Справа № 211/11805/25
Суддя: Юзефович І. О.
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/211/242/25
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
03 грудня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Юзефовича І.О.,
при секретарі Андрійченко А.Ю.,
розглянувши в м. Кривому Розі у порядку письмового позовного провадженнясправу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Соколов Володимир Віталійович, до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дружківської міської ради Донецької області, до Головного управління Національної поліції у Донецькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,
Позивач 03.10.2025 року звернулась до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу з адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дружківської міської ради №25-59 від 30.07.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.156 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення; стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Дружківської міської ради судовий збір у розмірі 484,48грн.; просила поновити строк на оскарження постанови.
Позовні вимоги мотивовано тим, що на підставі постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дружківської міської ради №25-59 від 30.07.2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 7650грн. Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що 22.07.2025 року старший ДОП ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області майором поліції Владика А.Б. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №600519, згідно якого 22.07.2025 року о 14год., під час дії правового режиму воєнного стану, в кіоску, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , продавець ОСОБА_1 здійснила продаж двох банок пива «Львівське світле», об`ємом по 0,5 літра за ціною 120грн. ОСОБА_3 , чим здійснила продаж алкогольних напоїв на територіях, заборонених законом та порушила вимоги п.1 Наказу командувача оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №16од від 09.07.2022 року, п.2 Розпорядження начальника Донецької ОВА №365/5-22 від 11.08.2022 року, п.3, п.4 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2021 року №1457, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КУпАП. Вважає, що адміністративна комісія при виконавчому комітеті Дружківської міської ради за відсутності належних та допустимих доказів формально підійшла до розгляду справи про адміністративне правопорушення, не надала «поза розумним сумнівом» оцінку розбіжностям, які містять складені працівниками поліції матеріали, а саме протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи не містять даних про те, чи дійсно рідина, яка була нібито предметом продажу за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, є пивом. За фабулою протоколу про адміністративне правопорушення не зрозуміло, предмет продажу є пивом алкогольним, чи без алкогольним. Крім того, матеріали справи не містять жодного належного, допустимого доказу того, що ОСОБА_1 отримала від продажу нібито пива грошові кошти (виручку), також відсутнє підтвердження вилучення у неї цих грошових коштів. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази про вилучення у ОСОБА_3 , ОСОБА_1 або у третьої особи, або в торговельному кіоску за адресою: АДРЕСА_1 касового чеку за продаж нібито пива. Також, до матеріалів справи не додано фото чи відеозапису, який би підтвердив, що ОСОБА_1 у зазначений в протоколі день, час, місці дійсно здійснила торгівлю алкогольними напоями. Вважає вказану постанову протиправною, оскільки відповідальність за ч.2 ст.156 КУпАП настає виключно для спеціального суб`єкта адміністративного правопорушення працівників підприємств (організації) торгівлі або громадського харчування. Втім, з матеріалів адміністративної справи не вбачається, що ОСОБА_1 є працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування (наказ про прийняття на роботу відсутній). Також відсутня будь-яка інформація, що ОСОБА_1 здійснюється підприємницька діяльність. У зв`язку з вищевикладеним просить скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі ухвали суду від 07.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.
15.10.2025 року через модуль підсистеми «Електронний суд» до суду від представника Головного управління Національної поліції у Донецькій області Мельникова С.Є. надійшли додаткові пояснення по справі, в яких зазначено, що позивач мешкає та працює у м. Дружківка Донецької області, яке розташоване приблизно у 15 кілометрах від лінії фронту, а тому останній повинно бути достеменно відомо зміст наказу командувача оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №16од від 09.07.2022 року «Про заборону торгівлі на території Донецької області алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі», Розпорядження начальника Донецької ОВА №365/5-22 від 11.08.2022 року. Зазначає, що позивач здійснювала торгівлю алкогольними напоями у Донецькій області, чим порушила заборону вищевказаного наказу, чим вчинила правопорушення, яке передбачено у ч. 2 ст. 156 КУпАП, про що складено протокол, який направлено до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дружківської міської ради, яка винесла постанову про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 .. Вважає, що під час розгляду протоколу права позивача не порушені, розгляд проводився на законних підставах, у зв`язку з чим вважає доводи позовної заяви необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідач - адміністративна комісія при виконавчому комітеті Дружківської міської ради наданим законом процесуальним правом не скористався, відзиву на позов у строки визначені ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 07.10.2025 року не подав.
Відповідач ГУНП в Донецький області надав відзив на позовну заяіу, в якому просив відмовити в задоволенні зазначеного позову.
Згідно ст.262 ч.5 КАС України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому відповідності до ст.229 ч.4 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
В позовній заяві представник позивачки клопотав про поновлення строку звернення до суду з підстав того, що оскаржувану постанову отримано 01.10.2025.
Вирішуючи питання про поновлення процесуального строку позивачу на звернення до суду із позовом, суд зазначає наступне.
Строки звернення до суду визначенні ст.122 КАС України. Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом, або іншими Законами.
Згідно до ч.2 ст.286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
З урахуванням положень ст.ст. 122, 123 КАС України, обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Оцінюючи обставини, що перешкоджали реалізації процесуального права на звернення до суду, на які позивач посилається як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу наведених у заяві доводів і з того, чи мав скаржник за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду.
Рішенням Європейського Суду з прав людини по справі «Іліан проти Туреччини» встановлено, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звернути увагу на обставини справи.

Суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи із обставин, викладених вище, суд дійшов висновку, що доводи позивача про поважність причин пропуску строку звернення до суду є обґрунтованими, підтверджуються відомостями у оскаржуваній постанові щодо дати її отримання ОСОБА_1 , а тому суд визнає їх поважними, з огляду на що поновлює пропущений позивачем строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суд встановив, що 22.07.2025 року старший ДОП ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області майором поліції Владика А.Б. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №600519, згідно якого 22.07.2025 року о 14год., під час дії правового режиму воєнного стану, в кіоску, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , продавець ОСОБА_1 здійснила продаж двох банок пива «Львівське світле», об`ємом по 0,5 літра за ціною 120грн. ОСОБА_3 , чим здійснила продаж алкогольних напоїв на територіях, заборонених законом та порушила вимоги п.1 Наказу командувача оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №16од від 09.07.2022 року, п.2 Розпорядження начальника Донецької ОВА №365/5-22 від 11.08.2022 року, п.3, п.4 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2021 року №1457, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КУпАП.

На підставі постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дружківської міської ради №25-59 від 30.07.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2ст.156 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 7650грн. ОСОБА_1 на засідання комісії не з`явилась.

Відповідно до ст.218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною 2 статті 156 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її в точній відповідності з законом.

При розв`язанні спорів за позовами на рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень суди відповідно до ч.2 ст.2 КАС України повинні перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У статті 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Частина 2 статті 156 КУпАП встановлює відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; та суб`єктивна сторона.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Суб`єктом правопорушення є особа, яка вчинила правопорушення.

При цьому, склад адміністративного правопорушення характеризується сукупністю чотирьох елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з них свідчить про відсутність складу порушення в цілому, що згідно з п.1 ст.247 КУпАПє обставиною, що виключає провадження у справі: провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого у ч.2 ст. 156 КУпАП полягає у порушенні працівником підприємства (організації) торгівлі правил торгівлі, зокрема, алкогольними напоями на території забороненій законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, тощо.

Тобто, адміністративна відповідальність за ч.2 ст.156 КУпАП настає лише для працівників підприємств (організації) торгівлі або громадського харчування, а не для будь-яких інших осіб, тобто суб`єкт даного адміністративного правопорушення є спеціальним.

Частина 1 ст. 90 КАС України передбачає, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 73 КАС України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок доведення саме відповідачем, як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Однак, відповідачем в порушення вищевказаних вимог закону не надано суду доказів, що позивач ОСОБА_1 є працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування (наказ про прийняття на роботу, договір, тощо). Будь-яких документів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах, працювала в ларьку за адресою: АДРЕСА_1 , матеріали оскаржуваної постанови не містять.

Більш того, незважаючи на встановлені адміністративною комісією обставини щодо факту продажу позивачем алкогольної продукції, відсутність доказів щодо працевлаштування позивача в ларьку за адресою: АДРЕСА_1 може безпосередньо впливати на правильність кваліфікації вчиненого нею діяння.

Таким чином, відповідачем не доведено, що ОСОБА_1 є спеціальним суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведених положень КУпАП дає підстави для висновку, що під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

З огляду на імперативний обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати обставини, передбачені ст.280 КУпАП, а також у порядку, передбаченому ч.2 ст.77 КАС України довести у подальшому перед судом правомірність своїх дій, і такі обставини повинні бути підтвердженні як належними, допустимими, достовірними, так і достатніми доказами, суд не може прийняти як доказ правомірності та законності винесення оскаржуваної постанови лише саму постанову та протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Проте, матеріали справи не містять жодного належного, допустимого доказу того, що ОСОБА_1 отримала від продажу горілки грошові кошти (виручку), також відсутнє підтвердження вилучення у неї цих грошових коштів.

Слід зазначити, що фактом продажу алкогольних та тютюнових виробів є касовий чек, який видається кожному без винятку покупцеві, на чому акцентує увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 23.04.2019 року, справа №П/811/1217/16, адміністративне провадження №К/9901/41573/18.

Належний доказ, яким в даному випадку може бути фіскальний чек або інший розрахунковий документ, в матеріалах справи відсутній.

У зв`язку з цим, суд зазначає, що відповідачем під час розгляду матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 не дотримано вимог ст.280 КУпАП.

Спірна постанова містить посилання на письмове пояснення свідка ОСОБА_3 , у якому останнім зазначено, що саме ОСОБА_1 продала йому в кіоску пиво. На засіданні комісії пояснення свідок ОСОБА_3 безпосередньо не надавав. Пояснення особи без встановлення дійсних обставин, тобто наявності фіскального чеку із зазначенням часу, особи продавця і алкогольного товару не доводить факту здійснення позивачем реалізації алкогольного товару.

Також, до матеріалів справи не додано фото чи відеозапису, як доказу вчиненого правопорушення, який би підтвердив, що ОСОБА_1 у зазначений в протоколі день, час, місці дійсно здійснила торгівлю алкогольними напоями.

Тобто, в даному випадку встановлені обставини справи свідчать про те, що для прийняття рішення відповідачем не було встановлено усіх обставин, які мають значення для його прийняття, що свідчить про відсутність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП.

Відповідно до ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, суб`єктивних висновках, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Верховний суд у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а вказав на те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на імперативний обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати обставини, передбачені ст.280 КУпАП, а також у порядку, передбаченому ч.2 ст.77 КАС України довести у подальшому перед судом правомірність своїх дій, і такі обставини повинні бути підтвердженні як належними, допустимими, достовірними, так і достатніми доказами, суд не може прийняти як доказ правомірності та законності винесення оскаржуваної постанови лише саму постанову та протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, з огляду на встановлені судом обставини та беручи до уваги вищенаведені норми, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю, оскільки вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, в суді не доведена.

Отже, суд висновує, що оскаржувана постанова Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Дружківської міськоїради №25-59 від 30.07.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 7650грн.підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно з ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, а тому вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Дружківської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 484грн. 48коп..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 19, 77, 139, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд -

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) строк на оскарження постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дружківської міської ради Донецької області №25-59 від 30.07.2025р.

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), в інтересах якого діє адвокат Соколов Володимир Віталійович, до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дружківської міської ради Донецької області (84205 Донецька область. м. Дружківка, ву. Соборна, 16, ), до Головного управління Національної поліції у Донецькій області (85300 Донецька область, м. Покровськ, вул. В. Мандрика, 7, ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - задовольнити.

Постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дружківської міської ради №25-59 від 30.07.2025 року про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 7650грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Дружківської міської ради (84205 Донецька область. м. Дружківка, ву. Соборна, 16, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 484 грн. 48 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О.Юзефович