Справа № 160/23260/25
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2025-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛАН-ПАК" до Південно Східної митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -
12.08.2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛАН-ПАК" до Південно - Східної митниці, з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 04.06.2025 №UA110130/2025/000165/1,
- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 04.06.2025 №UA110130/2025/000166/1,
- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 04.06.2025 №UA110130/2025/000167/1,
- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 04.06.2025 №UA110130/2025/000168/1,
- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 04.06.2025 №UA110130/2025/000170/1,
- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 04.06.2025 №UA110130/2025/000171/1,
- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 04.06.2025 №UA110130/2025/000172/1,
- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 05.06.2025 №UA110130/2025/000173/1,
- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 05.06.2025 №UA110130/2025/000174/1,
- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 05.06.2025 №UA110130/2025/000175/1,
- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 05.06.2025 №UA110130/2025/000176/1.
Цією ж ухвалою відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву.
1) Відповідно до п.2.2, 2.3 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом МФУ від 30.05.12 №631, для виконання відповідних митних формальностей, з урахуванням положень ст.254 МКУ, необхідно забезпечення декларантом перекладу документів українською мовою (інвойс, рахунок-проформа, копія митної декларації країни відправлення, сертифікат якості) для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій.
2) У відповідності до Наказу Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» код документа 4104 це Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів.
Відповідно до графи 31 вищезазначених митних декларацій заявлено, що виробником товару є компанія «Zhejiang Kinlead Innovative Materials Co., Ltd.», торгова марка - «Kinlead». Відповідно до пункту 5.2 зовнішньоекономічного контракту від 01.11.2024 № U240111, якість товару підтверджується сертифікатами якості виробника.
До митного оформлення декларантом надані сертифікати якості б/н від 23.02.2025; від 27.02.2025; від 08.03.2025; від 09.03.2025; від 25.02.2025; від 26.02.2025; від 07.03.2025, видані Zhejiang Kinlead Innovative Materials Co., Ltd., окрім того в електронних інвойсах, наданих разом з вищевказаними МД в графі Виробник теж вказано «Zhejiang Kinlead Innovative Materials Co., Ltd.».
Зазначене прямо суперечить пункту 4.1 Контракту від 01.11.2024 № U240111, де вказано наступне «Завод виробник та вантажовідправник: ZHEJIANG KINCESS INNOVATIVE MATERIALS CO., LTD.» Зазначене прямо свідчить про посередницький характер угоди (тобто наявний факт перепродажу оцінюваного товару, що свідчить про наявність додаткової складової, як мінімум комерційної надбавки).
Слід зазначити, що для підтвердження виробника товарів можуть бути надані документи, в тому числі: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом). Зазначені документи відсутні згідно графи 44 ЕМД.
Відповідно до п. 4.4 контракту від 01.11.2024 № U240111 зазначено «кожне постачання товару має супроводжуватися такими документами: інвойс, пакувальний лист, сертифікат аналізів заводувиробника, сертифікат походження товару, ТТН, експортна декларація», проте експортні декларації та сертифікати аналізів заводу виробника до митного оформлення не надавались.
3) Відповідно до пункту 2.1 зовнішньоекономічного контракту, ціна товару включає вартість тари, упаковки, страхування, маркування. Відповідно до частини 2 статті 53 МКУ, якщо здійснювалось страхування, документами, що підтверджують заявлений рівень митної вартості є страхові документи та документи, що містять відомості про вартість страхування. Вказані документи не надані до митного оформлення.
4) Поставка товару заявлена до митного оформлення на комерційних умовах поставки FOB-NINGBO.
Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс), на умовах поставки FOB продавець поставляє товар на борт судна, номінованого покупцем в поіменованому порту відвантаження, чи забезпечує надання поставленого таким чином товару, покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару та понести витрати, пов`язані з доставкою товару до місця призначення.
Згідно частини 10 статті 58 МКУ, при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Згідно частини 2 статті 53 МКУ, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є, в тому числі, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», при заповненні графи 20 декларації митної вартості: для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до частини 2 статті 53 МКУ, подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортноекспедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Відповідно наданому коносаменту від 30.03.2025 № HS125031482 організацію здійснення перевезення морським транспортом здійснювалося підприємством ТОВ «Єврофорвард Сервіс», а також це підтверджується наданими до митного оформлення рахунками № 220 від 26.05.2025 та від 30.05.2025 № 239, Актами наданих послуг №118 та №119 від 30.05.2025 де зазначено договір від 01.04.2022 № 010422.
Але до митного оформлення не надавався Договір про надання послуг з перевезення укладений з підприємством ТОВ «Єврофорвард Сервіс» та ТОВ «АЛЛАН-ПАК».
До митного оформлення надано проформу-інвойс від 12.02.2025 № 32250179 та інвойс від 07.03.2025 №250179, де зазначено порт призначення Румунія, Константа, що суперечить інформації зазначеній в коносаментах від 16.03.2025 №HS125030594; від 23.03.2025 №HS125030597; від 30.03.2025 № HS125031482; від 06.04.2025 №HS125040179 - Гданськ (Польща).
Відповідно до інформації інтернет ресурсу www.maersk.com контейнер з товаром №TCNU2575545 на морському судні «GDANSK EXPRESS V.515W» 06.04.2025 вийшов з порту NINGBO (Китай), 20.05.2025, контейнер з товаром прибув у порт WILHELMSHAVEN (Німеччина), де контейнер було перевантажено на морське судно «MAERSK GIRONDE/521N» і 25.05.2025 відправлено у порт Гданськ (Польща). Прибуття у порт Гданськ 28.05.2025.
Відповідно до Заявок про надання транспортно-експедиторських послуг №35 від 25.03.2025, №34 від 24.03.2025, №36 від 28.03.2025, №37 від 04.04.2025; актів наданих послуг від 29.05.2025 №117, від 29.05.2025 №114, від 30.05.2025 №118 та №119; від 30.05.2025 №122 передбачена послуга з доставляння контейнера на склад в Гданську, навантаження в фуру, оформлення транзитної декларації Т1. .
Декларантом не надані документи підтверджуючи вартість зберігання вантажу у порту WILHELMSHAVEN (Германія). У наданих рахунках до розрахунку вартості не входить вартість зберігання, демередж, форми контролю, що призначаються митницею, вартість повернення порожнього контейнера, вартість страхування вантажу. Крім того, надані документи не містять відомості щодо опису товару та його ваги. У наданих документах відсутні відомості щодо складових митної вартості.
5) Відповідно до пункту 2.2.13 розділу ІІ Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які перемішуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби від 01.07.2025 №476 порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів;
У митного органу наявна інформація згідно з інформаційно-аналітичним звітом «Дайджест цін на товарів на світових ринках» №267: з 01.02.2025 р. по 15.02.2025 р, рівні цін на сировину, а саме «Поліпропілен PP» на умовах поставки CFR Азія, дол. США/т, без ПДВ, у лютому (дата формування ціни згідно з рахунком проформою №32250179 - 12.02.2025) знаходиться на рівні 880-1100 дол.США/т.
Надані до митного контролю документи не містять відомостей щодо відсотку вмісту сировини (поліпропілен) у складі оцінюваного товару та інших сировинних складових, а також витрат на його виробництво та інших витрат, понесених при виробництві готового виробу.
Слід зазначити, що задекларована вартість оцінюваного товару на умовах FOB Ningbo складає 1344,20 дол.США/т (загальна вартість за рахунком проформа від 12.02.2025 №32250179, поділити на загальну вагу 264000,96 дол.США/196399,00 кг = 1,3442 дол.США/кг), на переконання митного органу, така різниця не може становити вартість прямих витрат на виробництво цих товарів з урахуванням технологічної складності та витрат на виробництво товару.
Декларантом не надано всіх відомостей щодо вартості товару та вартості його виробництва з урахуванням виробничого процесу. Вищезазначене, унеможливлює підтвердження повноти включення до заявленого рівня вартості витрат, передбачених частиною 10 статті 58 МКУ.
В зв`язку із цим дані документи не є належними документами, які підтверджують заявлену митну вартість.
Разом з тим, митним органом проведено порівняння рівня заявленої митної вартості з рівнями митної вартості ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та з довідковою інформацією, та встановлено заниження заявленого рівня митної вартості, що суперечить поняттю дійсної вартості товару у розумінні статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі (ГАТТ 1947). За результатами проведеного порівняння встановлено, що у митного органу наявна інформація щодо рівня митної вартості ідентичних товарів за вищими рівнями митної вартості. Вищевикладені обставини слугували підставою для прийняття рішень про коригування митної вартості товару та з огляду на викладене відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
29.08.2025 року за допомогою підсистеим «Електронний суд» Товариством з обмеженою відповідальністю «Аллан Пак» надано відповідь на відзив проти позову, в якій позивач наголошує на тому, що до митного оформлення ними було надано повний та необхідний пакет документів для підтвердження заявленої митної вартості за ціною контракту, в тому числі складові транспортних витрат. З огляду на викладене вважає заперечення відповідача безпідставними та наполягає на задоволенні позовних вимог.
08.09.2025 року Дніпровською митницею подано до суду клопотання про заміну відповідача на належного «Південно Східну митницю».
В обґрунтування заяви відповідачем зазначено, що відповідно до наказу Державної митної служби України № 775 від 08.08.2025 "Про реорганізацію територіальних органів Держмитслужби", Дніпровську митницю було перейменовано на Південно-Східну митницю, у зв`язку з цим, відповідач просить змінити його назву у справі з "Дніпровська митниця" на "Південно-Східна митниця".
Суд, дослідивши подане клопотання, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до наказу Державної митної служби України від 08.08.2025 №775 «Про реорганізацію територіальних органів Держмитслужби», територіальний орган як відокремлений підрозділ Державної митної служби України Дніпровську митницю (код 43971371) перейменовано на Південно-Східну митницю (код 43971371), про що було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідний запис 20 серпня 2025 року.
Суд зазначає, що зміна назви юридичної особи тягне правовий наслідок проведення державної реєстрації змін, пов`язаних зі зміною назви, до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Таким чином, зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва у зв`язку з відсутністю нового учасника адміністративних відносин. Тобто, у разі зміни найменування юридичної особи не відбувається фактичного або процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва, а тому, не виникають підстави, для заміни сторони на належну, передбаченої положеннями статті 48 КАС України.
За таких обставин, суд вважає за необхідне замінити найменування відповідача у справі, а саме: з "Дніпровська митниця" на "Південно-Східна митниця".
Також Південно Східною митницею 08.09.2025 року подано додаткові пояснення у справі, в яких зазначають, що саме декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визнаячення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних та подавати документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення одночасно з митною декларацією.
Відповідно до ч.1ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частиною 4статті 243 Кодексу адміністративного Українивстановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5ст.250 Кодексу адміністративного судочинства Українидатою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст.257,262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
ТОВ «АЛЛАН-ПАК» (далі Позивач) уклало контракт від 01.11.2024 № U240111 та додаток до нього Специфікація № 2 від 12.02.2025 з «ZHEJIANG KINCESS INNOVATIVE MATERIALS CO., LTD.», Китай на закупівлю поліпропіленової плівки на умовах FOBNINGBO (Китай).
Вартість партії товару на умовах контракту підтверджується зовнішньоекономічним договором (контракт) купівлі-продажу товарів від 01.11.2024 № U240111, Доповненням до зовнішньоекономічного договору(контракту) - специфікація від 12.02.2025 № 2, Проформою-інвойсом від 12.02.2025 №32250179, Інвойсом-фактурою від 07.03.2025 №250179, Платіжною інструкцією в іноземній валюті від 17.02.2025 № 266, Платіжною інструкцією в іноземній валюті від 10.03.2025 № 273. Партія товару складається з 11 контейнерів, на кожен контейнер постачальник надав окремий інвойс, а саме: - Інвойс-фактура від 13.03. 2025 №KC250179A на товар в контейнері 1 (MSKU0154676); - Інвойс-фактура від 13.03. 2025 №KC250179В на товар в контейнері 2 (MRSU6501428); - Інвойс-фактура від 13.03. 2025 №KC250179С на товар в контейнері 3 (TCKU7302050); - Інвойс-фактура від 18.03. 2025 №KC250179D на товар в контейнері 4 (HASU4368722); - Інвойс-фактура від 18.03. 2025 №KC250179G на товар в контейнері 5 (MRSU4855989); - Інвойс-фактура від 18.03. 2025 №KC250179D на товар в контейнері 6 (MRKU3915838); - Інвойс-фактура від 26.03. 2025 №KC250179I на товар в контейнері 7 (TCKU6939450); - Інвойс-фактура від 26.03. 2025 №KC250179J на товар в контейнері 8 (MRKU3237263); - Інвойс-фактура від 26.03. 2025 №KC250179K на товар в контейнері 9 (MSKU1157751); - Інвойс-фактура від 26.03. 2025 №KC250179L на товар в контейнері 9 (MSKU1157751); - Інвойс-фактура від 26.03. 2025 №KC250179M на товар в контейнері 9 (MSKU1157751).
1. (0003) Сертифікати якості б/н від 23.02.2025; від 27.02.2025; від 08.03.2025; від 09.03.2025; від 25.02.2025; від 26.02.2025; від 07.03.2025;
2. (0271) Пакувальні листи б/н від 13.03.2025; від 18.03.2025; від 26.03.2025; від 03.04.2025;
3. (0325) Рахунок-проформа № 32250179 від 12.02.2025;
4. (0380) Рахунки-фактури (інвойси) №250179 від 07.03.2025; №250179-2 від 24.03.2025; №KC250179C від 13.03.2025; №KC250179D від 18.03.2025; №KC250179B від 13.03.2025; №KC250179J від 12.02.2025; №KC250179I від 26.03.2025; №KC250179F від 18.03.2025; №KC250179G від 18.03.2025; №KC250179M від 03.04.2025; №KC250179A від 13.03.2025; №KC250179K від 26.03.2025; №KC250179L від 03.04.2025;
5. (0705) Коносамент №HS125030594 від 16.03.2025; №HS125030597 від 23.03.2025; №HS125031482 від 30.03.2025; №HS125040179 від 06.04.2025;
6. (0730) Автотранспортна накладна №б/н від 28.05.2025; від 27.05.2025; від 29.05.2025; від 30.05.2025;
7. (0821) Супровідний документ Т1 №25PL322080NSHQJ6J2 від 27.05.2025; №25PL322080NSHS8IJ0 від 27.05.2025; №25PL322080NSHQXIJ3 від 27.05.2025;
9. (3002) Платіжні документи, на підтвердження вартості товару № 266 від 17.02.2025; № 273 від 10.03.2025;
10. (3004) Рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг №201 від 23.05.2025; №236 від 29.05.2025; №22052025-1 від 28.05.2025; №202 від 22.05.2025; № 233 від 29.05.2025; №20052025-1 від 27.05.2025; №220 від 26.05.2025; №239 від 30.05.2025; №27052025-1 від 29.05.2025; № 27052025-2 від 30.05.2025; № 21052025-1 від 28.05.2025; №20052025-3 від 27.05.2025; №222 від 28.05.2025; №241 від 30.05.2025; №28052025-1 від 30.05.2025; №20052025-4 від 29.05.2025; №91 від 30.05.2025; №З25- 003132 від 03.06.2025;
12. (3007) Довідка про транспортні витрати № 28/05-1 від 29.05.2025; № 307 від 30.05.2025; №27/05-2 від 27.05.2025; № 306 від 29.05.2025; № 28/05-2 від 28.05.2025; №29/05-3 від 29.05.2025; №309 від 03.06.2025; № 30/05-2 від 30.05.2025; №28/05-1 від 28.05.2025; № 27/05-1 від 27.05.2025; № 30/05-1 від 30.05.2025; №311 від 04.06.2025; №29/05-2 від 29.05.2025; №91 від 30.05.2025; б/н від 03.06.2025;
13. (4100) Зовнішньоекономічний договір №U240111 від 01.11.2024;
14. (4103) Доповнення до зовнішньоекономічного контракту №02 від 12.02.2025;
15. (4301) Договори про перевезення №24/07 від 24.07.2023; № 010422 від 01.04.2022; №21052025-1 від 21.05.2025; №20052025-1 від 20.05.2025; №05102023-2 від 05.10.2023; №2628 від 12.07.2024; №27052025-2 від 27.05.2025; №20052025-3 від 20.05.2025; №28052025-1 від 28.05.2025; №20052025-1 від 20.05.2025; №23 від 27.05.2025; Договірзаявка №91 від 27.05.2025; №325-003132 від 29.05.2025;
16. (9000) Заявка №35 від 25.03.2025; №34 від 24.03.2025; №36 від 28.03.2025; №37 від 04.04.2025; №91 від 27.05.2025;
17. (9000) Акти надання послуг №112 від 29.05.2025; № 117 від 29.05.2025; №113 від 29.05.2025; №114 від 29.05.2025; №118 від 30.05.2025; №119 від 30.05.2025; № 121 від 30.05.2025; №122 від 30.05.2025;
18. (9000) Заява № 6 від 20.05.2025; №3 від 20.05.2025; №5 від 20.05.2025; №8 від 27.05.2025; №9 від 27.05.2025; №4 від 20.05.2025; №2 від 20.05.2025; №10 від 28.05.2025; №7 від 20.05.2025;
19. (9000) №030625-6 від 03.06.2025; №0206225-1 від 02.06.2025; №030625-1 від 03.06.2025; №030625-4 від 03.06.2025; №030625-5 від 03.06.2025;
20. (9000) лист №1003-25 від 10.03.2025;
21. (9000) лист №310 від 04.06.2025;
22. (9000) листи №040625-5 від 04.06.2025; №040625-4 від 04.062025; №040625-6 від 04.06.2025; №040625-7 від 04.06.2025; №040625-2 від 04.06.2025; № 050625-5 від 05.06.2025; № 050625-9 від 05.06.2025; № 050625-6 від 05.06.2025; № 050625-10 від 05.06.2025.
Під час проведення контролю правильності визначення митної вартості товарів було вивчено документи подані декларантом для здійснення митного оформлення, та встановлено, що вони містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари митницею було направлено повідомлення відповідно до якого Позивачу слід було надати за наявності додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:
- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
- транспортні перевізні документи;
- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
- виписку з бухгалтерської документації;
- каталоги, специфікації (прайс-листи) виробника товару;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення.
Декларантом (листи від 04.06.2025 № 040625-5; від 04.06.2025 № 040625-1; від 04.06.2025 №040625-4; від 04.06.2025 № 040625-6; від 04.06.2025 № 040625-7; від 04.06.2025 №040625-2; від 04.06.2025 № 040625-3; від 05.06.2025 №050625-5; від 05.06.2025 № 050625-9; від 05.06.2025 № 050625-6; від 05.06.2025 № 050625-10) проінформовано, що більше надати додаткових документів, зазначених в частині 2-3 статті 53 МКУ в 10-денний термін надати немає можливості.
За наявності зазначених відповідей та відповідно до приписів ч. 6 ст. 54 МК України відповідач прийняв рішення про відмову у митному оформленні товарів за митною вартістю, заявленою декларантом.
Так, відповідач виніс рішення про коригування митної вартості товарів від 04.06.2025 №UA110130/2025/000165/1; №UA110130/2025/000166/1; №UA110130/2025/000167/1; №UA110130/2025/000168/1; №UA110130/2025/000170/1; №UA110130/2025/000171/1; від 05.06.2025 №UA110130/2025/000173/1; №UA110130/2025/000174/1; № UA110130/2025/000175/1: №UA110130/2025/000176/1 з обґрунтованням у графі 33 , а саме:
1) Відповідно до п.2.2, 2.3 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом МФУ від 30.05.12 №631, для виконання відповідних митних формальностей, з урахуванням положень ст.254 МКУ, необхідно забезпечення декларантом перекладу документів українською мовою (інвойс, рахунок-проформа, копія митної декларації країни відправлення, сертифікат якості) для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій.
2) У відповідності до Наказу Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» код документа 4104 це Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів.
Відповідно до графи 31 вищезазначених митних декларацій заявлено, що виробником товару є компанія «Zhejiang Kinlead Innovative Materials Co., Ltd.», торгова марка - «Kinlead». Відповідно до пункту 5.2 зовнішньоекономічного контракту від 01.11.2024 № U240111, якість товару підтверджується сертифікатами якості виробника.
До митного оформлення декларантом надані сертифікати якості б/н від 23.02.2025; від 27.02.2025; від 08.03.2025; від 09.03.2025; від 25.02.2025; від 26.02.2025; від 07.03.2025, видані Zhejiang Kinlead Innovative Materials Co., Ltd., окрім того в електронних інвойсах, наданих разом з вищевказаними МД в графі Виробник теж вказано «Zhejiang Kinlead Innovative Materials Co., Ltd.».
Зазначене прямо суперечить пункту 4.1 Контракту від 01.11.2024 № U240111, де вказано наступне «Завод виробник та вантажовідправник: ZHEJIANG KINCESS INNOVATIVE MATERIALS CO., LTD.» Зазначене прямо свідчить про посередницький характер угоди (тобто наявний факт перепродажу оцінюваного товару, що свідчить про наявність додаткової складової, як мінімум комерційної надбавки).
Слід зазначити, що для підтвердження виробника товарів можуть бути надані документи, в тому числі: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом). Зазначені документи відсутні згідно графи 44 ЕМД.
Відповідно до п. 4.4 контракту від 01.11.2024 № U240111 зазначено «кожне постачання товару має супроводжуватися такими документами: інвойс, пакувальний лист, сертифікат аналізів заводувиробника, сертифікат походження товару, ТТН, експортна декларація», проте експортні декларації та сертифікати аналізів заводу виробника до митного оформлення не надавались.
3) Відповідно до пункту 2.1 зовнішньоекономічного контракту, ціна товару включає вартість тари, упаковки, страхування, маркування. Відповідно до частини 2 статті 53 МКУ, якщо здійснювалось страхування, документами, що підтверджують заявлений рівень митної вартості є страхові документи та документи, що містять відомості про вартість страхування. Вказані документи не надані до митного оформлення.
4) Поставка товару заявлена до митного оформлення на комерційних умовах поставки FOB-NINGBO.
Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс), на умовах поставки FOB продавець поставляє товар на борт судна, номінованого покупцем в поіменованому порту відвантаження, чи забезпечує надання поставленого таким чином товару, покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару та понести витрати, пов`язані з доставкою товару до місця призначення.
Згідно частини 10 статті 58 МКУ, при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Згідно частини 2 статті 53 МКУ, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є, в тому числі, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», при заповненні графи 20 декларації митної вартості: для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до частини 2 статті 53 МКУ, подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортноекспедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Відповідно наданому коносаменту від 30.03.2025 № HS125031482 організацію здійснення перевезення морським транспортом здійснювалося підприємством ТОВ «Єврофорвард Сервіс», а також це підтверджується наданими до митного оформлення рахунками № 220 від 26.05.2025 та від 30.05.2025 № 239, Актами наданих послуг №118 та №119 від 30.05.2025 де зазначено договір від 01.04.2022 № 010422.
Але до митного оформлення не надавався Договір про надання послуг з перевезення укладений з підприємством ТОВ «Єврофорвард Сервіс» та ТОВ «АЛЛАН-ПАК».
До митного оформлення надано проформу-інвойс від 12.02.2025 № 32250179 та інвойс від 07.03.2025 №250179, де зазначено порт призначення Румунія, Константа, що суперечить інформації зазначеній в коносаментах від 16.03.2025 №HS125030594; від 23.03.2025 №HS125030597; від 30.03.2025 № HS125031482; від 06.04.2025 №HS125040179 - Гданськ (Польща).
Відповідно до інформації інтернет ресурсу www.maersk.com контейнер з товаром №TCNU2575545 на морському судні «GDANSK EXPRESS V.515W» 06.04.2025 вийшов з порту NINGBO (Китай), 20.05.2025, контейнер з товаром прибув у порт WILHELMSHAVEN (Німеччина), де контейнер було перевантажено на морське судно «MAERSK GIRONDE/521N» і 25.05.2025 відправлено у порт Гданськ (Польща). Прибуття у порт Гданськ 28.05.2025.
Відповідно до Заявок про надання транспортно-експедиторських послуг №35 від 25.03.2025, №34 від 24.03.2025, №36 від 28.03.2025, №37 від 04.04.2025; актів наданих послуг від 29.05.2025 №117, від 29.05.2025 №114, від 30.05.2025 №118 та №119; від 30.05.2025 №122 передбачена послуга з доставляння контейнера на склад в Гданську, навантаження в фуру, оформлення транзитної декларації Т1. .
Декларантом не надані документи підтверджуючи вартість зберігання вантажу у порту WILHELMSHAVEN (Германія). У наданих рахунках до розрахунку вартості не входить вартість зберігання, демередж, форми контролю, що призначаються митницею, вартість повернення порожнього контейнера, вартість страхування вантажу. Крім того, надані документи не містять відомості щодо опису товару та його ваги. У наданих документах відсутні відомості щодо складових митної вартості.
5) Відповідно до пункту 2.2.13 розділу ІІ Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які перемішуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби від 01.07.2025 №476 порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів;
У митного органу наявна інформація згідно з інформаційно-аналітичним звітом «Дайджест цін на товарів на світових ринках» №267: з 01.02.2025 р. по 15.02.2025 р, рівні цін на сировину, а саме «Поліпропілен PP» на умовах поставки CFR Азія, дол. США/т, без ПДВ, у лютому (дата формування ціни згідно з рахунком проформою №32250179 - 12.02.2025) знаходиться на рівні 880-1100 дол.США/т.
Надані до митного контролю документи не містять відомостей щодо відсотку вмісту сировини (поліпропілен) у складі оцінюваного товару та інших сировинних складових, а також витрат на його виробництво та інших витрат, понесених при виробництві готового виробу.
Слід зазначити, що задекларована вартість оцінюваного товару на умовах FOB Ningbo складає 1344,20 дол.США/т (загальна вартість за рахунком проформа від 12.02.2025 №32250179, поділити на загальну вагу 264000,96 дол.США/196399,00 кг = 1,3442 дол.США/кг), на переконання митного органу, така різниця не може становити вартість прямих витрат на виробництво цих товарів з урахуванням технологічної складності та витрат на виробництво товару.
Декларантом не надано всіх відомостей щодо вартості товару та вартості його виробництва з урахуванням виробничого процесу. Вищезазначене, унеможливлює підтвердження повноти включення до заявленого рівня вартості витрат, передбачених частиною 10 статті 58 МКУ.
По Товару №1 відсутність інформації про продаж подібних (аналогічних) товарів - прийняту органом доходів та зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару.
У зв`язку із неможливістю застосування вказаного методу визначення митної вартості товарів посадовою особою послідовно розглядаємо можливість застосування наступного методу визначення митної вартості. Методи на основі віднімання та додавання вартості, передбачені ст. 62 МКУ та ст. 63 МКУ неможливо було застосувати у зв`язку із відсутністю об`єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню та належать до вартості витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Відсутність у митниці та не надання декларантом необхідних документів унеможливила застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів. Згідно з ч.1 ст.64 МКУ у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Згідно з ч.2 ст.64 МКУ митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Не погоджуючись з вказаними рішеннями про коригування митної вартості товарів, позивач звернуся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 Господарського кодексу України, суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які зовнішньоекономічні договори (контракти), крім тих, укладення яких заборонено законодавством України.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 Господарського кодексу України форма і порядок укладення зовнішньоекономічного договору (контракту), права та обов`язки його сторін регулюються Законом України Про міжнародне приватне право та іншими законами.
Законом України Про зовнішньоекономічну діяльність від 16 квітня 1991 року №959-XII передбачено, що зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.
Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом III Митного кодексу України (надалі - МК України) і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.
Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості з точки зору її повноти і прав (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Згідно з статтею VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як передбачено ч.1 ст.50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Суд зазначає, що ч.2 ст.53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
За правилами ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Така ж позиція знайшла своє відображення у постанові пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 №2 Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року .
З наведеним висновком кореспондуються положення п. 2 ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України, за змістом якої відповідач має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.
Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.
Відповідно до ч.3 ст.54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно з ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно з ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до ч.ч.2-8 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частиною 7 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Як вже зазначалося судом, відповідач під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, заявлених за електронними митними деклараціями, встановив, що в наданих позивачем документах є розбіжності, щодо обгрунтування яких у спірних рішеннях суд вважає за потрібне зазначити про наступне.
Статус постачальника товару «ZHEJIANG KINCESS INNOVATIVE MATERIALS CO., LTD.», як виробника чи посередника, не впливає на належність та достовірність наданим ним документів як доказам для підтвердження митної вартості. Надані до митного оформлення документи, сформовані компанією «ZHEJIANG KINCESS INNOVATIVE MATERIALS CO., LTD.» є належними, допустимими та достовірними доказами підтвердження митної вартості в розумінні п. 2 та п. 3 ст. 53 поки митний орган не спростує це твердження за приписами п. 3 ст. 53. Таким чином, ця підстава, зазначена митницею, не відповідає вимогам законодавства.
Сертифікат якості не визначає вартості товару, він не входить до переліку документів, зазначених в п.2 ст. 53 МКУ і тому сумніви митного органу у відповідності сертифіката відповідній партії не впливають на розрахунок митної вартості.
Вартість товару на умовах FOB-NINGBO (Китай) підтверджена належними, достовірними і в своїй сукупності достатніми доказами у відповідності п.2 ст. 53 МКУ. У сертифікаті якості зазначені номера листів, згідно яких з підрозділу виробництва товару зразки відправлялись на дослідження в підрозділ тестування. Позивач не мав і не повинен мати ці листи, а тому не вважає своїм обов`язком надавати їх до ЕМД. Ці листи ніяк не впливають на визначення вартості товару.
Надання експортної декларації постачальником для Позивача не тягне за собою обов`язку останнього надавати декларацію при митному оформлені. Експортна декларація не входить до переліку документів, зазначених в п. 2 ст. 53 МКУ.
Безпосередньо вартість морського перевезення та обробки контейнера в порту підтверджується наступними документами:
В цих документах зазначається номер контейнеру в якому транспортувався товар до м. Дніпро, окремо визначається вартість операцій з цим контейнером: - Компенсація вартості перевезень виконаних нерезидентом за межами України (Нінбо, Китай Гданськ, Польща); - Компенсація експедиторської винагороди за межами України (Нінбо, Китай Гданськ, Польща); - Компенсація вартості перевезень виконаних нерезидентом за межами України (Вантажно-розвантажувальні роботи в Гданськ, Польща); - Компенсація за оформлення транзитної декларації Т1; - Компенсація експедиторської винагороди за межами України (Вантажнорозвантажувальні роботи в Гданськ, Польща).
На витрати виставлені рахунки на оплату, узгоджені акти виконаних робіт та проведена їх оплата до дати митного оформлення вантажу.
У відповідності частини шостої п. 2 ст. 53 МКУ документи, які підтверджують транспортні витрати це - «транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів». Ці документи до митного оформлення були надані. За наданими документами транспортна складова митної вартості, пов`язаної з морським перевезенням, підтверджена.
Митним законодавством не регламентовано перелік документів, якими підтверджується витрати на транспортування і тому документи узгоджені між сторонами (Замовник та Виконавець), виставлені стороною рахунки або документи про сплату за послугу вважаються належними та достовірними доказами на підтвердження митної вартоcті.
Вартість перевалки контейнеру в порту WILHELMSHAVEN (Німеччина) з одного судна на інше увійшла в загальну вартість транспортування контейнеру за маршрутом Нінбо, Китай Гданськ, Польща. Декларантом було додано до кожної декларації Договір про надання послуг з перевезення укладений з підприємством ТОВ «ЄврофорвардСервіс» та ТОВ «АЛЛАН-ПАК» від 01.04.2022 № 010422. Надані до митного оформлення заявки, рахунки, акти виконаних послуг та платіжні доручення про сплату за послуги узгоджуються між собою, і дають змогу визначити та розрахувати всі складові митної вартості, пов`язані з морським транспортуванням та портовою обробкою товару.
Така правова позиція неодноразово зазначалась в постановах Верховного суду, наприклад Постанова Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.08.2023 у справі №815/3339/17.
ТОВ «АЛЛАН-ПАК» уклало контракт від 01.11.2024 № U240111 укладений з компанією «ZHEJIANG KINCESS INNOVATIVE MATERIALS CO., LTD.», Китай на поставку поліпропіленової стрічки. У відповідності з Специфікацією №2 від 12.02.2025 №2 умови поставки FOB NINGBO (Китай). На момент укладання зазначеної Специфікації від 12.02.2025 №2 транспортування планувалось здійснювати за маршрутом FOB NINGBO (Китай)- Константа (Румунія), - Дніпро. Постачальник надав проформу-інвойс від 12.02.2025 № 32250179 та інвойс від 07.03.2025 №250179 на всю партію товару вагою 225669,9 кг з інформацією подальшого морського перевезення за маршрутом FOB NINGBO (Китай)- Константа (Румунія). ТОВ «АЛЛАН-ПАК» 10.03.2025 визначилось з перевізником, що маршрут морського перевезення FOB NINGBO (Китай)- Гданськ (Польща) безпечніший та дешевший за маршрут FOB NINGBO (Китай)- Константа (Румунія). Було направлено лист повідомлення від 10.03.2025 №1003-25 на Постачальника про зміну маршруту морського перевезення на FOB NINGBO (Китай)- Гданськ (Польща) і прохання врахувати інформацію при формуванні інвойсів на кожен контейнер. Таким чином в інвойсах-фактурах №№ KC250179A від 13.03.2025, KC250179B від 13.03.2025, KC250179C від 13.03.2025, KC250179D від 18.03.2025, KC250179F від 18.03.2025, KC250179G від 18.03.2025, KC250179I від 26.03.2025, KC250179J від 26.03.2025, KC250179K від 26.03.2025, KC250179L від 03.04.2025, KC250179M від 03.04.2025 зазначено маршрут морського перевезення FOB NINGBO (Китай)- Гданськ (Польща). Такий маршрут зазначається в заявках на морське перевезення від 24.03.2025 №34, від 25.03.2025 №35, від 28.03.2025 №36, від 04.04.2025 №37. Митному органу до кожної митної декларації додано листи роз`яснення від 04.06.2025 №310, від 10.03.2025 №1003-25.
Окрім наведеного, у листі морського перевізника від 30.05.2025 №71 про наступне: «Даним листом ТОВ «Єврофорвард Сервіс» повідомляє, що два 40-футових контейнера CAIU4928376; TCNU2575545 (вантаж згідно коносаментам 252093440/HS125040179) прибули в порт Гданськ, Польша, 28.05.2025. У зв`язку з тим, що на запланованому складі в порту Гданськ для перевантаження товару з контейнера в авто, не було вільного місця, та щоб уникнути додаткових витрат по зберіганню контейнерів в порту, дані контейнера були доставлені та перевантажені на вільному складі в порту Гдиня. Саме тому, в СМР на вказаний вантаж було вказано місце завантаження - порт Гдиня. Завантаження було 30.05.2025. Витрати по доставці контейнерів в порт Гдиня добавлені в вартість перевантаження товару з контейнера в авто та враховані в виставлених рахунках клієнту ТОВ «АЛЛАН-ПАК»
Аналогічні правові висновки відображені у постановах Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 07.07.2023 у справі №803/718/17 та 07.05.2020 у справі №400/2922/18.
Одночасно суд зазначає, що наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.
Суд зазначає, що тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на органі доходів і зборів.
Відповідачем під час розгляду справи не доведено належними та допустимими засобами доказування неправильності заявленої митної вартості товару. Доводи відповідача ґрунтуються лише на припущенням, які не підтвердженні жодними доказами.
У зв`язку з чим судом встановлено, що відомості надані позивач стосовно митної вартості товарів є об`єктивними, піддаються обчисленню та підтверджуються документально.
Наведені зауваження, що викладені відповідачем у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, суд вважає помилковими, оскільки їх не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару, не вказують на наявність розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Документи, на які посилається відповідач (сертифікат дилера) не є документами, які підтверджують митну вартість товарів, вичерпний перелік яких наведено у частині 1 статті 53 Митного кодексу України.
Отже, у ході судового розгляду справи суд доходить висновку, що відповідач не спростував контрактну ціну товару, а також не підтвердив об`єктивну неможливість на підставі наданих позивачем документів визначити ціну та рівень митної вартості товару за ціною договору. Додаткових переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не надано, a інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.
Таким чином подані декларантом документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України.
При цьому, суд зазначає, що наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.
У ч.2 ст. 53 МК України не передбачено надання декларантом на підтвердження митної вартості документів, які зазначаються сторонами у зовнішньоекономічній угоді.
Таким чином, зазначення відповідачем в оскаржуваному рішенні, як підстави для його прийняття: ненадання документів передбачених Контрактом, суперечить положенням чинного законодавства України.
У зв`язку з наведеним, суд вважає, що доводи, які зазначені відповідачем у рішеннях про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки.
Відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Натомість надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари.
Таким чином, суд робить висновок про те, що у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.
Суд звертає увагу, що факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не може слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару.
У постановах від 31.03.2015 року та 02.06.2015 року (справи №№ 21-127а15, 21-498а15 відповідно) Верховний Суд України висловлював позицію, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Згідно з постановою пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 №2 Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року, у митних процедурах вимоги до доказів законом не врегульовано, тому до процедур митного контролю можуть бути за аналогією застосовані відповідні правила з адміністративного судочинства. Вимога належності доказів означає, що суб`єкт, який вирішує справу по суті, повинен брати до уваги лише ті докази, які стосуються предмета доказування. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено (п.п.2.1 п.2).
Суд також звертає увагу, що приписами ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України встановлено правило, за яким митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, подані для підтвердження митної вартості товару, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: для підтвердження митної вартості товару.
На підставі аналізу наведених норм, суд робить висновок, що законом чітко встановлено умови, за наявності яких у відповідача виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.
Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.
На думку законодавця, сумніви є обґрунтованими, якщо документи: містять розбіжності; наявні ознаки підробки; не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак, приписи вказаних статей зобов`язують відповідача зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, відповідач повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Проте, відповідачем не вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості до митної вартості товару, зокрема не вказано які саме складові митної вартості є непідтвердженими, а також не зазначено чому саме з документів, які було подано декларантом, неможливим є встановлення цих складових.
По Товару №1 відсутність інформації про продаж подібних (аналогічних) товарів - прийняту органом доходів та зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару. У зв`язку із неможливістю застосування вказаного методу визначення митної вартості товарів посадовою особою послідовно розглядаємо можливість застосування наступного методу визначення митної вартості. Методи на основі віднімання та додавання вартості, передбачені ст. 62 МКУ та ст. 63 МКУ неможливо було застосувати у зв`язку із відсутністю об`єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню та належать до вартості витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Відсутність у митниці та не надання декларантом необхідних документів унеможливила застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів. Згідно з ч.1 ст.64 МКУ у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Згідно з ч.2 ст.64 МКУ митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення невизначеного товару не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, і не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару, а також не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.
Згідно з положеннями ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Господарського кодексу України загальними принципами господарювання в Україні є: забезпечення економічної багатоманітності та рівний захист державою усіх суб`єктів господарювання; свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом; вільний рух капіталів, товарів та послуг на території України; обмеження державного регулювання економічних процесів у зв`язку з необхідністю забезпечення соціальної спрямованості економіки, добросовісної конкуренції у підприємництві, екологічного захисту населення, захисту прав споживачів та безпеки суспільства і держави; захист національного товаровиробника; заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.
Згідно з положеннями ст. ст. 179, 189, 190 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі вільного волевиявлення; суб`єкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціни; ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін; вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання.
Отже, під час розгляду справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.
Так, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.
Відповідно до ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 №3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур , якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
Крім того, це узгоджується з проголошеними у ст.8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності та інших.
З урахуванням зазначеного, суд робить висновок, що митний орган не навів доказів того, що документи подані декларантом є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. У поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар.
Суд бере до уваги те, що відсутність у позивача витребуваних відповідачем додаткових документів жодним чином не впливає на правильність визначення позивачем (декларантом) митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. А наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих позивачем документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, не є достатньою для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості. У зв`язку з цим неподання позивачем (декларантом) запитуваних (витребуваних) відповідачем додаткових документів з об`єктивних причин, зокрема з причин їх невизначеності та відсутності, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не може бути достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування відповідачем іншого методу визначення митної вартості, а також не може бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення та здійснення коригування митної вартості.
За таких обставин, рішення про коригування митної вартості товарів від 04.06.2025 №UA110130/2025/000165/1; №UA110130/2025/000166/1; №UA110130/2025/000167/1; №UA110130/2025/000168/1; №UA110130/2025/000170/1; №UA110130/2025/000171/1; від 05.06.2025 №UA110130/2025/000173/1; №UA110130/2025/000174/1; № UA110130/2025/000175/1: №UA110130/2025/000176/1 Південно - Східної митниці є протиправними та підлягають скасуванню.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.
Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії . З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності своїх рішень. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Відповідно до п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).
Виходячи із меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд робить висновок, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу даного позову до суду в сумі 5 886,96 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 139, 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛАН-ПАК" до Південно Східної митниці про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 04.06.2025 №UA110130/2025/000165/1.
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 04.06.2025 №UA110130/2025/000166/1.
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 04.06.2025 №UA110130/2025/000167/1.
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 04.06.2025 №UA110130/2025/000168/1.
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 04.06.2025 №UA110130/2025/000170/1.
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 04.06.2025 №UA110130/2025/000171/1.
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 04.06.2025 №UA110130/2025/000172/1.
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 05.06.2025 №UA110130/2025/000173/1.
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 05.06.2025 №UA110130/2025/000174/1.
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 05.06.2025 №UA110130/2025/000175/1.
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 05.06.2025 №UA110130/2025/000176/1.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук