Справа № 300/5322/25
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"03" грудня 2025 р. справа № 300/5322/25
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі: судді Гомельчука С.В., розглянувши в письмовому провадженні клопотання про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо відмови у звільненні з військової служби ОСОБА_1 відповідно до пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» з підстав, що зазначені в аб. 16 п. 3 ч. 12 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) прийняти рішення про звільнення з військової служби ОСОБА_1 згідно з пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» з підстав, що зазначені в аб. 16 п. 3 ч. 12 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
Ухвалою Івано-Франківського оружного адміністративного суду від 01.08.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.
У матеріалах справи міститься клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду. Клопотання мотивоване тим, що підпис у позовній заяві «Климишин» не відповідає візуально підпису наявному у паспорті № НОМЕР_2 , що свідчить про не підписання позивачем позовної заяви, а можливо така підписана іншою особою.
Розглядаючи клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд зважає на таке.
Статтею 160 КАС України передбачено вимоги до позовної заяви, регламентовано форму і зміст такої, передбачено певну послідовність викладу приписів.
Відповідно до частини 2 цієї статті позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Згідно з частиною 10 статті 44 КАС України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).
Позовна заява повертається позивачеві, якщо позов не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано (пункт 3 частини 4 статті 169 КАС України).
Отже, нормами процесуального законодавства визначено імперативний обов`язок суду щодо повернення позовної заяви у випадку, якщо позов не підписаний або підписаний особою, яка не має права його підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Суд зауважує, що підпис - це графічний знак або набір знаків, який особа ставить на документі для підтвердження його автентичності, згоди або авторства. Підпис ідентифікує автора і слугує задля підтвердження того, що особа, яка його підписала, ознайомлена із документом і погоджується з його змістом. В юридичному сенсі, підпис є підтвердженням певної дії, угоди чи зобов`язання і надає документу юридичну силу.
Норми КАС України не містять положень, які б зобов`язували особу, яка звертається до суду з відповідним процесуальним документом надавати суду доказ автентичності власного підпису, який міститься в такому документі.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).
Задля досягнення мети адміністративного судочинства при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, однією з конституційних засад, яка визначена у частині першій статті 55 Конституції України, є право кожного на звернення до суду. Цей принцип полягає у тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Тому необґрунтоване повернення позовної заяви суперечить завданню адміністративного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого доступу до правосуддя.
Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1, 2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року № 9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11 - рп/2012).
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.
Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
З огляду на викладене, суд зазначає, що підпис ОСОБА_1 у позовній заяві дійсно має відмінність від підпису у паспорті громадянина України, однак відповідачем не надано до суду належних доказів, що позовна заява підписана не ОСОБА_1 , а іншою особою.
Відтак суд доходить висновку, що клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Гомельчук С.В.