зі змісту наведених положень слідує, що при обчисленні вислуги років позивача, які мають враховуватися при призначення пенсії відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ, слід керуватися постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" (далі - Постанова №393).

Положеннями статті 17-1 Закону №2262-ХІІ та Постанови №393 передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, таким чином, посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать зазначеним положенням Закону №2262-ХІІ та Постанови №393.

Судом не взято до уваги правову позицію висловлену Верховним Судом у постанові від 14.04.2021 по справі №480/4241/18. У вказаній постанові Верховний Суд також зробив висновок щодо календарної вислуги років. Зокрема, статтею 1 Закону №2262-ХІІ передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом №2262 календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

У свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

Судом проігноровано, що право на призначення пенсії у позивача виникло з 17.04.2021 (з наступного дня після звільнення зі служби). Звернення за пенсією за вислугу років відбулося 05.02.2025. Отже, пенсія позивачу має бути призначена з 05.02.2024 (не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією).

Постанова Кабінету Міністрів України від 16.02,2022 № 119 "Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393", на яку посилається суд була прийнята через 1 рік після звільнення ОСОБА_1 .

Судом невраховано, що позивач був звільнений з 16.04.2021, станом на 16.04.2021 діяла редакція постанови №393 до внесення змін постановою №119.

Протиправним є посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22, оскільки правовідносини, які вирішені постановою Верховного Суду виникли вже після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 "Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393". Правовідносини у справі №200/3448/25 виникли з 17.04.2021.

Посилання суду на постанову Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119, якою було внесено зміни до п. 3 Порядку № 393, відповідно до якої зарахування строку на пільгових умовах до вислуги років застосовується виключно для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсії, як передбачала попередня редакція вказаного підпункту, є безпідставними.

На момент виникнення спірних правовідносин та звільнення позивача (16.04.2021) діяла редакція статті до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 "Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393".

Від відповідача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В обґрунтування зазначено, зокрема, що органи Пенсійного фонду призначають пенсію відповідно до тих нормативно правових актів, які є чинними на час реалізації права на пенсію. При цьому, нормативно правові акти, які є чинними на час реалізації права на пенсію, це ті, які є чинними на час звернення позивача. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31 серпня 2023 року у справі 200/4951/22.

На виконання вимог Закону № 2262 Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Порядок № 393) зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393», які набули чинності з 19 лютого 2022 року.

Необхідний пакет документів для призначення пенсії отриманий Головним управлінням в січні 2025 року.

На підставі пункту 2-1 Порядку № 393 для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

При цьому, а ні пункт 1, а ні пункт 2 вказаної постанови не передбачає обрахунок календарної вислуги років з кратністю (пільгове обчислення).

Згідно з абзацом першим пункту 3 Порядку № 393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховуються на пільгових умовах […].

Таким чином, на час звернення Позивача до Головного управління з заявою редакція пункту 3 Порядку № 393 зазнала змін, відповідно до яких зарахування служби на пільгових умовах до вислуги років застосовується виключно для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсії, як передбачала попередня редакція пункту 3 Порядку № 393.

Тобто, пільгова вислуга років має значення для визначення відсотку розміру пенсії позивача від його грошового забезпечення, відповідно до статті 13 Закону № 2262, за умови наявності права на призначення пенсії за вислугу років, а не для призначення такої пенсії.

Так у постанові Верховного Суду від 11 лютого 2025 року у справі №520/34488/23 зазначено: «Застосовуючи наведені вище правові висновки Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду до спірних правовідносин, які виникли у справі, яка переглядається, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 як особа, яка звернулась із заявою про призначення пенсії 24.03.2023, після набрання чинності Постановою №119, права на призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-XII із зарахування вислуги років в пільговому обчисленні не має, у зв`язку з чим відповідач законно відмовив у призначенні пенсії за вислугу років.»

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Наказом (витяг) від 16.04.2021 №233 о/с, відповідно до розділу VII Закону України Про національну поліцію звільнено зі служби в поліції: за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0124908) - поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Краматорського районного управління поліції з 16 квітня 2021 року.

Вислуга років на 16 квітня 2021 року у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги складає: 20 років 06 місяців 07 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 06 місяців 14 днів.

Позивач є інвалідом 2-ї групи в наслідок війни, перебуває на обліку у Відповідача та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-XII, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 .

05.02.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-XII.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12.02.2025 № відмовлено ОСОБА_1 в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років у зв`язку з:

- відсутністю необхідної календарної вислуги років передбаченої пунктом а статті 12 Закону №2262,

- недосягненням на день звільнення заявником 45-річного віку, що передбачено пунктом б статті 12 Закону №2262.

У зазначеному рішенні відповідачем повідомлено, що відповідно до пункту а статті 12 Закону №2262 призначення пенсії за вислугу років здійснюється особам, які звільнилися зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. На момент звільнення, а саме станом на 16.04.2021 для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту а частини першої статті 12 Закону №2262 гр. ОСОБА_1 не набув необхідної календарної вислуги, у витязі з наказу про звільнення станом на 16.04.2021 вислуга років у календарному обчисленні становить 20 років 06 місяців 07 днів, вислуга років у пільговому обчисленні - 29 років 06 місяців 14 днів.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Статтею 1 Закону № 2262-XII встановлено, що особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до статті 2 Закону № 2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Приписами пункту «а» частини 1 статті 12 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог Закону № 2262-XII затверджено постанову Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Порядок № 393).

Пунктом 3 Порядку № 393 (у редакції до внесення змін постановою КМУ № 119 від 16.02.2022) визначено перелік який зараховується на пільгових умовах до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці 1 пункту 1 цієї постанови.

Водночас редакцію пункту 3 Постанови № 393 було змінено постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119, яка набрала чинності 19.02.2022.

Вказаною постановою також змінено і назву Порядку №393.

Порівнюючи попередню назву постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» та назву в редакції після 19.02.2022 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб», Суд доходить висновку, що змінами уточнено предмет регулювання Порядку, а саме застосування його для обчислення вислуги років особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, тобто мають 25 років календарної вислуги.

Також постановою Кабінетом Міністрів України № 119 внесено зміни до постанови Уряду № 393, зокрема, пункт 3 абзац перший викладено в такій редакції: « 3. До вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: ».

Отже, пунктом «3 Постанови № 393 (у редакції Постанови КМУ № 119 від 16.02.2022) визначено перелік, який зараховується на пільгових умовах до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці 1 пункту 1 цієї постанови.

Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд в постанові від 31.08.2023 у справі №200/4951/22, правовідносини у якій є подібними, вже сформулював наступний правовий висновок:

«- підпунктом «а» пункту 3 Порядку № 393 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року) було передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;

- водночас, відповідно до підпункту «а» пункту 3 Порядку № 393 (у редакції, чинній на дату звільнення, 27 червня 2022 року, та дату звернення позивача із заявою до ГУ НП в Донецькій області щодо оформлення та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення пенсії, 1 листопада 2022 року) до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах (пункт 3 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року): один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;

- тому, для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №119 від 16 лютого 2022 року.».

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, переглядаючи справу №520/5695/23 в касаційному порядку, у постанові від 10.12.2024 підтримав правовий висновок, викладений у раніше ухваленій постанові Верховного Суду від 14.11.2023 у справі №600/3836/22-а про те, що до правовідносин, пов`язаних з призначенням пенсії за вислугу років відповідні правові норми, зокрема, Порядку №393 підлягають застосуванню в тій редакції, яка була чинна на момент звернення особи до територіального органу Національної поліції України із заявою про оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років.

У зазначеній постанові від 10.12.2024 у справі №520/5695/23 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформував такий правовий висновок: призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII особам, які звільнені зі служби в поліції і звернулись із заявою для оформлення та направлення документів до пенсійних органів після 19.02.2022 (набрання чинності Постановою № 119, якою внесені зміни до Порядку №393), здійснюється виходячи з обчислення календарної вислуги років.

Зазначену правову позицію щодо застосування норм Порядку № 393 (у редакції, чинній після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119) також підтримав Верховний Суд у постановах від 31.01.2024 у справі №120/7300/22, від 17.07.2024 у справі № 420/13796/22, від 29.07.2024 у справі №480/4196/23, від 23.12.2024 у справі № 200/107/23, від 23 грудня 2024 року у справі №200/107/23, від 22 січня 2025 року у справі №280/6943/22, від 13 лютого 2025 року у справі №420/31238/23, від 11 березня 2025 року у справі № 500/6643/23, від 18 березня 2025 року у справі № 360/2102/22 та інших під час розгляду подібних правовідносин.

Вислуга років позивача станом на час звернення з заявою про перерахунок складала 20 років 06 місяців 07 днів.

Отже, з огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у відповідача підстав для призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Колегія суддів не приймає доводи скарги стосовно необхідності врахування у спірних правовідносинах висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а, оскільки такі сформовані на підставі іншого правового регулювання, а саме з урахуванням положень попередньої редакції Постанови КМУ № 393, яка була чинна до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідач в даних правовідносинах довів правомірність своїх дій.

На підставі викладеного, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 р. у справі № 200/3448/25- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст складений та підписаний 04 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко