Справа № 693/1589/25
Суддя: Коцюбинська Ю. Д.
Дата ухвалення: 2025-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 693/1589/25
Провадження № 2-а/693/18/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.12.2025р. м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області в особі судді Коцюбинської Ю.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову позивач вказала, що 09.07.2025 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Укртрансбезпеки Головня Тетяною Сергіївною було винесено постанову серія АВ №00006678 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі Постанова), згідно з якою 08.07.2025 року о 20 год. 46 хв. за адресою Н-14 км. 232 + 365, Миколаївська обл., зафіксовано транспортний засіб VOLVO FH 12, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 13.948 % (1.604 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11.5 тон, відповідальність за що передбачена частиною другою статті 132? Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності засобами поштового позивач не отримувала.

Лише 11.09.2025 року у застосунку «Дія» ОСОБА_1 стало відомо про відкриття виконавчого провадження № 79079448 та стягнення з неї штрафу у сумі 34000 грн.

Оскільки з невідомих позивачу причин вищевказану постанову не була вручена поштовим зв`язком вона звернулася до «УКРПОШТИ» з листом у якому прохала надати інформацію про надходження на її ім`я, або на адресу вул. Глібова, 1, м. Жашків Черкаської області листа або повідомлення з Державної служби України з безпеки на транспорті за період 08 липня по 10 вересня 2025 року. Та зазначити причини невручення вищевказаного листа.

Крім того, ОСОБА_1 зверталася до Державної служби України з безпеки на транспорті та просила надати інформацію про причини невручення їй постанови про накладення адміністративного стягнення та просила не застосовувати до неї подвійне стягнення штрафу.

22.09.2025 року ОСОБА_1 отримала відповідь від відповідача, а 23.09.2025 року отримала відповідь від «УКРПОШТИ».

26.09.2025 року позивач повторно звернулася до «УКРПОШТИ» з листом у якому прохала надати інформацію про надходження на її ім`я, або на адресу вул. Глібова, 1, м. Жашків Черкаської області листа або повідомлення з Державної служби України з безпеки на транспорті. Та зазначити причини невручення вищевказаного листа.

16.10.2025 року отримала відповідь від «УКРПОШТИ».

Позивач, вважає що постанова є необґрунтованою і прийнята з порушенням чинних нормативно-правових актів, тобто неправомірно, оскільки подія і склад адміністративного правопорушення, зазначеного у згаданій постанові, не мали місця, а викладені у ній обставини не відповідають дійсності.

На підставі положень частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що згідно оскаржуваної постанови відповідачем зафіксовано кількість вісей - 5 шт., відстань між вісями 1-2: 3650 мм, 2-3: 6210мм, 3-4: 1300 мм, 4-5: 1320 мм, навантаження на вісь 1 - 6650 кг, 2- 15600 кг, 3 7450 кг, 4 - 7550 кг, 5 - 7800 кг.

Технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення: WIM 24, Q-Free Hi-ТRAC TMU4 WIM зав. № 10026.

В даній справі уповноважена особа не виконала свого обов`язку, не з`ясувала відомості про напівпричіп (контейнеровоз) та не відобразила їх у постанові. Як вбачається зі змісту постанови у ній окрім того, що зазначені дані про транспортний засіб, також зазначені відомості лише щодо маси перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу або навантаження на вісь з інформацією про фактичну масу або навантаження на вісь транспортного засобу в момент зважування. При цьому, у постанові не описано конкретного розрахунку перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України. У постанові не зазначено дійсні обставини, встановлені під час розгляду справи: повну масу транспортного засобу; смугу руху; напрямок руху; категорію транспортного засобу; тип транспортного засобу; ширину, висоту, довжину тощо, а відтак очевидно, що вони не враховувались при встановленні факту перевищення встановлених законодавством вагових норм, що призвело до безпідставного притягнення позивачки до адміністративної відповідальності.

Відомості вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу є визначальними для висновку про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення.

Доказів того, що відповідач, на виконання п. 6 Розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті скористався своїм правом уточнити необхідні відомості перед винесенням оскаржуваної постанови, зокрема, уточнити інформацію щодо транспортного засобу, його технічних характеристик, вантажу який перевозився, щоб встановити реальність відхилення маси, відповідачем зроблено не було.

За вказаних обставин оскаржувана постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та не відповідає вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказ Міністерства інфраструктури України 27 вересня 2021 року № 512, що є також підставою для її скасування.

Так, 08.07.2025 року позивачем перевозився сипучий вантаж насипом, який є рухомим під час руху автомобіля, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час перевезення. За своєю природою сипучий вантаж не міг бути розподілений нерівномірно та, як наслідок, перенавантаження на вісь не могло бути допущено.

Отже, при здійсненні габаритно-вагового контролю транспортного засобу, який здійснює перевезення сипучих вантажів, необхідно брати до уваги лише фактичну повну його масу, без врахування осьового навантаження.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року за № 30).

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

У цьому випадку зважування відбувалось у русі, що неможливо встановлення дійсного показника навантаження на осі у зв`язку перевезенням саме подільного вантажу.

У Постанові зазначено, що навантаження на одиничну вісь з урахуванням похибки склала 13104 кг.

Тому просить суд визнати поважною причиною пропуску строку та поновити строк для звернення до суду з вказаним позовом та визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті від 09.07.2025 серії АВ № 00006678.

Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 29.10.2025 поновлено пропущений строк для звернення до суду та прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі.

11.11.2025 через підсистему «Електронний суд» на адресу суду від представниця відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті за довіреністю Чернової В.В. надійшов відзив на позов, у якому просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. На обґрунтування наявних заперечень зазначила, що із змісту оскаржуваної постанови АВ № 00006678 від 09.07.2025 вбачається, що розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створених системою за допомогою технічних засобів WIM 24, Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, зав. №10026, головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Головня Тетяною Сергіївною, складено постанову серія АВ № 00006678 від 09.07.2025, згідно з якою встановлено, що 08.07.2025 о 20 год 46 хв., за адресою Н-14, км 232+365, Миколаївська обл., зафіксовано транспортний засіб VOLVO FH 12, ДНЗ НОМЕР_2 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 13,948% (1.604 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132 КУпАП.

Система зважування в русі Weigh-in-motion (WIM) - це система комплексного збору інформації, яка містить дані щодо руху транспортних засобів автомобільними шляхами (швидкість, загальна вага, вага окремих осей).

Загалом це майданчик для динамічного зважування автомобілів. Основною метою роботи цієї системи є моніторинг дорожнього руху, фіксація порушень та передання показників Укртрансбезпеці, яка має право накладати штрафи за перевантаження.

Навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на WIM комплексі встановлюється шляхом вимірювання тиску, який створюється шляхом натискання коліс, розташованими на вісі транспортного засобу, на відповідні датчики, які вбудовані у вагову платформу на ваговому пункті. Вони реєструють тиск, який здійснюється на дорожню поверхню, коли транспортний засіб проїжджає. За допомогою цього тиску та інших параметрів, таких як швидкість і розміри ТЗ, система може розрахувати масу ТЗ. Датчики, розташовані під дорожнім покриттям, реєструють цей тиск під час проїзду ТЗ.

Максимальна границя зважування датчиків на WIM комплексі визначається технічними характеристиками самого комплексу та стандартами, які регулюють вагові вимірювання на дорогах.

Ця границя зважування вказує на максимальний доступний тиск, який може створювати одинарна вісь транспортного засобу під час його руху без порушення правил дорожнього. Дані обробляються системою, яка потім розраховує масу транспортного засобу та інші його параметри.

Фактори, що впливають на навантаження на вісь:

Загальна маса автомобіля чим важчий транспортний засіб, тим більше навантаження на осі.

Розподіл ваги рівномірний розподіл вантажу зменшує перевантаження окремих осей.

Тип підвіски залежна або незалежна підвіска впливає на те, як вага розподіляється між колесами.

Кількість осей багатовісні автомобілі мають менше навантаження на кожну окрему вісь, що допомагає зменшити знос дороги.

Окремо звертаємо увагу суду на те, що навантаження на осі було зафіксоване в момент проїзду транспортного засобу через систему габаритно-вагового контролю.

Жодних доказів на підтвердження того, що в момент фіксації правопорушення навантаження на осі були іншим, ніж зафіксовані приладом автоматичним для зважування транспортних засобів у русі Позивачем не надано.

Відповідач звертає увагу суду, що відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, рух транспортних засобів та їх составів дозволяється за умови, що їхні параметри не перевищують допустиме навантаження на одинарну вісь, яке становить 11,5 тонн. Це обмеження є обов`язковим і застосовується незалежно від типу транспортного засобу, зокрема незалежно від того, чи рухався він із напівпричепом-контейнеровозом, що перевозить контейнер або змінний кузов.

Варто зазначити, що відмінність у визначенні граничної ваги транспортного засобу полягає у врахуванні загальної маси. Зокрема, у випадках, коли йдеться про перевезення контейнерів або змінних кузовів, можуть застосовуватися підвищені граничні показники загальної маси транспортного засобу відповідно до чинного законодавства. Однак це жодним чином не впливає на обмеження щодо допустимого навантаження на вісь, яке залишається фіксованим на рівні 11,5 тон.

Таким чином, навіть за умови перевезення контейнера або змінного кузова, якщо навантаження на вісь не перевищує встановленої норми, рух такого транспортного засобу відповідає вимогам законодавства і не може бути підставою для застосування обмежень чи санкцій.

WIM-комплекси відносяться до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що прямо вказано у п.52 Додатку 1 до Технічного регламенту № 94.

За цим Регламентом, засоби вимірювальної техніки, прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь, можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію тільки у разі, коли вони відповідають вимогам Регламенту.

Таким чином, щодо WIM-комплексів як приладів автоматичних для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь застосовується презумпція відповідності засобів вимірювальної техніки..

Така презумпція є вимогою застосування європейських гармонізованих стандартів або вітчизняних ДСТУ.

Відповідно до пунктів 8.14 - 8.15 Глави 8 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (далі Правила № 363) завантажені предмети слід розміщувати і закріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху.

Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Згідно з пунктом 12.1 Глави 12 Правил №363 передбачено, що при транспортуванні вантажів необхідно дотримувати вимог Правил дорожнього руху України.

Відповідно до пункту 12.5 Глави 12 Правил № 363 для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 8.20 Глави 8 Правил № 363 визначено, що водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити Замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню.

Отже, водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема сипучого вантажу автомобільним транспортом зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Наведеними вище нормативними актами не передбачається можливості звільнення перевізника від відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у випадку переміщення вантажу у вантажному відсіку автомобіля.

Переміщення вантажу під час руху є неприпустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху.

Слід зазначити, що згідно п. 3 Інструкції № 512, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/ перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

З фото фіксації правопорушення вбачається, що транспортний засіб проходив рамку вагового контролю одночасно з напівпричепом, проте його окреме визначення у постанові не потребується, так як він не є самостійним суб`єктом адміністративної відповідальності.

Обставина фотофіксації причепу не має суттєвого значення, оскільки факт перевищення вагової норми зафіксовано автоматично.

Отже, Інструкцією № 512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові, в залежності від обставин вчинення порушення.

Постанови, винесені відносно ОСОБА_1 , в повній мірі відповідають формі, затвердженій Додатком 1 Інструкції № 512.

Стосовно вимог до змісту постанови необхідно керуватися виключно ст. 283 КУпАП. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, оскаржувані постанови у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/ перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідають усім вищенаведеним критеріям та містять необхідну інформацію, передбачену КУпАП.

Максимально дозволене навантаження на одинарну вісь транспортного засобу зазначена шляхом посилання на п. 22.5 Правил дорожнього руху України (11,5 тон). Інша інформація, яка формує об`єктивну сторону порушення, не лише міститься в постановах, але й підтверджуються інформаційними файлами та даними фотофіксації, які додаються до даного відзиву.

Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі.

Формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно- вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами:

*% перевищення = ((Xфакт ? Xнорм ? похибка пристрою)/Xнорм)*100%

Xфакт фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр);

Xнорм нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 Правил

дорожнього руху.

Похибка пристрою регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134- 1:2010, помножена на Xфакт при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр), та становить: для параметру довжини ТЗ - 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі.

Так, згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою АВ № 00006678 від 09.07.2025, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу скала 15600 кг, тобто з перевищенням нормативних параметрів навантаження (з урахуванням похибки пристрою) на 13,948% (1.604 тон).

Отже, розрахунок відсоткового перевищення навантаження на одинарну вісь виглядає так:

(15600 - 11500 - 16%* 15600)/ 11500)*100% = 13,948%

Інформація, яка формує об`єктивну сторону порушення, не лише міститься в постанові, але й підтверджуються інформаційними файлами та даними фотофіксації (додаються).

Також, зазначимо, що Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (далі Інструкція, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови.

17.11.2025 року до Жашківського районного суду Черкаської області від позивача ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення. В обґрунтування пояснення позивач вказала, що 11.09.2025 року у додатку «Дія» їй стало відомо про відкриття виконавчого провадження 79079448 на підставі заяви Державної служби України з безпеки на транспорті про примусове виконання постанови серії АВ № 00006678 від 09.07.2025 року та просили примусово стягнути штраф у сумі 34 000 грн.

Згідно постанови серії АВ № 00006678 від 09.07.2025 вбачається, що 08.07.2025 року о 20 год. 46 хв. за адресою Р-14, км.232+365, Миколаївська область зафіксована транспортний засіб Volvo FH 12, реєстраційний номер НОМЕР_2 , навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 13,948 % (1,604 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон., чим допущено порушення пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

За вищевказане правопорушення на позивача накладено штраф у розмірі 17 000 грн.

Вищевказану постанову позивач не отримувала та про її існування їй не було відомо.

15.09.2025 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Укрпошти» з запитом про причини не вручення або не повідомлення її про надходження листа з Державної служби України з безпеки на транспорті на ім`я ОСОБА_1 , за адресою вул. Глібова, 1, м. Жашків Черкаської області. Прохала зазначити причини не повідомлення та не вручення вищевказаного листа та ініціювала проведення службового розслідування.

23.09.2025 року, вона отримала відповідь від АТ «Укрпошти», про те, що «Укрпошта» готова провести перевірку щодо реєстрових поштових відправлень у разі зазначення номеру рекомендованого листа.

26.09.2025 року позивач повторно звернулася з листом до АТ «Укрпошти» з зазначенням номеру поштового відправлення.

16.10.2025 року вона отримала відповідь від АТ «Укрпошти», що згідно облікових даних «Укрпошти», рекомендований лист № 309 прийнятий до пересилання 10.07.2025 року з об`єкта поштового зв`язку м. Київ ( поштовий індекс 01601) на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) надійшов 14.07.2025 року до відділення поштового зв`язку м. Жашків, поштовий індекс 19201. На жаль, підтвердити факт передачі відправлення листоноші в доставку та здійснення інформування не дається можливим.

Додатково повідомлено, що номер телефону у адресі одержувача не зазначений, через що SMS-Viber повідомлення адресата про надходження даного поштового відправлення не здійснювалося.

З вищевикладеного вбачається, що постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, вона не отримувала та про існування вищевказаної постанови їй не було відомо.

АТ «Укрпошта» не підтверджує факт передачі відправлення листоноші в доставку, що підтверджує те, що постанову серії АВ № 00006678 від 09.07.2025 року про притягнення до відповідальності, позивач не отримувала.

Позивач вищевказану позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Крім того, позивач зазначає, що у разі відмови у задоволенні позову просить, не застосовувати до неї подвійного стягнення штрафу в розмірі 34 000 грн., оскільки штраф у сумі 17 000 сплачується не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Оскільки відповідно до ст. 299 КУпАП, при оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 307 КУпАП визначено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У відповідності до частини 5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи викладене, суд розглядає справу за відсутності сторін.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що головним спеціалістом відділу впроваджень систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Головня Т.С. 09.07.2025 винесена постанова серії АВ № 00006678 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створених системою за допомогою технічних засобів WIM 24, Q-Free Hi-ТRAC TMU4 WIM зав. № 10026, головний спеціаліст установив, що 08.07.2025 о 20 год. 46 хв. за адресою: Н-14, км 232+365, Миколаївська області автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб VOLVO FХ 12, д.н.з. НОМЕР_2 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 13,948 % ( 1,604 тон)), при дозволеній максимальному навантаженні на вісь 11.5 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132- 1 КУпАП. Тому було прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу VOLVO FХ 12, д.н.з. НОМЕР_2 є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем - Е. Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в графі особливі відмітки вбачається, що напівпричіп BUNGE? реєстраційний номер НОМЕР_3 , є спеціалізований напівпричіп Н/ПР контейнеровоз -Е .

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ч.4 ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

На виконання вимог абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення).

Відповідно до п.1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (п.3 Положення).

Згідно з п.п.1 п.4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування міському електричному, залізничному транспорті.

За приписами п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: 2) здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; 15) здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; 29) у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Згідно п.7 Положення Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, спеціалізовані та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмірі плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

У силу п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізником Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22,5 Правил дорожнього руху України, на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до пп. 4 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879), габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідальності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрами і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до п. 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Указане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати від 12.02.2020 у справі № 917/210/19.

Відповідно до ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%. Ухилення або відмова від проходження габаритно-вагового контролю, а так само перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, розташування транспортних засобів на проїзній частині, вчинення правопорушень, передбачених частиною шостою статті 121 цього Кодексу, в зоні габаритно-вагового контролю - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Примітка. Дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Суб`єкт відповідальності за правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП визначено ст. 14-3 КУпАП.

Адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 122-2, ч.ч. 2, 3 ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративна відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 №1197 затверджено Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, відповідно до якого підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є: визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування; визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем; оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом; користування фізичною особою транспортним засобом на підставі договору оренди(найму, позички); користування фізичною або юридичною особою транспортним засобом на підставі договору фінансового або оперативного лізингу; оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона. Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174.

Відповідно до п.п. 16-17 указаного Порядку у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Транспортний засіб VOLVO FХ 12, д.н.з. НОМЕР_2 , який є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем екологічний стандарт є власністю ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 . У свою чергу, відносно ОСОБА_1 , було винесено оскаржувану постанову по справі. Зазначене не заперечується сторонами.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Як убачається з оскаржуваної постанови, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу VOLVO FХ 12, д.н.з. НОМЕР_5 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 13,948 % (1,604 тон), при дозволеній максимальному навантажені 11,5 тон. Зафіксовано параметри транспортного засобу - 5 осей, навантаження на вісь 1 - 6650 кг, 2 - 15600 кг, 3 - 7450 кг, 4 - 7550 кг, 5 - 7800 кг, загальна маса - 45050 кг, з урахуванням похибки навантаження на одиночну вісь -13104 кг.

Суд доходить висновку, що оскаржувана постанова містить посилання на технічний засіб, спеціалізований напівпричіп, номер свідоцтва про його повірку та строк його дії, що призводить до можливості його точної ідентифікації.

Відповідно до п. 3 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 №512, (далі - Інструкція №512) під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна мітити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особо може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 4 Інструкції №512 під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує: наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках, відеозаписі (за наявності) в інформаційному файлі; відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках, відеозаписі (за наявності) символам, розпізнаним системою; наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи; наявність у системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув із володіння особи, зазначеної у статті 14-3 КУпАП, внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; наявність та повноту інформації про особу, зазначену у статті 14-3 КУпАП, зафіксованого транспортного засобу; наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; наявність і відповідність дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Опрацювання матеріалів інформаційного файлу здійснюється в один або два етапи (рівні) залежно від наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб або про особу, яка притягається до відповідальності, а також оцінки інших матеріалів інформаційного файлу у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.п. 5, 6 Інструкції № 512 зафіксовані в автоматичному режимі, на першому етапі (рівні) за результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа:

1) за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у частинах першій та другій статті 14-3 КУпАП, щодо відповідності символів номерного знака зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб та відповідальну особу або особу, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки;

2) у разі потреби додаткової перевірки фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, відсутності достовірної та/або повної інформації щодо зафіксованого транспортного засобу, особи, яка притягається до відповідальності, постанову не виносить, а матеріали адміністративної справи невідкладно передає з використанням засобів системи на другий етап (рівень) іншій уповноваженій посадовій особі із зазначенням підстав передання для продовження їх розгляду шляхом детального опрацювання та уточнення наявних матеріалів інформаційного файлу, іншої інформації стосовно транспортного засобу та особи, яка притягається до відповідальності, отриманої із системи, з подальшим прийняттям відповідного рішення;

3) невідкладно передає з використанням засобів системи в автоматизовному режимі таку інформацію до відповідної функціональної підсистеми єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України (далі - ФП ЄІС МВС). При цьому постанова не виноситься.

На другому етапі (рівні) уповноважена посадова особа опрацьовує не пізніше 2-х місяців з дня вчинення правопорушення, передані на розгляд з першого етапу (рівня) матеріали інформаційного файлу, аналізує їх та у разі потреби уточнює необхідні відомості для прийняття рішення у справі шляхом отримання інформації відповідно до законодавства та за результатами опрацювання:

1) у разі наявності у матеріалах інформаційного файлу відомостей про вчинення адміністративного правопорушення, відсутності в матеріалах інформаційного файлу даних про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами, відсутності обставин, визначених статтею 247 КУпАП, з використанням засобів системи виносить адміністративну постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з накладенням кваліфікованого електронного підпису;

2) за наявності хоча б однієї з обставин, визначених статтею 247 КУпАП, закриває провадження у справі без винесення постанови з унесенням відповідної інформації до системи та накладенням кваліфікованого електронного підпису;

3) у разі отримання відомостей про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами невідкладно передає в автоматизованому режимі таку інформацію до ФП ЄІС МВС з метою інформування відповідних органів (підрозділів) Національної поліції України для прийняття рішення згідно із законодавством. При цьому постанова не виноситься.

Суд зазначає, що оскаржувана постанова в повній мірі відповідають вимогам Інструкції № 512.

За приписами ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженням з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 18.01.2001 №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складається до 10% щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16% щодо навантаження на осі.

Можлива максимальна дозволена похибка автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси транспортного засобу здійснюється за формулою: (Мфакт-Ммакс-10%*Мфакт)/Ммакс)*100, (Мфакт - фактична маса транспортного засобу, зафіксована в автоматичному режимі; Ммакс - максимально допустима п. 22. Правил дорожнього руху України, загальна маса транспортного засобу), а навантаження на строєні осі за формулою: (Мфакт-Ммакс-16%*Мфакт)/Ммакс)*100.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

З метою збереження автомобільних доріг від руйнування через значні навантаження на дорожнє покриття законодавцем установлено заборону перевезення вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують установлені параметри фактичної маси та навантаження на вісь (осі).

У контексті п. 22.5 ПДР перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі №803/1540/16.

Транспортний засіб VOLVO FХ 12, д.н.з. НОМЕР_2 , належить на праві власності позивачу, відповідно до оскаржуваної постанови здійснював рух із перевищенням нормативних параметрів, а саме навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 13.948 % (1.604 тон), чим порушено вимоги чинного законодавства України, а саме: п. 22.5 ПДР України, що зафіксовано контролюючим органом.

Отже, факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених п. 22.5 ПДР, доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язані із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, суд вважає, що постанова серії АВ № 00006678 від 09.07.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять) тисяч винесена правомірно та підлягає залишенню у силі.

Крім того, судом встановлено, що 09.07.2025 року постанову серії АВ № 00006678 від 09.07.2025 р. відповідач направив рекомендованим листом з повідомленням про вручення ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 , що підтверджується рекомендованим листом № 309. (а.с.50)

Водночас, вказаний рекомендований лист повернуто із позначкою «за закінченням терміну зберігання», тобто останній не був вручений адресату ОСОБА_1 .

15.09.2025 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Укрпошти» з запитом про причини не вручення або не повідомлення її про надходження листа з Державної служби України з безпеки на транспорті на ім`я ОСОБА_1 , за адресою вул. Глібова, 1, м. Жашків Черкаської області. Прохала зазначити причини не повідомлення та не вручення вищевказаного листа та ініціювала проведення службового розслідування.

Згідно листа АТ «УКРПОШТИ» від 23.09.2025 року, що «Укрпошта» готова провести перевірку щодо реєстрових поштових відправлень у разі зазначення номеру рекомендованого листа.

26.09.2025 року позивач повторно звернулася з листом до АТ «Укрпошти» з зазначенням номеру поштового відправлення.

16.10.2025 року ОСОБА_1 отримала відповідь від АТ «Укрпошти», що згідно облікових даних «Укрпошти», рекомендований лист № 309 прийнятий до пересилання 10.07.2025 року з об`єкта поштового зв`язку м. Київ ( поштовий індекс 01601) на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) надійшов 14.07.2025 року до відділення поштового зв`язку м. Жашків, поштовий індекс 19201. На жаль, підтвердити факт передачі відправлення листоноші в доставку та здійснення інформування не дається можливим. Додатково повідомлено, що номер телефону у адресі одержувача не зазначений, через що SMS-Viber повідомлення адресата про надходження даного поштового відправлення не здійснювалося.

Тобто з вищевикладеного вбачається, що підтвердити факт передання листоноші листа в доставку неможливо.

10.09.2025 року в.о. начальником відділу Жашківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Галиченко Борисом Сергійовичем було відкрито виконавче провадження № 79079448, про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34000 грн. на користь держави. (а.с.7-8)

Позивачка, не погодившись з постановою серії АВ № 00006678 від 09.07.2025 р., оскаржила її в судовому порядку.

Згідно ч.3 ст.291 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Частинами 4, 5, 6, 7 ст.279-5 КУпАП визначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, або повнолітньому члену сім`ї такої особи. У разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовляється від отримання постанови, днем отримання постанови є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову від її отримання. У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або Єдиному державному демографічному реєстрі адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову.

Отже, у розумінні вимог ст.279-5 КУпАП днем отримання позивачкою постанови серії АВ № 00006678 від 09.08.2025 р. відповідач вважає 31.07.2025 р., тобто день коли відправлення № 309 повернуто відправнику, однак, як встановлено судом, АТ «УКРПОШТА» не може підтвердити факт про передання листа 309 листоноші у доставку та не підтверджує факт здійснення доставки листа.

Порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті встановлено статтею 300-2 КУпАП, відповідно до якої у разі сплати особами, зазначеними у статті 14-3 цього Кодексу, штрафу протягом 10 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті така постанова вважається виконаною.

У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті підлягає примусовому виконанню протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили.

У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

Строки і порядок виконання постанови про накладення штрафу встановлено ст.307 КУпАП, відповідно до ч.1 якої штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Стаття 308 КУпАП регулює примусове виконання постанови про стягнення штрафу, відповідно до якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Аналіз вказаних приписів КУпАП вказує на те, закон встановлює десятиденний строк з дня набрання постановою про накладення штрафу законної сили для сплати штрафу, вказаний строк зупиняється у разі її оскарження - до розгляду скарги. При цьому, штраф має бути сплачений не пізніш як через десять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, у разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, при цьому у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

У постанові Касаційного адміністративного суду від 30.01.2024 по справі за № 160/14218/23, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зазначив, що перебіг строку, встановленого частиною першою статті 300-2 КУпАП, на добровільне виконання постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті може бути зупинено відповідно до частини третьої цієї ж статті, у разі оскарження порушником такої постанови в межах 10- денного строку з моменту набрання постановою законної сили.

Оскільки у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови серії АА № 00006678 від 09.07.2025 року відмовлено то відповідно до абз.1 ст.300-2 КУпАП передбачено, що у разі сплати особами, зазначеними у статті 14-3 цього Кодексу, штрафу протягом 10 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті така постанова вважається виконаною.

Абзацом 3 ст.300-2 КУпАП передбачено, що у разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

З вищевказаного вбачається, що перебіг строку відновився 05.12.2025 року.

З викладено вбачається, що позичка повинна сплатити штраф за постановою серії АА № 00006678 від 09.07.2025 р. у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) протягом п`ятнадцяти днів з моменту залишення скарги без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-79, 139, 241-246, 250, 255, 263, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Встановити ОСОБА_1 обов`язок сплатити штраф за постановою серії АА № 00006678 від 09.07.2025 р. у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) протягом п`ятнадцяти днів з моменту залишення скарги без задоволення, тобто з дня набуття законної сили вказаним судовим рішенням.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: Ю. Д. Коцюбинська