Справа № 160/29624/25
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
В обґрунтування означеної заяви зазначає, що з метою отримання професійної правничої допомоги адвоката позивач був вимушений звернутися до адвоката Корольова Д.О., з яким ним було укладено договір про надання правових послуг адвоката № б/н від 30.10.2025.
Ухвалою суду від 28.11.2025 призначено заяву до розгляду у судовому засіданні на 02.12.2025 о 10:00 год. у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м.Дніпро, вул. Академіка Чекмарьова, 5, зала 1.
01.12.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника Південно-Східної митниці надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заперечень представник зазначив, що за обставин розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження з викликом учасників на підставі ч.3 ст.143 КАС України можливість вчинення учасниками справи окремих процесуальних дій (як-то подання доказів, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат) було обмежено проведенням судових дебатів (25.11.2025 судове засідання призначено на 09:40). Тобто, такий строк у цій справі закінчився 25.11.2025 до проведення судових дебатів у судовому засіданні. В судовому засіданні представником позивача зазначено лише про намір подання документів після ухвалення рішення суду та не зазначено причин з яких такі документи не можуть бути надані до ухвалення рішення у судовому засіданні. В тексті відповіді на відзив представником позивача зазначено лише про намір понести витрати на правничу допомогу (стор. 8) та причин неможливості їх надання до суду до розгляду справи по суті представником позивача ні в позовній заяві, ні в інших заявах, ні у судовому засіданні не зазначалось. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем або його представником на час ухвалення рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом від 25.11.2025 не подано докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, як і не подано до суду заяву із обґрунтуванням поважних причин неможливості подати докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу та надання до ухвалення рішення у справі. З матеріалів справи не вбачається причин неможливості надання позивачем доказів понесення судових витрат на правничу допомогу до винесення судового рішення судом. Так, до прийняття судом рішення по справі в заявах поданих представником позивача не вказано належним чином обґрунтування поважних причин неможливості вчасного звернення до адміністративного суду внаслідок суттєвих перешкод, які зумовили неможливість подання таких доказів до розгляду справи судом по суті. Отже, до винесення у даній справі судом рішення по суті (25.11.2025) позивачем не було подано до суду доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи. В матеріалах справи відсутні будь-які належні і беззаперечні докази на підтвердження поважності пропуску позивачем встановленого законодавством строку. Заява про ухвалення додаткового рішення позивача до особистого кабінету в системі «Електронний суд» доставлена 25.11.2025 - після судового засідання та ухвалення рішення у цій справі. З додатково наданих документів (Договору, Акту) вбачається, що більшість витрат на професійну правничу допомогу стосуються дій, вчинених адвокатом до розгляду справи судом по суті.Вказані витрати могли бути визначені та підтверджені доказами до розгляду справи судом по суті (до проведення судових дебатів). Отже, позивачем несвоєчасно подано докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином, відсутні належні документи, що підтверджували б виправданість витрат на правничу допомогу, позивачем не дотримано вимоги ч.2, ч.4 ст.79, ч.7 ст.139, ч.3 ст.143 КАС України.
В судове засідання 02.12.2022 з`явився представник позивача та представник Південно-Східної митниці. Представник Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи.
Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи заяви та заперечень на заяву, суд зазначає наступне.
Питання щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішено.
Частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України Про судовий збір від 8 липня 2011 року №3674-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст.1 якого судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно до положень статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до частини 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частин 4, 5 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частинами 6, 7 статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимоги частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно вимог статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Згідно зі статтею 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Без сумніву, суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
При цьому, як зазначено вище, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої винесено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відтак, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Судом встановлено, що професійну правничу допомогу позивачу було здійснено за договором про надання правових послуг адвоката від 30.10.2025, укладеним між адвокатом Корольовим Дмитром Олександровичем та ОСОБА_1 .
Відповідно до пункту 1.1. означеного договору предметом договору є Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання:
- представляти інтереси Клієнта по справі у разі виклику його в будь-які правоохоронні та/або державні органи для надання пояснень, допиту в якості правопорушника, свідка, підозрюваного, обвинуваченого, при цьому Адвокат обов`язково повинен бути присутнім підчас здійснення цих дій на підставі статті 59 Конституції України, ст.ст. 42, 46, 56, 58 КПК України, а також рішення Конституційного суду від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009у;
- представляти інтереси Клієнта у взаємовідносинах із фізичними особами, установами та організаціями усіх форм власності, у будь-яких правоохоронних та/або державних органах влади, прокуратурі, в судах будь-яких інстанцій стосовно будь яких справ;
- представляти інтереси Клієнта під час слідчих (процесуальних) дій у рамках кримінального провадження;
- представляти інтереси Клієнта по адміністративним, кримінальним, цивільним справам у якості обвинуваченого, потерпілого, правопорушника, позивача, відповідача, свідка, третьої особи, у будь-яких правоохоронних та/або державних органах влади, прокуратурі, суді;
- надсилати адвокатські запити, отримання відповідей на них, збирання інших доказів необхідних по цій справі;
- вчинення інших необхідних дій для вирішення цієї справи.
Також, відповідно до пункту 5.1 договору оплата за надані послуги проводиться за домовленістю Сторін, про що складається відповідний акт приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги (наданих послуг).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником надано: договір про надання правових послуг адвоката від 30.10.2025, акт приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги (наданих послуг) №1 до договору про надання правових послуг адвоката від 30.10.2025 та квитанцію до прибуткового касового ордера № 189 від 25.11.2025.
Так, відповідно до акту приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги (наданих послуг) №1 до договору про надання правових послуг адвоката від 30.10.2025 зазначено про те, що витрати пов`язані з розглядом справи (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги):
Вартість наданих послуг Адвоката за цим актом складає 14 000 грн.
Отже, надані документи дійсно дозволяють встановити зміст наданих послуг та їх загальну вартість.
Щодо посилань Південно-Східної митниці стосовно порушення представником позивача встановленого строку для подання доказів, суд зазначає наступне.
Згідно із частиною 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 07 липня 2023 року у справі №340/2823/21 вказала на те, що частина сьома статті 139, частини третя, четверта статті 143 КАС України містять приписи, які дозволяють стороні надати суду докази, які підтверджують витрати на правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи, але за умови, що ця сторона зробить про це відповідну заяву до закінчення судових дебатів.
Вказівка у частині сьомій статті 139, частині третій статті 143 КАС України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останні етап - перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.
Верховний Суд вказав, що підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.
Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.
Так, 11.11.2025 до суду через систему "Електронний Суд" представником позивача надано відповідь на відзив, в якій представник зокрема зазначав, що розмір та докази фактичних витрат буде надано окремо з описом наданих послуг виконаних адвокатом до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Заяву про ухвалення додаткового рішення разом із доказами було подано представником ОСОБА_1 Корольовим Дмитром Олександровичем через систему «Електронний суд» 26.11.2025.
Разом з тим, згідно частини 1 статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Таким чином, представник позивача подав заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу разом із доказами в межах визначеного частиною 7 статті 139 КАС України п`ятиденного строку, тому доводи відповідача стосовно порушення позивачем встановленого строку для подання доказів, суд вважає безпідставним.
Отже, на думку суду, дана справа належить до категорії справ незначної складності.
Суд звертає увагу, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Надаючи оцінку співмірності заявленої до стягнення суми понесених витрат із критеріями, встановленими частиною 5 статті 134 КАС України суд доходить висновку, що погоджені сторонами витрати на правничу допомогу у розмірах 14 000,00 грн підтверджені поданими суду документами, проте суд вважає, що зазначена представником позивача вартість послуг в вказаному розмірі є безпідставною з огляду на предмет спору у справі незначної складності.
Відповідно до правової позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні на користь якої ухвалено судове рішення всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу.
Враховуючи категорію даної справи, незначну складність справи, суд вважає, що в даному випадку витрати на правничу допомогу в розмірі 14 000,00 грн є значно завищеними, а тому загальна сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу становить 10 000,00 грн, яка підлягає пропорційному стягненню з з Південно-Східної митниці та Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
Суд також зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18.
Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 143, 243, 246, 250, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні іншої частини вимог заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судове рішення в повному обсязі складено 04.12.2025.

Суддя Е.О. Юрков