Справа № 160/22722/25
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Царікової О.В.,
06.08.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу та стажу для визначення права згідно п 3-1 розділу 15 Закону №1058, ОСОБА_1 період здійснення підприємницької діяльності з 04.12.2001 по 31.12.2003;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити взаємне зарахування періодів роботи на основних професіях та робіт зі Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку, відповідно до частини 5 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 08.01.2025.
Не погоджуючись з прийнятими пенсійним органом рішеннями, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 означену позовну заяву залишено без руху. Позивачеві встановлено строк п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом надання до суду оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 3611,80 грн.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем повністю усунуто недоліки позовної заяви та у строк, встановлений в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.
12.09.2025 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Згідно з Витягом з ЕРС для ФОП Позивач здійснював підприємницьку діяльність з 03.10.1995 по 19.08.2020. До страхового стажу не зараховано періоди здійснення підприємницької діяльності: з 04.12.2001 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.07.2004, з 01.09.2004 по 31.03.2006, з 01.01.2007 по 30.06.2007, з 01.10.2007 по 31.10.2007, з 01.01.2008 по 28.02.2008, з 01.01.2009 по 31.03.2009, з 01.01.2010 по 31.10.2010, з 01.12.2010 по 31.03.2011, з 01.05.2011 по 31.07.2011, з 01.12.2011 по 30.09.2016, оскільки за вищезазначений період здійснення заявником підприємницької діяльності в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Поряд з цим, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Ухвалою суду продовжено строк розгляду справи до 04.12.2025.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
08.01.2025 ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В даному рішенні зазначено наступне:
Вік заявника 59 років 07 місяців 26 днів.
Відповідно до ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2) на пенсію за віком на пільгових умовах мають право працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Страховий стаж особи становить 24 роки 10 місяців 03 дні.
Пільговий стаж особи по Списку №1 07 місяців 20 днів.
Пільговий стаж особи по Списку №2 05 років 11 місяців 27 днів.
До страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди.
Відмовити ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
29.01.2025 ОСОБА_1 повторно звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»
В даному рішенні зазначено наступне:
Вік заявника 59 років 08 місяців.
Страховий стаж заявника становить 26 років 08 місяців 23 дні.
Страховий стаж для визначення права особи на пенсію становить 29 років 03 місяці 07 днів.
За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди здійснення підприємницької діяльності : з 04.12.2001 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.07.2004, з 01.09.2004 по 31.03.2006, з 01.01.2007 по 30.06.2007, з 01.10.2007 по 31.10.2007, з 01.01.2008 по 28.02.2008, з 01.01.2009 по 31.03.2009, з 01.01.2010 по 31.10.2010, з 01.12.2010 по 31.03.2011, з 01.05.2011 по 31.07.2011, з 01.12.2011 по 30.09.2016, оскільки за вищезазначений період здійснення заявником підприємницької діяльності в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків.
Відмовити ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
За наявними документами заявник має право на пенсійну виплату з 13.05.2028.
16.06.2025 ОСОБА_1 повторно звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»
В даному рішенні зазначено наступне:
Вік заявника 60 років.
Відповідно до ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2) на пенсію за віком на пільгових умовах мають право працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди здійснення підприємницької діяльності : з 04.12.2001 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.07.2004, з 01.09.2004 по 31.03.2006, з 01.01.2007 по 30.06.2007, з 01.10.2007 по 31.10.2007, з 01.01.2008 по 28.02.2008, з 01.01.2009 по 31.03.2009, з 01.01.2010 по 31.10.2010, з 01.12.2010 по 31.03.2011, з 01.05.2011 по 31.07.2011, з 01.12.2011 по 30.09.2016, оскільки за вищезазначений період здійснення заявником підприємницької діяльності в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків.
Пільговий стаж особи по Списку №1 07 місяців 20 днів.
Пільговий стаж особи по Списку №2 05 років 11 місяців 27 днів.
До пільгового стажу зараховано всі періоди трудової діяльності.
Особа має право на пенсійну виплату з 13.05.2028.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями пенсійного органу, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, прийнятий 09.07.2003 року (далі - Закон №1058-IV).
Згідно ч. 1 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а наявність відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу.
Законодавець чітко визначив, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Наявність же відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до абз. 1 п. 1 Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з ч.1 ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Розділу XIV-1 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Згідно з п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Як вбачається з матеріалів справи та з розрахунку форми ПС-право, до пільгового стажу позивача зараховано всі періоди. Вказане не заперечується сторонами та не є предметом позову.
Стосовно позовної вимоги зарахувати до загального страхового стажу період здійснення підприємницької діяльності з 04.12.2001 по 31.12.2003, суд зазначає наступне.
Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 №550884 ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець, дата проведення державної реєстрації 04.12.2001.
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058), який набрав чинності 01.01.2004, страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Абзацом першим частини другої статті 24 Закону № 1058 передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону № 1058 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058 (до 01.01.2004), а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. (далі Реєстр застрахованих осіб).
Статтею 11 Закону № 1058 визначено категорії осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, зокрема це фізичні особи підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Законодавством, що діяло до 01.01.2004, зокрема Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, передбачено, що періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ). Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в Реєстрі застрахованих осіб.
Статтею 56 Закону № 1788 передбачено, що до стажу роботи зараховується будь-яка робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.
Так, для зарахування місяця до страхового стажу ФОП повинен сплатити ЄСВ у розмірі не менше мінімального страхового внеску за цей місяць, що дорівнює 22% від мінімальної заробітної плати. Якщо внесок був меншим, місяць зараховується до стажу пропорційно сплаченим внескам або не зараховується взагалі, якщо є заборгованість.
Згідно листа ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 03.06.2025 за наявною інформацією ФОП ОСОБА_1 здійснював діяльність:
- з 04.12.2001 по 31.12.2011 дані відсутні.
Згідно листа ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 25.07.2025 №0400-010307-8/142385 вбачається, що згідно з електронною архівною базою даних Пенсійного фонду України, наявна інформація за період з 04.12.2001 по 31.12.2003, а саме за період з 04.12.2001 по 31.12.2003 ФОП ОСОБА_1 надано за 4 квартал 2001, 2002 та 2003 роки звіт про нарахування збору на обов`язкове державне пенсійне страхування й інших надходжень та витрачання коштів Пенсійного фонду згідно з формою 4-ПФ без нарахувань. Кошти не сплачувались.
Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 №550884 ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець, оскільки матеріали справи не містять доказів сплати мінімальних страхових внесків за вказаний період.
Стосовно позовної вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити взаємне зарахування періодів роботи на основних професіях та робіт зі Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку, відповідно до частини 5 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки згідно розрахунку форми ПС-право позивачу зараховані до пільгового стажу всі періоди трудової діяльності, а саме по Списку №1 та по Списку №2.
Суд зазначає, що призначення пенсії позивачу залежить від достатності необхідного страхового та пільгового стажу.
Суд дійшов висновку, що навіть якщо додати вказаний позивачем стаж, його загальний страховий стаж та пільговий стаж все одно є недостатнім для призначення пенсії, що є підставою для відмови.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
З огляду на відмову у задоволенні позовних вимог розподіл судових витрат між сторонами зі сплати судового збору у даній справі не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-77, 90, 94, 139, 241-246, 255, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 04.12.2025.

Суддя О.В. Царікова