Справа № 760/16603/24
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В., секретар судового засідання Заліська Є.Я., за участі представника відповідача Ільєнко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві на рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 13 серпня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В :

11.07.2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві, в якому просила скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 02 липня 2024 року №19/4833, винесену ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.165-2 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постанова є незаконною та такою, що прямо порушують права позивача, як директора, та права ТОВ «ГРІНВІЛЬ СЕРВІС».

Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 13 серпня 2025 р. позовні вимоги задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при прийнятті спірної постанови не здійснено належного, об`єктивного, повного та всебічного розгляду справи про вчинення директором ТОВ «Грінвіль Сервіс» ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема, відповідачем не визначено склад адміністративного правопорушення, яке інкримінується позивачу.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду, подали апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимоги.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідач діяв в межах та у спосіб визначений законом, оскаржувана постанова прийнята з дотриманням норм КУпАП.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року відкрито апеляційне провадження у цій справі та справу витребувано із суду першої інстанції.

Після надходження справи, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року призначено розгляду справи у відкритому судовому засіданні на 12 листопада 2025 р. о 11:50 годин та продовжити строк розгляду справи на розумний термін, достатній для всебічного та повного розгляду справи.

21 жовтня 2025 року до апеляційного суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з огляду перебування представника відповідача у додатковій оплачуваній відпустці, яке суд задовольнив та відклав розгляд справи на 03 грудня 2025 о 12:20 год.

У судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Позивач також до суду не прибула, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не перешкоджає слухання справи.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 02 липня 2024 року першим заступником начальника Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №19/4833, якою притягнуто ОСОБА_1 як директора ТОВ «Грінвіль Сервіс» до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.165-2 КУпАП.

Відповідно до змісту постанови, 11 червня 2023 року о 15.50 у приміщенні ТОВ «Грінвіль Сервіс» за адресою: м. Київ, вул. Миколи Пимоненка, 19, директор здійснила надлишкове нарахування за послугу постачання електричної енергії за період із моменту отримання права власності на кожну квартиру окремо мешканців житлового будинку АДРЕСА_1 по 10 березня 2023 року, чим було порушено вимоги п.1 Додатку 3 до Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії, яке затверджено постановою КМУ від 05 червня 2019 року №483 (в редакції постанови КМУ від 11 серпня 2021 року №859) на електроенергію для побутових споживачів до 31 березня 2023 року та вимоги ч.1 ст.12 Закону України «Про ціни та ціноутворення», Акт №1524-10 від 11 червня 2024 року.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (стаття 11 КУпАП).

Отже, оцінюючи склад адміністративного правопорушення, виходячи із загальної теорії права, то склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 165-2 КУпАП порушення порядку формування, встановлення та застосування цін і тарифів, а також знижок, націнок, доплат до них тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - у розмірі ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтями 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до статей 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

У рекомендації №К(91) І Комітету Ради Європи Державам членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З огляду на викладене, колегія суддів зауважує, що для встановлення у діях правопорушника складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.165-2 КУпАП, необхідно встановити, що вона дійсно порушила порядок формування, встановлення та застосування цін і тарифів.

За приписами п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу та події адміністративного правопорушення.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має обов`язок всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

У той же час, основні засади цінової політики і регулює відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення визначає Закон України «Про ціни і ціноутворення».

За правилами ст.17 Закону України «Про ціни і ціноутворення», основними функціями уповноважених органів є: виконання контрольно-наглядових функцій за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснення державного спостереження у сфері ціноутворення; запобігання порушенням у сфері ціноутворення.

Статтею 12 Закону України «Про ціни і ціноутворення» визначені державні регульовані ціни, зокрема,

1. Державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб`єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку.

Державні регульовані ціни можуть запроваджуватися на товари суб`єктів господарювання, які порушують вимоги законодавства про захист економічної конкуренції.

2. Державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації).

3. Зміна рівня державних регульованих цін здійснюється в порядку і строки, що визначаються органами, які відповідно до цього Закону здійснюють державне регулювання цін.

Зміна рівня державних регульованих цін може здійснюватися у зв`язку із зміною умов виробництва і продажу (реалізації) продукції, що не залежать від господарської діяльності суб`єкта господарювання.

4. Кабінет Міністрів України, органи виконавчої влади, державні колегіальні органи та органи місцевого самоврядування під час встановлення державних регульованих цін на товари до складу таких цін обов`язково включають розмір їх інвестиційної складової частини.

Закон України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» визначає правові засади державного регулювання у сфері комунальних послуг.

Порядок організації діяльності національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, визначається Законом України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг".

Статтею 3 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» визначені завданням національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, які полягають у здійсненні державного регулювання діяльності суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», державний нагляд (контроль) за діяльністю суб`єктів господарювання на ринку комунальних послуг здійснюється шляхом перевірки стану виконання суб`єктами природних монополій та суб`єктами господарювання на суміжних ринках вимог закону та/або ліцензійних умов відповідно до порядку контролю за дотриманням ліцензійних умов.

Тобто, дія Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» як спеціального закону визначена чіткими рамками щодо державного нагляду (контролю) у сфері комунальних послуг.

Таким чином, дія Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю)» у сфері господарської діяльності не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення саме Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг.

При цьому, Закон України «Про ціни і ціноутворення» визначає основні засади цінової політики і регулює відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення.

Встановлення ціни - затвердження (фіксація) рівня ціни; застосування ціни - продаж (реалізація) товару за встановленою ціною; формування ціни - механізм визначення рівня ціни товару (стаття 1 Закону України «Про ціни і ціноутворення»).

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках, - є предметом регулювання Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

НКРЕКП встановлює ціни (тарифи) на електричну енергію, що відпускається населенню для побутових потреб, у тому числі диференційовані за обсягами спожитої електричної енергії та/або за групами споживачів.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, 02.07.2024 Головним управлінням Держпродспоживслужби в місті Києві винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №19/4833 за ч.1 ст.165-2 КУпАП, відповідно до якого директор ТОВ «ГРІНВІЛЬ СЕРВІС» ОСОБА_1 здійснила надлишкове нарахування за послугу постачання електричної енергії за період із моменту отримання права власності на кожну квартиру окремо мешканців житлового будинку АДРЕСА_1 по 10 березня 2023 року, чим порушено вимоги пункту 1 Додатку 3 до Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 року №483, на електроенергію для побутових споживачів до 31 березня 2023 року, та вимоги ч.1 ст.12 Закону України «Про ціни та ціноутворення».

Разом з тим, судом встановлено, що ПрАТ «АБС-УКР» є замовником будівництва об`єкта «Реконструкція та забудова території, обмеженої вул. Глибочицькою, вул. Студентською та вул. Пимоненка у Шевченківському районі м. Києва» на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 18 липня 2011 року №КВ 1, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві. Сертифікатом від 07 травня 2021 року №ІУ41 засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта «Реконструкція та забудова території, обмеженої вул. Глибочицькою, вул. Студентською та вул. Пимоненка у Шевченківському районі м. Києва (будинок № 2, 1-й пусковий комплекс, ІІ черга будівництва)» проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації. Розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 08 вересня 2021 року №523 новозбудованому житловому будинку присвоєно поштову адресу: м. Київ, вул. Миколи Пимоненка, 19. Відповідно до Протоколу Загальних зборів ОСББ «ГРІНВІЛЬ ПАРК КИЇВ» від 24 грудня 2021 року №2 прийнято рішення обрати Управителем багатоквартирного Будинку (м. Київ, вул. Миколи Пимоненка, 19) - ТОВ «ГРІНВІЛЬ СЕРВІС», затверджено тариф на послуги з управління у розмірі 33,83 грн на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку, затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. На підставі прийнятих на загальних зборах ОСББ «ГРІНВІЛЬ ПАРК КИЇВ» рішень між ТОВ «ГРІНВІЛЬ СЕРВІС» та ОСББ «ГРІНВІЛЬ ПАРК КИЇВ», як колективним споживачем, укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 24 грудня 2021 року №ГС-7. Управителем в повному обсязі здійснюється робота щодо забезпечення належних умов проживання у будинку і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців шляхом утримання і ремонту спільного майна співвласників будинку, місць загального користування, об`єктів благоустрою та прибудинкової території. Так, п.2.5. та пп.2.5.6. договору встановлено, що послуга з управління будинком надається відповідно до вимог до якості згідно з додатком №4 до договору і є його невід`ємною частиною і включає, зокрема, купівлю електричної енергії для забезпечення особистих (індивідуальних) потреб співвласників з подальшою компенсацією співвласниками її вартості відповідно до показників лічильників електричної енергії. Купівля електричної енергії управителем проводиться тимчасово, до моменту підключення будинку до електромережі по постійній схемі та можливості укладання співвласниками прямих індивідуальних договорів з постачальником електричної енергії та оператором системи розподілу.

На виконання вищезазначеної вимоги договору між ТОВ «ГРІНВІЛЬ СЕРВІС» та генпідрядною будівельною організацією об`єкту «Реконструкція та забудова території, обмеженої вул. Глибочицькою, вул. Студентською та вул. Пимоненка у Шевченківському районі м. Києва» - ПП «РЕМСЕРВІС» укладено договір про відшкодування витрат на комунальні послуги від 01 лютого 2022 року №ГС-9. Шляхом підписання вказаного договору сторони домовились, що сторона-1 ТОВ «ГРІНВІЛЬ СЕРВІС», як сторона зацікавлена у збереженні та безперебійній експлуатації багатоквартирного будинку за адресою: 04050, м. Київ, вул. Миколи Пимоненка, 19, його квартир, нежитлових приміщень, місць загального користування тощо, починаючи з дня укладення цього договору відшкодовує стороні-2 ПП «РЕМСЕРВІС» обумовлену договором частину витрат на комунальні послуги (в тому числі постачання електричної енергії), а сторона-2 зобов`язується своєчасно оплачувати рахунки відповідних комунальних підприємств в тому числі і щодо електропостачання (за встановленими для таких постачальних компаній тарифами) та здійснювати, в межах своєї компетенції та відповідальності, інші заходи для забезпечення належного надання комунальних послуг, потрібних для утримання та експлуатації вказаного будинку.

ТОВ «ГРІНВІЛЬ СЕРВІС» постачання електричної енергії споживачу не здійснює, прибутку у сфері електропостачання ТОВ «ГРІНВІЛЬ СЕРВІС» не отримує, а кошти, що надходять від мешканців будинку, перераховуються транзитом ПП «РЕМСЕРВІС» за договором про відшкодування витрат на комунальні послуги від 01 лютого 2022 року №ГС-9.

Отже, ТОВ «ГРІНВІЛЬ СЕРВІС» є управителем багатоквартирного будинку та не є виконавцем комунальної послуги, а купівля електричної енергії для забезпечення особистих (індивідуальних) потреб співвласників з подальшою компенсацією співвласниками її вартості згідно показників лічильників електричної енергії здійснюється ТОВ «ГРІНВІЛЬ СЕРВІС» на підставі договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 24 грудня 2021 року №ГС-7.

Даним обставинам відповідачем не було надано належної оцінки взагалі.

При цьому, штраф накладено на посадову особу з прізвищем « ОСОБА_1 », однак прізвище директора ТОВ «ГРІНВІЛЬ СЕРВІС» є «ОСОБА_1». До того ж, постанова стосується житлового будинку АДРЕСА_1, а ТОВ «ГРІНВІЛЬ СЕРВІС» не має жодного відношення до вказаного у постанові будинку та не здійснює його утримання.

Обов`язок доказування відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності своїх дій, рішень чи бездіяльності в адміністративних справах не може бути перекладено на позивача.

Статтею 55 Конституції України гарантовано, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За таких обставин, враховуючи все вищевикладене, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем при прийнятті спірної постанови не здійснено належного, об`єктивного, повного та всебічного розгляду справи про вчинення директором ТОВ «Грінвіль Сервіс» ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема, не надано належних та допустимих доказів для підтвердження здійснення позивачем адміністративного правопорушення, за яке останнього було притягнуто до відповідальності оскаржуваною постановою, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм процесуального права, тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 242, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві на рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 13 серпня 2025 р. - залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 13 серпня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк