Справа № 160/26209/24
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2025-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, подана представником позивача адвокатом Манукяном Георгієм Георгійовичем, у якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 з 01.12.2021 призначення, нарахування та виплату пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.
Ухвалою суду від 07.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
Ухвала в електронній формі вважається врученою відповідачу 08.10.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Копію ухвали від 07.10.2024 у паперовій формі з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано 18.10.2024, що підтверджується розпискою, яка міститься у матеріалах справи.

Станом на час розгляду справи від відповідача до суду відзив не надійшов. Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зважаючи на те, що відповідача було належним чином повідомлено про відкриття провадження у справі, своїм правом на подання відзиву відповідач не скористався, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Головним управлінням Національної гвардії України 02.08.2017.

Згідно із записами у трудовій книжці серії НОМЕР_3 та витягу з послужного списку ОСОБА_1 з 30.11.2016 до 30.11.2021 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

У наказі командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 307 від 30.11.2021 (по стройовій частині) про припинення контракту про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України та виключення зі списків особового складу військової частини ОСОБА_1 зазначено, що на 30.11.2021 його вислуга років у календарному обчисленні становила 23 роки 11 місяців 12 днів, у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) 03 роки 03 місяці 20 днів.

У розрахунку вислуги років для призначення пенсії від 02.02.2023, складеного начальником відділення кадрів військової частини НОМЕР_1 вислуга років ОСОБА_1 на 30.11.2021 у календарному обчисленні становила 23 роки 11 місяців 12 днів, у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) 03 роки 03 місяці 20 днів, вислуга років для призначення пенсії на 30.11.2021 27 років 03 місяці 02 дні. Підставою розрахунку зазначено рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 у справі № 160/3883/22 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06.12.2022 у справі № 160/3883/22.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 у справі № 160/3883/22, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.12.2022, визнано дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документів, передбачених постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, для вирішення питання про призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які оформлені листом № 148 від 15.02.2022, протиправними; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України зарахувати до вислуги років ОСОБА_1 для призначення пенсії на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за три місяці час проходження служби з 06.04.2017 по 07.06.2017; з 08.08.2017 по 07.10.2017; з 06.12.2017 по 07.02.2018; з 11.05.2018 по 08.08.2018; з 07.11.2018 по 08.02.2019; з 06.05.2019 по 12.08.2019; з 23.12.2019 по 13.02.2020; з 12.08.2020 по 12.11.2020, протягом якого ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції м. Маріуполь Донецької області та участь в Операції об`єднаних сил на сході країни ОТУ «Схід» Донецької області, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення Операції об`єднаних сил; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документи, передбачені постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, для вирішення питання про призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 .

У вказаному рішенні суд дійшов висновку, що із зарахуванням часу служби в пільговому обчисленні вислуга років позивача становить понад 25 календарних років, що свідчить про те, що відповідач має підготувати та направити документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, передбачені постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, для вирішення питання про призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.04.2023 № 0400-010311-8/52751 було повернуто військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України без виконання документи для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 як такі, що не відповідають вимогам постанови правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, для приведення їх у відповідність.

Листом Головного управління Національної гвардії України від 23.06.2023 № 27/11/4-М-2463 повідомлено представника позивача про відсутність у військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України повноважень щодо підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсій, та що уповноваженим структурним підрозділом з підготовки та подання таких документів визначено фінансово-економічне управління Головного управління Національної гвардії України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2024 у справі № 160/25002/23, що набрало законної сили 10.05.2024, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної гвардії України щодо непідготовки та ненаправлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за формою, наведеною у додатку 7 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, та всіх необхідних документів; зобов`язано Головне управління Національної гвардії України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за формою, наведеною у додатку 7 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, та всіх необхідних документів.

За результатами розгляду подання Головного управління Національної гвардії України від 16.07.2024 № 7569 про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення № від 01.08.2024 про відмову у призначенні пенсії. У рішенні зазначено, що за даними подання Головного управління Національної гвардії України від 16.07.2024 № 7569 ОСОБА_1 звільнений зі служби 30.11.2021, час служби в календарному обчисленні становить 23 роки 11 місяців 12 днів, тоді як для призначення пенсії необхідною є календарна вислуга років не менш ніж 25 календарних років. Підстави для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 відсутні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Статтею 1 Закону № 2262-XII встановлено, що особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з пунктом «в» статті 1-2 Закону № 2262-XII право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України.

Стаття 2 Закону № 2262-XII визначає, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

За приписами пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ Кабінет Міністрів України 17.07.1992 прийняв постанову № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

На час звільнення позивача з військової служби (листопад 2021 року) діяла редакція пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей», яка визначала види служби, які зараховуються, зокрема, військовослужбовцям військової служби за контрактом, на пільгових умовах для призначення пенсії за вислугу років (зокрема, один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції).

Постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022, яка набрала чинності 19.02.2022, до постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 внесено зміни, доповнено її пунктом 2-1 такого змісту: « 2-1. Для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.».

Пункт 3 постанови № 393 (в редакції постанови № 119) визначає, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Отже, пункт 3 постанови № 393 (в редакції постанови № 119) визначає види служби, які зараховуються, зокрема, військовослужбовцям військової служби за контрактом на пільгових умовах лише для визначення розміру пенсії за вислугу років, а не для призначення такої пенсії.

Правове регулювання щодо права на призначення пенсії за вислугу років зазнало змін і, у зв`язку з такими змінами, як Закон № 2262-ХІІ, так і постанова № 393 (в редакції постанови № 119) виникнення, зокрема, в колишнього військовослужбовцям військової служби за контрактом права на таку пенсію пов`язують із наявністю певної вислуги років в календарному обчисленні, а не пільговому.

Розглядаючи питання розбіжностей у застосуванні норм матеріального права, слід взяти до уваги, що різні аспекти дії закону у часі неодноразово досліджувалися Конституційним Судом України.

Зокрема, у рішенні від 09.02.1999 № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що у регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У рішенні Конституційного Суду України від 12.07.2019 № 5-р(I)/2019 Конституційний Суд України висловив думку, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування (абзац четвертий пункту 5 мотивувальної частини).

Отже, у разі безпосередньої (прямої) дії закону в часі новий нормативний акт поширюється на правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, або до набрання ним чинності і тривали на момент набрання актом чинності.

Якщо під час вирішення суб`єктом владних повноважень певного питання (в даній справі щодо наявності підстав для призначення позивачу пенсії за вислугу років), до прийняття остаточного рішення було змінено нормативно-правове регулювання, суб`єкт владних повноважень не має законних можливостей для прийняття рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання, яке є нечинним, а його рішення та дії в цих випадках не можуть вважатися протиправними за формальними ознаками.

Такого ж висновку, вирішуючи можливість застосування до спірних правовідносин нормативно-правового акта, який зазнав змін з моменту звернення позивача до суб`єкта владних повноважень, до моменту прийняття останнім рішення за результатами розгляду такого звернення, дійшов Верховний Суд у складі у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 у справі № 803/1541/16.

Крім того, наведений вище висновок правозастосування знайшов свій розвиток та був підтриманий у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 10.12.2024 у справі № 520/5695/23.

Постанову № 119 прийнято Кабінетом Міністрів України на реалізацію своїх повноважень та після прийняття такої постанови і стаття 12 Закону № 2262-XII, і Постанова № 393 встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування.

Так, виходячи з положень статті 12 Закону № 2262-XII та пунктів 1 та 2-1 Постанови № 393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 Постанови № 393 визначає, що певні періоди підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

Тобто, постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393» усунуто розбіжності між Законом № 2262-XII та Порядком № 393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII.

Умовою для призначення пенсії за вислугу років для осіб, які звільнились зі служби до набрання чинності постанови № 119, але звернулись із заявою про оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ після набрання чинності зазначеної постанови, є наявність календарної вислуги років, без можливості обрахунку такої вислуги в пільговому обчисленні.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04.02.2025 у справі № 260/716/23.

Верховний Суд у складі у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 10.12.2024 у справі № 520/5695/23 сформував правовий висновок, відповідно до якого визначальним у спірних правовідносинах є момент, коли позивач почав реалізовувати своє право на призначення пенсії. Ураховуючи те, що він звернувся з заявою про оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону № 2262-ХІІ у 2023 році, після набрання чинності постановою № 119, то суб`єкт владних повноважень не має законних можливостей для прийняття рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання, яке є нечинним, відтак його рішення та дії в цих випадках не можуть вважатися протиправними.

Судом у справі, що розглядається встановлено, що календарна вислуга років позивача становить 23 роки 11 місяців 12 днів, у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) 03 роки 03 місяці 20 днів.

Позивач почав реалізовувати своє право на призначення пенсії у грудні 2021 року, тобто до прийняття постанов № 119 та набрання нею чинності, звернувшись із заявою про оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону № 2262-ХІІ до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Листом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 15.02.2022 № 148 було повідомлено позивача про відсутність у нього права на призначення пенсії за вислугу років з урахуванням пільгової вислуги, оскільки він не має встановленої пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ календарної вислуги років.

Як вже зазначено, позивач у судовому порядку оскаржив таку відмову військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та рішенням суду від 17.06.2022 у справі № 160/3883/22, що набрало законної сили 06.12.2022, було в тому числі зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документи, передбачені постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, для вирішення питання про призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 .

Направлені військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України до Головного управління Національної гвардії України та до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документи для вирішення питання про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 було повернуто.

Після отримання листа Головного управління Національної гвардії України від 23.06.2023, яким повідомлено про уповноважений структурний підрозділ з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення пенсії, позивач 19.07.2023 засобами поштового зв`язку надіслав до фінансово-економічного управління Головного управління Національної гвардії України заяву про оформлення необхідних документів і подання про призначення пенсії за вислугу років, та направлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Відмова Головного управління Національної гвардії України, викладена у листі від 09.08.2023, в оформленні подання про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 була оскаржена ним у судовому порядку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2024 у справі № 160/25002/23 було зобов`язано Головне управління Національної гвардії України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за формою, наведеною у додатку 7 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, та всіх необхідних документів.

Відповідач за результатами розгляду подання Головного управління Національної гвардії України від 16.07.2024 № 7569 про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відмовив у призначенні пенсії з підстави відсутності необхідної вислуги років у календарному обчисленні.

Моментом виникнення у позивача права на пенсію за вислугою років є дата звільнення зі служби, а тому до спірних правовідносин належить застосовувати умови призначення пенсій за вислугу років, які діяли на момент звільнення ОСОБА_1 зі служби та його первинного звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до розрахунку вислуги років для призначення пенсії, складеного 02.02.2023 військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України, вислуга років ОСОБА_1 у календарному обчисленні на день звільнення становить 27 років 03 місяці 02 дні. Отже, відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови № 393 (у редакції на дату звільнення позивача) він набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі вказаного Закону.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, зокрема, у постанові від 25.05.2022 у справі № 480/4643/20.

Також суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22 серед іншого дійшов висновку, що для призначення пенсії за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.09.2023 у справі № 560/9478/22.

Відповідно до частин 1, 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З метою ефективного та повного захисту прав позивача, суд зобов`язує відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, починаючи з дати, визначеної відповідно до частини третьої статті 50 цього Закону, з урахуванням вислуги 27 років 03 місяці 02 дні.

На переконання суду, зобов`язання органу призначення пенсії призначити ОСОБА_1 пенсію є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений. Більше того, суд звертає увагу, що жодних інших перешкод та/або недотримання процедури звернення за призначенням пенсії, аніж вирішених в судовому порядку, відповідачем не наведено, а тому суд дійшов висновку, що позивачем виконані всі передбачені законодавством умови для призначення пенсії за вислугу років.

Такий спосіб захисту матиме наслідком дотримання судом основних принципів здійснення судочинства, не є втручанням у дискреційні повноваження органу пенсійного фонду, оскільки судом під час розгляду справи та відповідачем під час розгляду подання про призначення пенсії не було встановлено інших підстав для відмови у призначенні пенсії, аніж досліджені та спростовані судом під час розгляду справи.

Щодо дати, з якої має бути призначено пенсію позивачу, суд зазначає, що за змістом п. «б» ч. 1 ст. 50 Закону № 2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів «а», «в» статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону № 2262-ХІІ (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Відповідно до абз. 1 п. 2 р. І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 02 березня 2023 року № 10-1) заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.

Згідно з абз. 3 п. 2 р. І Порядку № 3-1 уповноваженим органом (структурним підрозділом) заява про призначення пенсії з необхідними документами до органу, що призначає пенсію, може надсилатись поштою.

Абз. 1 п. 11 р. І Порядку № 3-1 передбачено, що днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом).

Оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 прийнято за результатами розгляду подання Головного управління Національної гвардії України від 16.07.2024 № 7569.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження дня звернення за призначенням пенсії ОСОБА_1 (дня подання до органу Пенсійного фонду України або дати відправлення подання Головного управління Національної гвардії України від 16.07.2024 № 7569), у зв`язку з чим судом у даному рішенні не визначається дата, з якої має бути призначено пенсію за вислугу років позивачу відповідно до ч. 3 ст. 50 Закону № 2262-ХІІ.

Вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити пенсію заявлені на майбутнє, тому не підлягають задоволенню, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що ймовірно будуть порушені у майбутньому.

Кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань. Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, та правових висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». У позовній заяві міститься клопотання про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

За змістом ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 КАС України).

За змістом частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви додано: копію договору про надання правової допомоги № 36-24 від 01.01.2024, укладеного між Адвокатським об`єднанням «СОЛВЕРС МТКМ» і Ткачовим Олексієм Миколайовичем; копію додаткової угоди від 02.09.2024 до Договору про надання правової допомоги № 36-24 від 01.01.2024; копію акта прийому-передачі наданих послуг № 1 від 04.09.2024; копію рахунку-фактури від 04.09.2024; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 4523 від 04.10.2019; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1127928 від 26.09.2024.

Згідно з пунктом 4.6 договору про надання правової допомоги № 36-24 від 01.01.2024 за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням юридичної допомоги і її вартість. Акт надсилається клієнту адвокатським об`єднанням факсимільним зв`язком або поштою. На письмову вимогу клієнта, адвокатське об`єднання може надавати акти про надання юридичної допомоги, в яких буде вказано перелік наданої юридичної допомоги із ідентифікацією.

В акті прийому-передачі наданих послуг № 1 від 04.09.2024 до договору про надання правової допомоги № 36-24 від 01.01.2024 зазначено про надання послуг на суму 5000,00 грн:

надання консультацій і роз`яснень з правових питань щодо оскарження протиправної відмови Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII, яке оформлено рішенням від 01.08.2024 № (фіксована сума, яка сплачується 100% єдиним авансовим платежем та не змінюється) 500,00 грн;

збір та підготовка позовних матеріалів, складання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 01.08.2024 № про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХI з 01.12.2021 (фіксована сума, яка сплачується 100% єдиним авансовим платежем та не змінюється) 4000,00 грн;

відрядженням адвоката до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для подання позову безпосередньо до канцелярії суду (фіксована сума, яка сплачується 100% єдиним авансовим платежем) 500,00 грн.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд враховує, що розгляд справи за позовом ОСОБА_1 здійснювався судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). До суду представником позивача було подано позовну заяву з доданими до неї документами.

Розглянувши перелік наданих адвокатом послуг, суд зазначає, що надання консультацій і роз`яснень з правових питань не належить до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Збір та підготовка позовних матеріалів є фактично є послугою з підготовки позовної заяви до суду.

З урахуванням вищенаведеного, беручи до уваги обсяг наданих адвокатом послуг, обґрунтованим, документально підтвердженим і пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу є сума 3000,00 грн, яка відповідно до ст. 139 КАС України підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 134, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № від 01.08.2024 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, починаючи з дати, визначеної відповідно до частини третьої статті 50 цього Закону, з урахуванням вислуги 27 років 03 місяці 02 дні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн (три тисячі гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, .

Повний текст рішення складено 04.12.2025.

Суддя В.В. Рянська