Справа № 682/1860/25
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 682/1860/25 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Зеленська В.І.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

02 грудня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Хмельницького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, в якому просить скасувати постанову серії БАД № 809829 від 09 липня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 17000 грн штрафу за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбаченого ч.2 ст.127-4 КУпАП, та закрити провадження у справі про адмінправопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127-4 КУпАП.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.10.2025 позов задоволено частково.

Скасовано постанову серії БАД № 809829 від 09 липня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену заступником начальника відділу протидії корупції Хмельницького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України каптіаном поліції Чуйкою Віталієм Казимировичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст.127-4 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн 00 коп і надіслати справу на новий розгляд до Хмельницького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, при цьому в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАД № 809829 від 09 липня 2025 року, винесеної заступником начальника відділу протидії корупції Хмельницького управління ДВБ НП України капітаном поліції Чуйком В.К., 10 травня 2025 року о 08 год 58 хв в м. Старокостянтинів по вул. Героїв України, 1-А, перебуваючи на посаді адміністратора ТСЦ 6844, діючи всупереч п.16,17 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ № 340 від 08.05.1993, Літвінчук Анатолій Анатолійович допустив ОСОБА_2 до здачі практичного іспиту з водіння категорії "С" без наявності зданого теоретичного іспиту, відповідної категорії, чим порушив встановлений порядок прийняття іспитів для отримання права керування транспортними засобами, чим порушив п.2.1 ґ ПДР України, і на нього накладене адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 127-4 КУпАП у виді 17000 грн штрафу (а.с.8).

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач звернувся до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що розгляд справи про адмінправопорушення, передбачене ч. 2 ст. 127-4 КУпАП щодо ОСОБА_1 і постановлення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення відбулося з грубим порушенням його прав на захист, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до Хмельницького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, для дотримання вимог ст.ст. 277-2, 268 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, колегія суддів погоджується з висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В контексті наведеного, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином, буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Відповідно до ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з вимогами ст. 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

ВІдповідно до ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу та, а також статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення, згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності та подала про це відповідну заяву, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці. З метою підвищення виховної і запобіжної ролі провадження в справах про адміністративні правопорушення такі справи можуть розглядатися безпосередньо в трудових колективах, за місцем навчання або проживання порушника.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Таке положення закону не повинне порушуватись і у разі, якщо розгляд справи про адмінпраовпорушення розглядається іншим органом чи уповноваженою особою, крім суду.

Вирішуючи спір суд першої інстанції зазначив, що з матеріалів справи про адмінправопорушення щодо ОСОБА_1 , з його особистих пояснень в суді та пояснень його представника, а також з пояснень представника відповідача та з відеозапису розгляду справи про адмінправопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 127-4 КУпАП вбачається, що ОСОБА_1 не був своєчасно повідомлений про розгляд справи щодо нього за ч. 2 ст. 127-4 КУпАП; розгляд справи 08.07.2025 р відбувався за основним місцем роботи ОСОБА_1 в м. Старокостянтинів в територіальному сервісному центрі № 6844 о 16.00 год. При цьому ОСОБА_1 пояснював, що не ознайомився з матеріалами справи та виявив скористатися своїм правом на захист і просив відкласти розгляд справи для залучення захисника. Розгляд справи був відкладений на 09.07.2025 р на 09.00 год в м. Хмельницькому у відділі протидії корупції Хмельницького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що в період часу з 16:09:32 по 16:13:51 відбувався процес ознайомлення Позивача з матеріалами адміністративної справи, що складає 4 хв. 19 сек. З огляду на перелік матеріалів адміністративної справи, наведений скаржником в апеляційній скарзі, ознайомитися з такими, у вказаний відрізок часу (4 хв. 19 сек.), фізично неможливо. До того ж, на відеозаписі процесу розгляду адміністративної справи не можна однозначно встановити, що Позивач ознайомився з адміністративної справи саме щодо нього.

Суд першої інстанції вірно вважав, що наданого позивачу часу для залучення захисника та забезпечення ознайомлення його з матеріалами справи про адмінпраовпорушення було недостатньо.

Крім цього, 08.07.2025 ОСОБА_1 подав заяву, яка міститься в матеріалах справи про адмінпраовпорушення, про погіршення стану здоров`я та неможливість бути присутнім о 09.00 год 09.07.2025 р при розгляді адміністративного провадження щодо нього з клопотанням не розглядати справу без його присутності.

Факт погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 стверджується дослідженим судом листком непрацездатності.

Слід зазначити, що в апеляційній скарзі скаржником помилково звернуто увагу суду на те, що у листку період непрацездатності зазначений з 01.07.2025 до 31.07.2025, однак таким є страховий період, а період непрацездатності: з 09.07.2025р. по 18.07.2025р.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на висновки, викладені в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 815/810/18, від 29.04.2020 у справі № 814/1126/17, від 10.12.2019 у справі № 814/893/17, є необґрунтованими, оскільки обставини, встановлені у вказаних справах, не є подібними до обставин у спірних правовідносинах.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що розгляд справи про адмінправопорушення, передбачене ч. 2 ст. 127-4 КУпАП щодо ОСОБА_1 і постановлення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення відбулося з грубим порушенням його прав на захист.

Як наслідок, суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова серії БАД №809829 від 09 липня 2025 року не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, що є підставою для її скасування.

Колегія суддів зазначає, що фактично суд першої інстанції надав оцінку процедурним порушенням відповідача під час складання спірної постанови, тоді як наявності або відсутності факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 127-4 КУпАП судом не встановлювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд першої інстанції мав підстави для висновку, що позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення з направленням справи на новий розгляд уповноваженим органом. Новий розгляд справи надасть можливість позивачу заявити клопотання, надати пояснення, належним чином скористатись правовою допомогою при розгляді відносно нього справи про адміністративне правопорушення.

Водночас, допущені відповідачем процедурні порушення при прийнятті спірної постанови є наслідком направлення справи на новий розгляд для повного та належного вирішення питання про можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України залишити без задоволення, а рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.