Справа № 756/19147/25
Суддя: Пукало А. В.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/756/244/25
Оболонський районний суд міста києва
УХВАЛА

02 грудня 2025 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Пукало А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою.

У позовній заяві позивач просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про нібито порушення ОСОБА_1 правил військового обліку;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити з цього Реєстру відомості про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку та про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 направити до органів Національної поліції повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 як особи, що нібито вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП;

- стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позов подано як адміністративний, тому питання про відкриття провадження у справі судом вирішується за правилами КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно із ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів у сфері медіа, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників суб`єктів у сфері медіа, оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні, або особами без громадянства; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6) адміністративні справи за позовними заявами територіального центру комплектування та соціальної підтримки з приводу тимчасового обмеження громадян України у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою та третьою цієї статті.

Предметом позову є визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про нібито порушення ОСОБА_1 правил військового обліку; покладення на відповідача обов`язку виключити з цього Реєстру відомості про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку та про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а також направити до органів Національної поліції повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 як особи, що нібито вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Як зазначено у позові, протокол про адміністративного правопорушення щодо позивача не складався, постанова у справі про адміністративного правопорушення не виносилася. Отже, справа про адміністративне правопорушення відсутня.

Слід зауважити, що статтею 286 КАС України визначені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, частиною третьою статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тобто, у місцевого загального суду як адміністративного за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності немає повноважень визнати протиправними дії відповідача та зобов`язати його вчинити дії.

Таким чином, ураховуючи вищенаведений перелік справ, підсудних місцевим загальним судам як адміністративним судам, що є вичерпним, встановлено, що предмет досліджуваної позовної заяви не належить до предметної підсудності місцевих загальних судів як адміністративних судів.

Усі справи, що підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, розглядаються судами за встановленими Законом правилами розмежування предметної юрисдикції, а їх порушення - є ознакою незаконності рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 318 КАС України прийняття судом рішення з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25 - 28 цього Кодексу, є підставою для скасування рішення суду і направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

За правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 21 липня 2019 року у справі № 855/306/19, належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил територіальної, інстанційної та предметної підсудності.

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Разом з тим, чинне процесуальне законодавство не передбачає можливості постановлення ухвали про повернення позовної заяви, у разі її предметної непідсудності суду, чи про відмову у відкритті провадження за такою заявою.

В той же час статтею 29 КАС України також не передбачено можливості передачі адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого відповідно до предметної юрисдикції.

У зв`язку з викладеним, оскільки чинним законодавством не визначена процедура передачі адміністративної справи на розгляд іншому адміністративному суду у випадку порушення правил предметної підсудності, необхідно застосовувати до правовідносин аналогію закону, визначену частиною шостою статті 7 КАС України.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною першою статті 30 КАС України встановлено, що спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4-6 частини першої цієї статті, суд вирішує ухвалою.

Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено (частина шоста статті 29 КАС України).

За таких обставин, суддя приходить до висновку що вказаний позов не підсудний Оболонському районному суду м. Києва, у зв`язку з чим підлягає передачі до Київського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 160, 161, 260, 262 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії передати на розгляд до Київського окружного адміністративного суду (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Андрій ПУКАЛО