Справа № 160/18392/25
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області, відповідач-2), в якій позивач, з урахуванням уточненого позову, просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, на обліку у якого знаходиться позивачка за місцем реєстрації, перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з урахуванням кратності стажу роботи, а саме у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за періоди роботи з 25.09.1997 по 21.09.2001, з 24.09.2001 по 30.11.2006, починаючи з моменту призначення пенсії, а саме з 01.12.2006, за період роботи з 25.12.2006 по 10.08.2007 з дати звернення за перерахунком, а саме з 08.01.2025, з 24.09.2001 по 30.11.2006, починаючи з моменту призначення пенсії, а саме з 01.12.2006, за період роботи з 25.12.2006 по 10.08.2007 з дати звернення за перерахунком, тобто з 08.01.2025.
Ухвалою суду від 28.07.2025 прийнято позовну заяву та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою суду встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів.
14.08.2025 до суду від представника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що, обчислення стажу при розрахунку розміру пенсії здійснюється наступним чином: за період до 01.01.2004 - на підставі записів трудової книжки (статті 56, 60, 62 Закону № 1788-XII); починаючи з 01.01.2004 - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV). Таким чином, після набрання чинності Законом №1058-ІV, з 01.01.2004, всі періоди страхового стажу враховуються в одинарному розмірі, у подвійному розмірі обчислюються періоди роботи тільки для визначення права на пенсію. На підставі зазначеного, період роботи з 24.09.2001 по 31.12.2003 зараховано до страхового стажу позивача в подвійному розмірі при призначенні пенсії. Спірний період роботи після 2004 зараховано у розмірі, встановленому приписами статті 24 Закону №1058-ІV. Положення статті 24 Закону №1058-ІV виключно відповідно до яких, починаючи з 01.01.2004 здійснюється обчислення стажу для призначення пенсії, не містять приписів щодо обчислення стажу в подвійному розмірі, зокрема і стажу роботи в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів 3 охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги. Пунктом 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV встановлено, що положення Закону №1788-ХІІ застосовується лише в частині визначення права на пенсію за вислугу років. Таким чином, позовна вимога про зарахування до стажу роботи періоду після 01.01.2004 у подвійному розмірі є безпідставною оскільки вказаний період зараховано до стажу роботи позивача для обчислення пенсії за приписами статті 24 Закону №1058-ІV. Щодо зарахування до страхового стажу для обчислення пенсії у подвійному розмірі згідно статті 60 Закону №1788-ХІІ періоду роботи з 25.09.1997 до 21.09.2001, відповідач-1 зазначає, що до заяви від 07.02.2025 №71 про перерахунок пенсії «Зміна надбавки» ОСОБА_1 надала довідку від 06.02.2025 № 477, яка видана Відокремленим структурним підрозділом «Криворізький районний відділ Державної установи «Дніпропетровський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України», в якій вказано, що ОСОБА_1 працювала в Криворізькій міській дезінфекційній станції з 25.09.1997 по 21.09.2001. Відповідно до статті 60 Закону №1788-ХІІ робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. При цьому, на пільгове обчислення стажу мають всі працівники зазначених закладів та їх структурних підрозділів незалежно від займаних посад, крім працівників шкірновенерологічних закладів. Відповідно до листа Міністерства охорони здоров`я України від 15.02.2006 №10.03.68/286 право на подвоєння стажу у шкірно-венерологічних диспансерах, відділеннях, кабінетах мають лише медичні працівники, які працюють з хворими на особливо небезпечні інфекції та паразитарні хвороби людини згідно з переліком, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.07.1995 №133. Не користуються правом пільгового обчислення стажу роботи працівники спеціальної лабораторії, яка відповідно до положення проводить дослідження діагностики ВІЛ-інфекції у населення, оскільки зазначений заклад не займається лікуванням осіб, хворих на СНІД та ВІЛ- інфікованих. Не мають права на подвоєння періодів роботи і працівники дезінфекційних станцій, оскільки вони не належать до інфекційних закладів охорони здоров`я. Також, позивач просить зарахувати даний період роботи з моменту призначення пенсії, проте довідка про спірний період роботи датована лютим 2025 (довідка від 06.02.2025 №477), заява про перерахунок подана 07.02.2025 (заява №71). На момент призначення пенсії (2006 рік) дана довідка органом Пенсійного фонду не розглядалась, рішення по ній в 2006 році не приймалось.
Відповідач-2 до суду відзив на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив.
На підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та з 01.12.2006 отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону №1788-ХІІ, обчислену відповідно до Закону №1058-IV.
22.01.2025 позивач звернулась до відповідача-1 із заявою, в якій просила здійснити перерахунок пенсії із зарахуванням у подвійному розмірі для обчислення пенсії згідно зі статтею 60 Закону №1788-XII періодів її роботи з 24.09.2006 до 10.08.2007.
Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 24.01.2025 №11 ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії та повідомлено, що після набрання чинності Законом №1058-IV, тобто з 01.01.2004, всі періоди до страхового стажу враховуються в одинарному розмірі, у подвійному розмірі обчислюються періоди роботи тільки для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах. Період роботи з 24.09.2001 до 31.12.2003 зараховано до страхового стажу заявниці в подвійному розмірі при призначенні пенсії. Зарахувати до страхового стажу період роботи з 24.09.2006 до 10.08.2007 у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону №17888-ХІІ немає підстав.

07.02.2025 позивач звернулась до відповідача-1 із заявою, в якій просила здійснити перерахунок пенсії із зарахуванням у подвійному розмірі для обчислення пенсії згідно зі статтею 60 Закону №1788-XII періодів її роботи з 25.09.1997 до 21.09.2001.

За принципом екстериторіальності заяву позивача про перерахунок пенсії розглянуто ГУ ПФУ в Донецькій області.

Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 13.02.2025 №11 ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії та повідомлено, що статтею 60 Закону №1788-XII передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи, в тому числі і до спеціального стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах та за вислугу років, у подвійному розмірі. При цьому на пільгове обчислення стажу мають всі працівники зазначених закладів та їх структурних підрозділів незалежно від займаних посад, крім працівників шкірно-венерологічних закладів. Відповідно до листа Міністерства охорони здоров`я України від 15.02.2006 №10.03.68/286 право на подвоєння стажу у шкірно-венерологічних диспансерах, відділеннях, кабінетах мають лише медичні працівники, які працюють, з хворими на особливо небезпечні інфекції та паразитарні хвороби людини згідно переліку, затвердженого наказом МОЗ України від 19.07.1995 №133. Не користуються правом пільгового обчислення стажу роботи працівники спеціальної лабораторії, яка відповідно до положення проводить дослідження з діагностики ВІЛ-інфекції у населення, оскільки зазначений заклад не займається лікуванням осіб, хворих на СНІД та ВІЛ-інфікованих. Не мають права на подвоєння періодів роботи і працівники дезінфекційних станцій, оскільки вони не належать до інфекційних закладів охорони здоров`я. Заявниця претендує на зарахування у подвійному розмірі стажу за період роботи 25.09.1997 по 21.09.2001 та надала довідку №477 від 06.02.2025, видану з використанням архіву Криворізької міської дезінфекційної станції м. Кривого Рогу. Враховуючи вищевикладене, прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії «Зміна надбавки» відповідно до статті 60 Закону №1788-ХІI згідно з поданою заявою.

Вважаючи оскаржувані рішення відповідачів протиправними, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон №1058-IV.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі Закон № 1788-XII) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі Порядок №637) визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядок №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній відповідних записів.

В трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 містяться записи, зокрема:

Криворізька держдезстанція

№11: 25.09.1997 прийнята на посаду медсестри-евакуатора за переводом;

№12: 21.09.2001 звільнена за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Дитячий тубсанаторій №1

№13: 24.09.2001 зарахувати на посаду інструктора ЛФК;

№14: 01.10.2001 у зв`язку зі змінами в штатному розписі посаду інструктора ЛФК перейменовано на медична сестра з лікувальної фізкультури;

№15: 02.08.2004 на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради від 21 травня 2004 р. за №386-17/ХХІV Дитячий туберкульозний санаторій №1 перейменовано в обласний комунальний заклад «Дитячий туберкульозний санаторій №1» м. Кривий Ріг;

№16: 30.11.2006 звільнена в зв`язку з виходом на пенсію років ст. 38 КЗпП України.

Зі змісту спірного рішення від 13.02.2025 №11 вбачається, що на думку відповідача-2:

- не користуються правом пільгового обчислення стажу роботи працівники спеціальної лабораторії, яка відповідно до положення проводить дослідження з діагностики ВІЛ-інфекції у населення, оскільки зазначений заклад не займається лікуванням осіб, хворих на СНІД та ВІЛ-інфікованих;

- не мають права на подвоєння періодів роботи і працівники дезінфекційних станцій, оскільки вони не належать до інфекційних закладів охорони здоров`я.

З цього приводу, суд зазначає таке.

Так, з матеріалів справи випливає, шо з 25.09.1997 до 21.09.2001 позивач працювала на посаді медсестри-евакуатора у Криворізькій державній дезінфекційній станції.

Відповідно до довідки ВСП «КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР КОНТРОЛЮ ТА ПРОФІЛАКТИКИ ХВОРОБ МІНІСТЕРСТВО ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я УКРАЇНИ» від 06.02.2025 №477.22.7.3, ОСОБА_1 , працювала в Криворізькій міській дезінфекційній станції з 25.09.1997 (згідно з наказом від 25.09.1997 №50) до 21.09.2001 (згідно з наказом від 21.09.2001 №38 звільнено за власним бажанням згідно зі статтею 38 КЗпП України).

Стаття 60 Закону №1788-ХІІ визначає пільги по обчисленню стажу за роботу в деяких медичних закладах, якою встановлено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Отже, стаття 60 Закону №1788-ХІІ виокремлює медичні заклади робота в яких зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. Таким закладами є: лепрозорні і протичумні заклади охорони здоров`я; заклади (відділення) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД; інші інфекційні заклади (відділення) охорони здоров`я; патолого-анатомічні і реанімаційні відділення закладів охорони здоров`я; заклади з надання психіатричної допомоги.

За визначенням статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»:

- інфекційні хвороби - розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення;

- небезпечні інфекційні хвороби - інфекційні хвороби, що характеризуються важкими та (або) стійкими розладами здоров`я в окремих хворих і становлять небезпеку для їх життя та здоров`я;

- особливо небезпечні інфекційні хвороби - інфекційні хвороби (у тому числі карантинні: чума, холера, жовта гарячка), що характеризуються важкими та (або) стійкими розладами здоров`я у значної кількості хворих, високим рівнем смертності, швидким поширенням цих хвороб серед населення;

- джерело збудника інфекційної хвороби (далі - джерело інфекції) - людина або тварина, заражені збудниками інфекційної хвороби.

Із роз`яснень Міністерства охорони здоров`я України №05.03-18-54/973 від 27.01.2010 слідує, що «інфекційний заклад (відділення)» - це заклад (відділення), де надають медичну допомогу хворим на інфекційні хвороби (тобто інфекційна лікарня або інфекційне відділення, протитуберкульозний заклад або відділення тощо) або працюють з матеріалом, який містить або потенційно інфікований збудниками інфекційних хвороб (тобто бактеріологічна лабораторія).

Крім того, Інструкція по санітарно-епідеміологічному режиму і охороні праці персоналу інфекційних лікарень (відділень), затверджена наказом МОЗ СРСР №916 від 04.08.1983, згідно вказівки Міністерства охорони України №165 від 28.05.1996, призначена для головних лікарів і персоналу інфекційних лікарень і інфекційних відділень, а також для працівників санітарно-епідеміологічних та дезінфекційних станцій, та містить ідентичні вимоги і норми щодо режиму та охорони праці працівників інфекційних лікарень (відділень), бактеріологічних і вірусологічних лабораторій інфекційних лікарень та бактеріологічних лабораторій, що обслуговують інфекційні відділення лікарень.

За таких обставин, стаж роботи позивача з 25.09.1997 до 21.09.2001 на посаді медсестри-евакуатора у Криворізькій державній дезінфекційній станції має зараховуватися до спеціального стажу в подвійному розмірі, як це передбачено статтею 60 Закону №1788-XII.

Зі змісту спірного рішення від 24.01.2025 №11 відповідача-1 вбачається, що після набрання чинності Законом №1058-IV, тобто з 01.01.2004, всі періоди до страхового стажу враховуються в одинарному розмірі, у подвійному розмірі обчислюються періоди роботи тільки для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах. Зарахувати до страхового стажу період роботи з 24.09.2006 до 10.08.2007 у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону №17888-ХІІ немає підстав.

Як було зазначено вище у трудовій книжці, позивач працювала у Дитячому тубсанаторії №1 (Дитячий туберкульозний санаторій №1» м. Кривий Ріг) з 24.09.2001 до 30.11.2006.

Згідно з довідкою до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.03.2014 №111, виданої КЗ «КРИВОРІЗЬКИЙ ДИТЯЧИЙ ТУБЕРКУЛЬОЗНИЙ САНАТОРІЙ №1» ДОР», ОСОБА_1 працювала повний робочий день по догляду обслуговуванню хворих дітей в КЗ «КРИВОРІЗЬКИЙ ДИТЯЧИЙ ТУБЕРКУЛЬОЗНИЙ САНАТОРІЙ №1» ДОР».

Прийнята на посаду інструктора ЛФК на 0,5 ставки з 24.09.2001 (наказ від 24.09.2001 №78-K), звільнена з роботи 30.11.2006 у зв`язку з виходом на пенсію за вислугою років згідно зі статтею 38 КЗпП України (наказ №61-К від 30.11.2006);

- з 09.11.2001 до 30.11.2006 сестра медична з лікувальної фізкультури 0,5 ставки - середній медичний персонал має право на пільгове пенсійне забезпечення, Постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, розділ XXIV-2260000а, Постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, розділ XXIV-24а;

- з 02.12.2002 до 20.03.2005 медсестра фізкабінету - середній медичний персонал має право на пільгове пенсійне забезпечення, Постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, розділ XXIV-2260000а, Постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, розділ XXIV-24а.;

- з 21.03.2005 до 30.11.2006 медична сестра палатна - медичний персонал має право на пільгове пенсійне забезпечення, Постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, розділ XXIV-24а;

- з 25.12.2006 до 31.02.2007 молодша медична сестра палатна 0,5 ставки;

- з 01.02.2007 до 31.05.2007 молодша медична сестра-буфетниця 0,5 ставки;

- з 01.06.2007 до 10.08.2007 молодша медична сестра палатна 0,5 ставки.

Підстава:

- підтверджено атестацією робочих місць на пільгове пенсійне забезпечення: наказ від 09.11.2001 № 26;

- підтверджено атестацією робочих місць на пільгове пенсійне забезпечення: наказ від 09.07.2004 №96.

Щодо зарахування в подвійному розмірі періодів роботи позивача з 24.09.2001 до 30.11.2006, з 25.12.2006 до 10.08.2007 у КЗ «КРИВОРІЗЬКИЙ ДИТЯЧИЙ ТУБЕРКУЛЬОЗНИЙ САНАТОРІЙ №1», суд зазначає таке.

Так, КЗ «КРИВОРІЗЬКИЙ ДИТЯЧИЙ ТУБЕРКУЛЬОЗНИЙ САНАТОРІЙ №1» є протитуберкульозним закладом охорони здоров`я, що відповідно до Закону України від 05.07.2001 № 2586-III «Про протидію захворюванню на туберкульоз» (далі - Закон №2586-ІІІ), який був чинний в період спірних правовідносин, є соціально небезпечною інфекційною хворобою.

Так, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 1 Закону №2586-ІІІ протитуберкульозні заклади лікувально-профілактичні заклади охорони здоров`я (протитуберкульозні диспансери, лікарні, санаторно-курортні, інші заклади) чи їх структурні підрозділи, в яких надається медична допомога хворим на туберкульоз. Перелік протитуберкульозних закладів затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Належність вказаного закладу до протитуберкульозного закладу охорони здоров`я підтверджується довідкою до порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.03.2014 №111, виданої КЗ «КРИВОРІЗЬКИЙ ДИТЯЧИЙ ТУБЕРКУЛЬОЗНИЙ САНАТОРІЙ №1» ДОР».

З долученої до матеріалів позову копії довідки розрахунку стажу за формою РС-право вбачається, що період роботи повивача з 24.09.2001 до 31.12.2003, з 01.01.2004 до 20.01.2004, з 01.02.2004 до 20.08.2004, з 01.09.2005 до 30.11.2006 зараховано у подвійному розмірі для визначення права на пенсію.

Втім, період з 24.09.2001 по 31.12.2003 зараховано до страхового стажу позивача в подвійному розмірі і при призначенні пенсії.

Позивач вважає, що період з 24.09.2001 до 30.11.2006, з 25.12.2006 до 10.08.2007 має враховуватись у подвійному розмірі не тільки для визначення права на пенсію, а й при призначенні пенсії.

Суд зазначає, що на підставі частини 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01.01.2004 застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

За правилами пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

За змістом пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

В постанові Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №689/872/17 зазначено, що редакція статті 60 Закону №1788-ХІІ є чинною на теперішній час. Стаття 24 Закону №1058-IV не скасовує статтю 60 Закону №1788-ХІІ. Відповідно до статті 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В постанові Верховного Суду від 20.04.2022 у справі № 214/3705/17, Суд вказав, що за правилами пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону №1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону №1788-ХІІ, в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в т.ч. щодо пільг по обчисленню стажу), станом на час звернення позивача за перерахунком пенсії діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій.

За таких обставин, відповідачем-1 правомірно період роботи з 24.09.2001 до 31.12.2003 зараховано до страхового стажу позивача в подвійному розмірі при призначенні пенсії.

Разом з цим, період з 01.01.2004 до 30.11.2006 зараховано у розмірі, встановленому приписами статті 24 Закону № 1058-IV (у подвійному розмірі для визначення права на пенсію).

Суд зазначає про відсутність підстав для зарахування періоду з 01.01.2004 до 30.11.2006 у подвійному розмірі при призначенні пенсії.

Щодо періоду з 25.12.2006 до 10.08.2007, суд зазначає таке.

Як було зазначено вище, згідно з довідкою до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.03.2014 №111, виданої КЗ «КРИВОРІЗЬКИЙ ДИТЯЧИЙ ТУБЕРКУЛЬОЗНИЙ САНАТОРІЙ №1» ДОР», ОСОБА_1 працювала повний робочий день по догляду обслуговуванню хворих дітей в КЗ «КРИВОРІЗЬКИЙ ДИТЯЧИЙ ТУБЕРКУЛЬОЗНИЙ САНАТОРІЙ №1» ДОР». З 25.12.2006 до 31.02.2007 позивач працювала на посаді «молодша медична сестра палатна» 0,5 ставки; з 01.02.2007 до 31.05.2007 позивач працювала на посаді «молодша медична сестра-буфетниця» 0,5 ставки; з 01.06.2007 до 10.08.2007 позивач працювала на посаді «молодша медична сестра палатна» 0,5 ставки.

Отже, у період з 25.12.2006 до 31.02.2007 позивачка працювала у інфекційному закладі охорони здоров`я.

За правилами статті 60 Закону №1788-XII та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV період роботи у інфекційному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі для визначення права на пенсію.

З копії розрахунку стажу за формою РС-право вбачається, що цей період відповідачем-1 зараховано в одинарному розмірі.

Суд звертає увагу, що період з 01.01.2004 до 30.11.2006 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області правомірно зараховано до страхового стажу у подвійному розмірі для визначення права на пенсію, втім період роботи ОСОБА_1 у інфекційному закладі охорони здоров`я з 25.12.2006 до 10.08.2007 відповідачем-1 безпідставно не включено до страхового стажу у подвійному розмірі, що свідчить про порушення вимог законодавства.

Тому, період роботи позивача з 25.12.2006 до 10.08.2007 підлягає зарахуванню до страхового стажу у подвійному розмірі для визначення права на пенсію.

Позивач також просить здійснити перерахунок та виплату пенсії за періоди роботи з 25.09.1997 по 21.09.2001, з 24.09.2001 по 30.11.2006, починаючи з моменту призначення пенсії, а саме з 01.12.2006, за період роботи з 25.12.2006 по 10.08.2007 з дати звернення за перерахунком, а саме з 08.01.2025, з 24.09.2001 по 30.11.2006, починаючи з моменту призначення пенсії, а саме з 01.12.2006, за період роботи з 25.12.2006 по 10.08.2007 з дати звернення за перерахунком, тобто з 08.01.2025.

Оскільки позивач 22.01.2025 звернулася до відповідача-1 із заявою про перерахунок пенсії, а відповідач-1 рішенням від 24.01.2025 №11 безпідставно відмовив у зарахуванні періоду роботи з 25.12.2006 до 10.08.2007 до страхового стажу у подвійному розмірі для визначення права на пенсію, суд дійшов висновку про необхідність проведення відповідного перерахунку. Такий перерахунок має бути здійснений відповідачем-1 з дати звернення позивача 22.01.2025.

Враховуючи, що рішенням відповідача-2 від 13.02.2025 №11 безпідставно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу позивача у подвійному розмірі періоду роботи з 25.09.1997 до 21.09.2001, а також з огляду на необхідність зарахування періоду роботи з 25.12.2006 до 10.08.2007 у подвійному розмірі, суд дійшов висновку, що відповідний перерахунок має бути здійснений відповідачем-2 з дня звернення позивача до органу ПФУ із відповідною заявою 07.02.2025.

Суд також зазначає про неможливість проведення перерахунку пенсії з дати призначення пенсії (01.12.2006) та з 08.01.2005, оскільки рішення від 15.01.2025, яке винесено пенсійним органом за наслідком розгляду заяви ОСОБА_1 не оскаржується у цій справі. Крім того, позивачем до пенсійного органу в подальшому долучено копію довідки від 07.02.2025. На момент призначення пенсії (2006 рік) дана довідка органом Пенсійного фонду не розглядалась, рішення по ній в 2006 році не приймалось.

Суд звертає увагу, що згідно з пунктом 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення відповідача-1 від 24.01.2025 №11 та рішення відповідача-2 від 13.02.2025 №11 є протиправними та підлягають скасуванню.

ГУ ПФУ в Дніпропетровській області як структурний підрозділ органу, що мав розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії, визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2. Порядку №22-1, є суб`єктом владних повноважень, який має зарахувати до страхового стажу позивача у подвійному розмірі для визначення права на пенсію періоди роботи з 25.12.2006 до 10.08.2007 та здійснити перерахунок пенсії позивача з 22.01.2025.

ГУ ПФУ в Донецькій області як структурний підрозділ органу, що мав розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії, визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2. Порядку №22-1, є суб`єктом владних повноважень, який має зарахувати до страхового стажу позивача у подвійному розмірі періоди роботи з 25.09.1997 до 21.09.2001.

Викладене свідчить, що у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області відповідно до приписів Порядку №22-1 відсутні повноваження стосовно зарахування до страхового стажу позивача у подвійному розмірі періодів роботи з 25.09.1997 до 21.09.2001.

Суд також зазначає про передчасність вимог про виплату позивачу пенсії, адже виплата пенсії буде проведена відповідачем-1 після зарахування відповідних періодів роботи ОСОБА_1 до страхового стажу та проведення відповідачами перерахунку пенсії позивача.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1211,20 грн, що документально підтверджується квитанцією №126374819 від 19.06.2025.

Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно, рішенням яких порушені права позивача, в сумі по 302,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21910427), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: площа Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька обл., 84121; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13486010) про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.01.2025 №11 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу у подвійному розмірі для визначення права на пенсію ОСОБА_1 періоди роботи з 25.12.2006 до 10.08.2007 та здійснити перерахунок пенсії з 22.01.2025.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.02.2025 №11 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу у подвійному розмірі ОСОБА_1 періоди роботи з 25.09.1997 до 21.09.2001 та здійснити перерахунок пенсії з 07.02.2025.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 302 (триста дві) гривні 80 копійок.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судові витрати у розмірі 302 (триста дві) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар