Справа № 127/33237/25
Суддя: Медяна Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я№ 127/33237/25

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 р. м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючої судді Медяної Ю.В.

за участю секретаря судового засідання - Кравчук Ю.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лопарева Е.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В позовній заяві просив поновити йому строк на звернення до суду з даним позовом, визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 в справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУАП №R101310 від 02.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.

Позов мотивовано тим, що 05.12.2025 позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

В цей же день ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 виключено з військового обліку.

26.09.2025 працівниками поліції та співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 було затримано та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 , взято на військовий облік і складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення №923 за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 не пройшов в строк до 05.06.2025 повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.

02.10.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 винесено оскаржувану постанову, якою накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17 000 грн.

Копію даної постанови представником позивача отримано лише 13.10.2025.

Вищевказану постанову позивач вважає необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2024 відкрито провадження у справі. (а.с.36)

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти тверджень, викладених в позовній заяві з підстав їх необгрунтованості. Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, відповідають дійсності, протокол складено відповідно до норм чинного законодавства. Оскаржувана постанова є правомірною та не підлягає скасуванню. (а.с.43-44)

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лопарев Е.В. позов підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову представник позивача отримав 13.10.2025 на свою електронну пошту. (а.с.25)

Доказів того, що відповідач особисто вручив оскаржувану постанову чи направив її позивачу раніше матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст.120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, перебіг строку на оскарження даної постанови почався 14.10.2024.

Позивач через свого представника звернувся до суду з даним позовом 21.10.2024 через систему «електронний суд», тобто у встановлений законом десятиденний строк після отримання оскаржуваної постанови.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Щодо скасування постанови про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії довідки військово-лікарської комісії №217/5180 від 05.12.2022 ОСОБА_1 на підставі ст. 40-А, 39-б графи ІІ розкладу хвороб визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. (а.с.15)

В цей же день ОСОБА_1 знято та виключено з військового обліку, що підтверджується відмітками у його військовому квитку серії НОМЕР_1 . (а.с.10-14)

26.09.2025 відповідальним виконавцем ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим солдатом ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення №923, відповідно до якого 26.09.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_5 працівниками поліції було доставлено як порушника військового обліку військовозобов`язаного ОСОБА_1 . Встановлено, що ОСОБА_1 , маючи статус придатного в мирний час, обмежено придатного у воєнний час, в порушення Закону України «Про внесення змін до п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» №4235-ІХ від 12.02.2025 не пройшов в строк до 05.06.2025 повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст.22 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. (а.с.16)

27.09.2025 ОСОБА_1 направлено на ВЛК для визначення придатності до військової служби, що підтверджується направленням №5011412. (а.с.48)

Згідно з актом про відмову від отримання направлення на ВЛК та/або відмову від проходження ВЛК (медичного огляду) віл 27.09.2025, ОСОБА_1 відмовився від проходження ВЛК. (а.с.48 на звороті)

27.09.2025 відповідальним виконавцем ІНФОРМАЦІЯ_5 старшим солдатом ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення №929, відповідно до якого ОСОБА_1 знаходиться на обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 . 27.09.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 Дімничу намагалися вручити направлення на проходження військово-лікарської комісії, що підтверджується відео зйомкою вручення направлення від 27.09.2025. ОСОБА_1 відмовився від проходження ВЛК, що підтверджується актом про відмову від проходження ВЛК (медичного огляду) від 27.09.2025. Своїми діями ОСОБА_1 в особливий період порушив вимоги ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та правила проходження медичного огляду, передбачені п.4 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 30.12.2022 №1487,і вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. (а.с.47)

Згідно з постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 в справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУАП №R101310 від 02.10.2025, ОСОБА_1 не пройшов (відмовився) від проходження ВЛК (п.2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист») чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 17 000 грн. (а.с.23-24)

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.210-1 КУпАП, відповідальність настає у разі порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст.235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.235 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.210-1 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

За визначенням у частині першій Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Отже, на дату винесення відповідачем оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період, що є підставою для застосування ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Частиною 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац 2); виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац 6).

Згідно ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Згідно ст.42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п.19 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» №1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п.1, 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі Порядок), цей Порядок визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном. Військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з п.22 Порядку, взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Згідно з ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; припинили громадянство України; визнані непридатними до військової служби; досягли граничного віку перебування в запасі; були кандидатами для прийняття на військову службу за контрактом відповідно до частини десятої статті 20 цього Закону, але не були прийняті на військову службу за контрактом; звільнені з військової служби за контрактом відповідно до підпунктів "й" або "к" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі чт. 40-А, 39-б графи ІІ розкладу хвороб визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, що підтверджується копією довідки військово-лікарської комісії №217/5180 від 05.12.2022.

В цей же день ОСОБА_1 знято та виключено з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відмітками у його військовому квитку серії НОМЕР_1 .

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 визнаний у встановленому законом порядку непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та в подальшому був виключений з військового обліку, на нього не розповсюджуються обов`язки, передбачені Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок та військову службу», Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 30.12.2022 №1487 та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють проходження військової служби.

Відповідно до положень ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Водночас, в порушення вказаних вимог в оскаржуваній постанові не зазначено дату, час та місце вчинення правопорушення, обставинии, установлені під час розгляду справи та зміст правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_1 притягнули до відповідальності.

Суд також звертає особливу увагу, що в даній постанові відсутнє посилання на те, що ОСОБА_1 визнаний у встановленому законом порядку непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та в подальшому був знятий та виключений ІНФОРМАЦІЯ_2 з військового обліку, на докази, які підтверджують дану обставину, не надано їм оцінку та не зазначено підстав, чому дані обставини та докази не було взято до уваги при винесенні постанови.

Як вбачається з матеріалів справи працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 стосовно ОСОБА_1 складено два протоколи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП: №923 від 26.09.2025 та №929 від 27.09.2025.

Водночас, оскаржувана постанова не містить жодного посилання на те, який саме протокол досліджувався під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідачем не було вжито належних заходів щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, що є порушенням положень статті 280 КУпАП.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єкта приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про скасування постанови про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_6 при винесені оскаржуваної постанови було не в повній мірі дотримано принципів адміністративної поведінки, що призвело до неповного з`ясування обставин справи та як наслідок до висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Враховуючи, що дії відповідача були неправомірними, а оскаржувана постанова є незаконною, вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення поверненню на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Новий розгляд справи сприятиме відновленню порушених прав позивача під час розгляду справи, та з`ясуванню всіх обставин справи, в тому числі із урахуванням додаткових доказів, з метою встановлення наявності складу та події адміністративного правопорушення.

При цьому, в частині позовних вимог щодо закриття провадження слід відмовити.

З огляду на викладене вище, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

За правилами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки оскаржувана постанова була скасована, за рахунок бюджетних ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 210, 235, 252, 255, 280, 287 КУпАП, ст. 2, 72, 77, 73, 79, 139, 143, 243-246, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Поновити позивачу ОСОБА_1 строк для звернення до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 в справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУАП №R101310 від 02.10.2025 - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУАП №R101310 направити до ІНФОРМАЦІЯ_1 на новий розгляд.

В іншій частині позову, а саме щодо закриття провадження у справі - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 04.12.2025.

Суддя