Справа № 280/8635/25
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2025-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 грудня 2025 року Справа № 280/8635/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач-1), Військової частини НОМЕР_3 (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Відповідача 1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо призову ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) на військову службу за мобілізацією та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (з питань мобілізаційної підготовки, мобілізаційної готовності та мобілізації) від 01.09.2025 р. № 905 про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації на особливий період (з відправкою до військової частини НОМЕР_3 ), який стосується інтересів позивача;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача 2 по Військовій частині НОМЕР_3 (дата та номер на час подання позову не відомі) підписаний начальником цієї Військової частини про зарахування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) до списків особового складу, для проходження військової служби за мобілізацією;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) виключити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) зі списків особового складу військової частини, звільнивши його з військової служби

Також, позивачем до суду подано клопотання про поновлення процесуального строку.

Також, позивачем заявлено клопотання про витребування у відповідача доказів по справі.

В обґрунтування заявлених вимог указано про безпідставне прийняття відповідачами незаконних наказів про призов позивача на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та про зарахування його до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 , оскільки з урахуванням частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII має законне право на відстрочку від призову на військову службу, за мобілізацією як заброньована особа яка перебуває на спеціальному військовому обліку в Новоолександрівській сільській раді Запорізького району Запорізької області. Також, вказує, що під час проходження ним ВЛК не було взято до уваги наявність у нього такого захворювання як «МРТ-картина дегенеративно-дистрофічних змін поперекового відділу хребта. Протрузії дисків L3, L4, L5. Відносний дегенеративний стеноз хребтового каналу на рівні L4-L5. Спондилоартроз фасеткових суглобів І-ІІ ст.», дата МРТдослідження - 23.11.2024 року». А відтак відповідачі були позбавлені права вчиняти дії щодо мобілізації та зарахування до особового складу військової частини. Позовну заяву просить задовольнити.

Ухвалою судді від 06 жовтня 2025 року визнано поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом в адміністративній справі № 280/8635/25, поновлено йому такий строк, відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі. Також, вказаною ухвалою від відповідачів витребувано докази по справі.

17 листопада 2025 року представником Військової частини НОМЕР_3 до суду через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» подано відзив у якому останній проти задоволення позову заперечує та зазначає, що відповідно наказу командира Військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 01 вересня 2025 року №254 позивача зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 . Такі обставини свідчать про виникнення правовідносин між позивачем та Військовою частиною НОМЕР_3 , а саме правовідносин, пов`язаних із проходженням військової служби. Звертає увагу суду на те, що для ефективного поновлення порушеного права необхідно, щоб існував чіткий зв`язок між правопорушенням та способом захисту права. Тобто метою заявлених позовних вимог має бути усунення перешкод у здійсненні права, а її досягненням визначений спосіб захисту права, який би вичерпував себе. Зазначає, що організація обліку та призову громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період покладена на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Водночас, зарахування до списків особового складу військової частини та виключення з нього здійснюється наказами по стройовій частині відповідної військової частини. Відповідне зарахування здійснюється не на власний розсуд, а на підставі іменних списків команд, які надходять від територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а в разі переміщення військовослужбовця до нового місця служби на підставі іменних списків або припису, виданих військовою частиною звідки вибув військовослужбовець. Позивача зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_3 наказом командира від 01 вересня 2025 року №254. Окрім того зазначає, що з дня зарахування до списків особового складу військової частини військовозобов`язаний набуває статусу військовослужбовця. При цьому, оскаржуваний позивачем наказ командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 01 вересня 2025 року №254 є виконаним з моменту його зарахування до списків особового складу військової частини. В задоволенні позову просить відмовити.

ІНФОРМАЦІЯ_4 право на подання відзиву у строки, встановлені ухвалою судді від 06 жовтня 2025 року не скористався.

Ухвалою суду 20 листопада 2025 року від ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно витребувано засвідчені належним чином копії наступних документів: наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 01 вересня 2025 року № 905 (про призов ОСОБА_1 на військову службу по мобілізації; картку обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 при проходженні військово-лікарської комісії в період з 31 серпня 2025 року по 01 вересня 2025 року; висновку (постанови/довідки) військово-лікарської комісії про ступінь придатності ОСОБА_1 до військової служби.

28 листопада 2025 року на виконання вимог вищезазначеної ухвали суду від представника ІНФОРМАЦІЯ_5 надійшли витребувані докази.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

31 серпня 2025 року ОСОБА_1 при перевірці військово-облікових документів не мав при собі віськово-облікового документу.

В цей же день ОСОБА_1 був направлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_6 для складання протоколу про адміністративне правопорушення, уточнення облікових даних, встановлення призначення на особливий період та проходження медичного огляду в період оголошеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» в редакції Указу Президента України від 14 липня 2025 року №479/2025 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації».

01 вересня 2025 року ОСОБА_1 пройшов військово-лікарську комісію за результатами якої він визнаний придатним для проходження військової служби, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою ВЛК № 2025-0901-1059-1352-0 від 01 вересня 2025 року та карткою обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 .

Після проходження ВЛК, 01 вересня 2025 року згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 01 вересня 2025 року за № 905 ОСОБА_1 був призваний на військову службу під час мобілізації і направлений для подальшого проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_3 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 01 вересня 2025 року за № 254 рядового ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_3 курсантом навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки.

01 вересня 2025 року представник позивача звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про звільнення з-під варти особи, яка незаконно утримується, поданим у порядку статті 206 КПК України. В обґрунтування клопотання зазначив, що 31 серпня 2025 року, на стаціонарному блок-посту на трасі Дніпро-Запоріжжя в м. Запоріжжя, працівники поліції та ТЦК, без правових на те підстав, затримали громадянина ОСОБА_1 . В клопотанні адвоката зазначено, що є підстави вважати, що вказана особа незаконно утримується в ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 вересня 2025 року у справі № 333/8203/25 (НП № 1-кс/333/2969/25) у задоволенні клопотання представника позивача про звільнення з-під варти особи відмовлено у зв`язку із відсутністю будь-яких даних, які б вказували на обґрунтовану підозру про незаконне утримання ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з названими індивідуальними актами начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також начальника Військової частини НОМЕР_3 , ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, в обґрунтування якого, передусім, указував про наявність у нього права на відстрочку у зв`язку із бронюванням на підставі частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

В частині вимог позивача про визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 01 вересня 2025 року щодо призову ОСОБА_2 на військову службу, суд зазначає таке.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. У подальшому воєнний стан був неодноразово продовжений та триває на момент розгляду цієї справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-XII (далі - Закон № 3543-XII).

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 3543-XII:

мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;

особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону № 3543-XII загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Частиною 5 статті 22 Закону №3543-XII передбачено, що призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України, у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно з частинами 5, 7 статті 1 Закону № 2232-XII від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до частини 9 статті 1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно з частиною 2 статті 2 Закону № 2232-XII проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону №2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Обґрунтування підстав позову зводиться до того, що ОСОБА_1 не погоджується з:

- утриманням співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_6 позивача проти його волі;

- проведенням поверхневого медичного огляду;

- наявність у позивача права на відстрочку, у зв`язку із роботою в органах місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 1 Положення №154 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

На підставі пункту 8 Положення №154 завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, зокрема, є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, проведення заходів із взяття громадян України на військовий облік призовників, направлення громадян України для проходження базової військової служби, призову громадян на військову службу.

За змістом положень пункту 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема:

ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;

здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку);

розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024 року (далі Порядок №560, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначає, зокрема: організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби; процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період; механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 560 на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування).

Згідно з пунктом 3 Порядку №560 призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

На підставі пункту 6 Порядку №560 призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюється у строки та в обсягах, визначених мобілізаційними планами, мобілізаційними директивами (розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил або Генерального штабу Збройних Сил.

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає:

оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України;

прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, внесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби;

перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення;

документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації;

відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.

Пунктом 81 Порядку №560 визначено, що призов військовозобов`язаних та резервістів (крім резервістів, які уклали контракти на проходження служби у військовому резерві) на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюють районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період оформляється наказом керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У разі призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку (крім тих осіб, що добровільно виявили бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період) такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов. Відомості про взяття таких осіб на військовий облік вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перед їх направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Наказ про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період видається керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - в день відправлення військової команди до військової частини (установи) (пункт 82 Порядку №560).

Відповідно до пункту 85 Порядку №560 на кожного резервіста та військовозобов`язаного, який призивається на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оформляється (заповнюється), зокрема: військово-обліковий документ; обліково-послужна картка (для рядового та сержантського складу); довідка з висновком військово-лікарської комісії про придатність до військової служби за станом здоров`я.

Згідно з пунктом 91 Порядку №560 відправлення резервістів та військовозобов`язаних до місць проходження військової служби здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки у складі військових команд або індивідуально.

Так, пунктом 9 Положення №154 визначено право територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснювати заходи оповіщення та призову громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Крім того, пунктом 3 Порядку №560 прямо передбачено, що призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Положеннями пункту 81 Порядку №560 визначено, що у разі призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку, такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов.

Наведені положення законодавства свідчать, що призов військовозобов`язаних під час мобілізації може здійснюватися територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки незалежно від місця перебування особи на військовому обліку. У випадку, коли призов здійснюється не за місцем основного обліку, закон прямо передбачає обов`язкове взяття такої особи на військовий облік у тому ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проводить призов.

Отже, дії ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо взяття позивача на військовий облік відповідають вимогам законодавства.

В частині доводів позивача про поверхневе проведення медичного огляду, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 13 статті 2 Закону №2232-XII громадяни України, які перебувають на військовому обліку, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються, направляються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд, крім випадків, передбачених цим Законом.

Положення №402 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу.

Це Положення, зокрема, поширюється на призовників, військовозобов`язаних та резервістів (пункт 1.1. розділу І Положення №402).

На підставі пункту 1.2. розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це:

медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;

визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;

встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Згідно з пунктом 1.3. розділу І Положення №402 основними завданнями військово-лікарської експертизи, зокрема, є: добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України; контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності (далі - заклади охорони здоров`я (установи) та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи.

Пунктом 2.1. розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Відповідно підпункту 2.5.4. пункту 2.5. глави 2 розділу I Положення №402 штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК.

Пунктом 1.1. розділу ІІ Положення №402 передбачено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.

Згідно з пунктом 20.2. розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, не затверджуються, контролюються, переглядаються, а за необхідності скасовуються або відміняються відповідною штатною ВЛК.

Постанови штатних ВЛК можуть прийматися як за результатом проведеного медичного огляду в цих ВЛК, так і на підставі проведеного медичного огляду у позаштатних ВЛК та наданих на розгляд медичних документів.

Постанова ВЛК про придатність військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає (пункт 22.9. розділу ІІ Положення № 402).

Згідно з пунктом 75 Порядку №560 придатність резервістів та військовозобов`язаних до військової служби за станом здоров`я кожним лікарем визначається індивідуально. Висновки про придатність або непридатність резервістів та військовозобов`язаних до військової служби, подані ними скарги та об`єктивні дані, виявлені у процесі медичного огляду, а також установлений діагноз вносяться кожним лікарем до картки обстеження та медичного огляду та до інших документів, що засвідчується особистим підписом лікаря та скріплюється його особистою печаткою, із зазначенням дати проведення медичного огляду відповідно до вимог, визначених Міноборони.

На підставі пункту 79 Порядку №560 центральна військово-лікарська комісія Міноборони та її територіальні підрозділи організовують та здійснюють контроль за роботою військово-лікарських комісій територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, розглядають скарги громадян щодо рішень військово-лікарських комісій.

Суд також звертає увагу на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18, згідно з якими до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на пункт 3.13 глави 3 розділу II Положення №402. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом з цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.

У пунктах 80, 81 постанови від 26 лютого 2025 року у справі №600/3273/22-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду підсумував, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу. Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність лише в межах дотримання процедури прийняття таких. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суд не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідності дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

У даній справі відсутні докази того, що позивач оскаржував висновок ВЛК до вищестоящої комісії або звертався до територіального центру комплектування зі скаргами щодо стану здоров`я. Також, суд не має повноважень оцінювати зміст наданих медичних документів.

Отже, підстав для втручання у висновки ВЛК чи визнання їх протиправними не встановлено, оскільки позивач не скористався належним порядком їх оскарження, а оцінка медичних аспектів справи не входить до повноважень суду.

Що ж стосується доводів представника позивача стосовно того, що позивач згідно пункту 1 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» має законне право на відстрочку від призову на військову службу, за мобілізацією як заброньована особа яка перебуває на спеціальному військовому обліку в Новоолександрівській сільській раді Запорізького району Запорізької області, то суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку.

Механізм бронювання під час воєнного стану засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, які працюють або проходять службу, зокрема в органах державної влади, інших державних органах, органах місцевого самоврядування визначено Порядком бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2023 року № 76 (далі Порядок № 76).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 76 керівники органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій відповідають за включення військовозобов`язаних працівників до списків.

Згідно пункту 6 вказаного порядку бронюванню підлягають військовозобов`язані, які: працюють або проходять службу на посадах державної служби категорій Б, В, - 50 відсотків кількості військовозобов`язаних цих категорій; працюють або проходять службу в органах державної влади, інших державних органах, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро, Державному бюро розслідувань, органах прокуратури, БЕБ, ДСНС, Державній кримінально-виконавчій службі, Службі судової охорони, судах, установах системи правосуддя та органах досудового розслідування (крім військовозобов`язаних, зазначених в абзаці другому цього пункту), - 50 відсотків кількості військовозобов`язаних працівників у такому органі. Кількість військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню, може становити понад 50 відсотків за окремим рішенням Міністра оборони.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 76 кількість військовозобов`язаних, які займають посади в органі місцевого самоврядування і відповідно до закону підлягають бронюванню, повинна становити не більше 50 відсотків кількості військовозобов`язаних працівників.

Згідно пункту 14 Порядку № 76 для цілей бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, засобами Порталу Дія Мінекономіки формує та веде Єдиний перелік органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій для бронювання військовозобов`язаних (далі - Єдиний перелік), до якого включаються державні органи та органи, зазначені в абзаці третьому пункту 1 цього Порядку, критично важливі підприємства, критично важливі установи.

Мінекономіки вносить до Єдиного переліку державні органи та органи, зазначені в абзаці третьому пункту 1 цього Порядку. Відповідний державний орган, який прийняв рішення про визначення підприємств, установ, організацій критично важливими підприємствами, критично важливими установами, вносить до Єдиного переліку такі критично важливі підприємства та критично важливі установи, крім юридичних осіб - релігійних організацій.

Пунктами 24 - 25 вказаного Порядку керівник державного органу, критично важливого підприємства, критично важливої установи або уповноважена ним особа може подати заяву в електронній формі засобами Порталу Дія та отримати інформацію про військовозобов`язаних в державному органі, на критично важливому підприємстві, в критично важливій установі, яким надана відстрочка та які переведені на спеціальний військовий облік, що міститься в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме про:

прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті громадянина України);

дату народження;

ознаку військового обліку за призначенням (загальний або спеціальний);

дату закінчення строку дії відстрочки та перебування на спеціальному військовому обліку.

Бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється засобами Порталу Дія за списками, які формуються керівником державного органу, критично важливого підприємства, критично важливої установи або уповноваженою ним особою.

Згідно пункту 30 Порядку № 76 інформація (відомості, дані) про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (бронювання) відображається у військово-обліковому документі в електронній формі.

З вищевикладеного вбачається, що особа вважається заброньованою після включення особи до списків, які формуються керівником державного органу, критично важливого підприємства, критично важливої установи або уповноваженою ним особою, а також відображення інформації стосовно такої особи у військово-обліковому документі в електронній формі.

Тобто, сам собі факт роботи позивача в органах місцевого самоврядування, без здійснення дій керівником органу місцевого самоврядування, спрямованих на бронювання позивача на період мобілізації та на воєнний час в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку не свідчить про його бронювання.

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту бронювання позивача згідно статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та з урахуванням Порядку № 76.

Вищезазначене спростовує доводи позивача з приводу його бронювання станом на дату його затримання посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_6 .

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскаржуваний ІНФОРМАЦІЯ_6 від 01 вересня 2025 року за № 905 про призов на військову службу за мобілізацією ОСОБА_1 є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

В частині позовних вимог позивача про визнання протиправними та скасування наказу Військової частини НОМЕР_3 від 01 вересня 2025 року № 254 про зарахування до списків особового складу ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

Пунктом 4 частини першої статті 24 Закону № 2232-XII передбачено, що початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Згідно з пунктом 253 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10 грудня 2008 року №1153/2008, призови на військову службу військовозобов`язаних у воєнний час проводяться територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, а резервістів - командирами військових частин на підставі указів Президента України.

Початком проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період є день, визначений статтею 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

За змістом пункту 5 Положення №1153/2008 громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України.

Наказом Міністерства оборони України від 15 вересня 2022 року за № 280, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14 листопада 2022 року за № 1407/38743, затверджено Інструкцію з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, яка визначає організацію і порядок обліку військовослужбовців та працівників в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України (далі Інструкція №280, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу XII Інструкції № 280 для обліку особового складу в особливий період використовуються: на військовослужбовців, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період - особові справи, обліково-послужні та послужні (скорочені послужні) картки (відповідно до категорії обліку таких осіб за видами військової служби), отримані з ТЦК та СП.

Військовослужбовці військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період зараховуються в день прибуття до списків особового складу військової частини в порядку, установленому пунктами 30-32 розділу II цієї Інструкції.

Первинне призначення на посади військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також призначення (переміщення) військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, відповідно до їх мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом, здійснюються наказом командира військової частини по стройовій частині незалежно від номенклатури посад для призначення.

Пунктом 32 Розділу ІІ Інструкції №280 встановлено, що зарахування до списків особового складу військової частини здійснюється у день прибуття військовослужбовців (прийому на роботу працівників) до військової частини.

Матеріали справи свідчать, що рядового ОСОБА_1 у встановленому порядку зараховано до списків особового складу ВЧ НОМЕР_3 на підставі наказу по стройовій частині від 01 вересня 2025 року за № 254 курсантом навчального взводу навчальної роти НОМЕР_5 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки, призваного ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Окрім того, вказаний наказ є наслідком винесення відповідачем 1 наказу про призов позивача, щодо правомірності винесення якого суд вказав вище.

З аналізу вказаного вище правового регулювання та встановлених обставин у справі слід дійти висновку, що підстави для визнання протиправними та скасування наказів про призов позивача та зарахування позивача до особового складу військової частини НОМЕР_3 у суду відсутні.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За наведених обставин, суд не надає правової оцінки іншим доводам позивача, викладеним в письмових заявах, долучених до матеріалів справи, оскільки вони не стосуються змісту позовних вимог.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 05 грудня 2025 року.

Суддя Д.В. Татаринов