Справа № 320/37975/24
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Вівдиченко Т.Р., Кучми А.Ю.

за участю секретаря Коренко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, третя особа: Міністерство економіки України про визнання нечинними пунктів постанови та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И Л А

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Кабінету Міністрів України, в якій просив суд:

- визнати протиправними та не чинними пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України №481 від 12 травня 2023 року «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018р. №103, та внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017р. №704», у зв`язку з тим, що він не відповідає статтям 22, 24, 113, 114 Конституції України, Законам України №2262-XII, №2011-XII, №1058-IV, №2017-III та №3460-IX; постановам Верховного Суду в адміністративних справах №826/6453/18, №440/6017/21, №120/8603/21-a, №500/1813/21, №826/3858/18 та №826/12704/18;

- зобов`язати Кабінет Міністрів України скасувати пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України №481 від 12 травня 2023 року «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018р. №103, та внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017р. №704» як такий, що не відповідає статтям 22, 24, 113 і 114 Конституції України, Законам України №2262-XII, №2011-XII, №1058-IV, №2017-III та №3460-IX; постановам Верховного Суду в адміністративних справах №826/6453/18, №440/6017/21, №120/8603/21-a, №500/1813/21, №826/3858/18 та №826/12704/18.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуваний пункт Постанови Кабінету Міністрів України №481 від 12 травня 2023 року не відповідає положенням ст. 22 Конституції України, оскільки звужує обсяг існуючих прав і свобод на пенсійне забезпечення, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року. Крім того, п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №481 від 12 травня 2023 року грубо порушує правові приписи ст.24 Конституції України, оскільки ставить у нерівне матеріальне становище військових пенсіонерів, які вийшли на пенсію до 20.05.2023 року та тих, які стали пенсіонерами після цієї дати, що являється дискримінацією. Також п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №481 від 12 травня 2023 року суперечить вимогам ст.ст.113, 114 Конституції України, згідно яких Кабінет Міністрів України повинен забезпечувати права і свободи людини і громадянина та їх соціальний статус, у своїй діяльності керуватися Конституцією та законами України. Окрім зазначеного, положення п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №481 від 12 травня 2023 року протирічить постанові Верховного Суду від 20.10.2022 у справі №826/6453/18, якою відновлена первинна редакція п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України №704 про те, що розміри посадових окладів військових пенсіонерів визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі.

04.08.2025 року до суду подано заяву Кабінету Міністрів України про закриття провадження, вмотивоване тим що рішення Київського окружного адміністративного суду, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 визнано протиправним та нечинним пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 стосовно внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Розглянувши доводи заяви, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню із закриттям провадження у справі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Частиною 1 статті 319 передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області (пенсійна справа №N/А1585) та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

12.05.2023 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704» (далі - Постанова № 481).

Пунктом 2 Постанови № 481 встановлено: «Внести зміну до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374), виклавши абзац перший в такій редакції:

"4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".»

Установлено, що видатки, пов`язані з виконанням пункту 2 цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, передбачених у державному бюджеті на відповідний рік для утримання відповідних державних органів (п. 3 Постанови № 481).

Вважаючи свої права порушеними положеннями п. п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №481 від 12 травня 2023 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів дослідивши обставини у справі дійшла наступних висновків.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 визнано протиправним та нечинним пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 стосовно внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що нормативно-правовий акт, а саме пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 визнано протиправним та нечинним у судовому порядку.

Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили.

На даний час положення пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 визнано протиправними та нечинними судовим рішенням.

Положеннями ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, вищевказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, ухваленим за результатами розгляду іншої судової справи, встановлено невідповідність оскаржуваної постанови відповідача вимогам законодавства.

З огляду на викладене колегія суддів вважає необхідним заяву Кабінету Міністрів України про закриття провадження - задовольнити, рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року - скасувати та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання Кабінету Міністрів України про закриття провадження - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року- скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, третя особа: Міністерство економіки України про визнання нечинними пунктів постанови та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Т.Р. Вівдиченко

А.Ю. Кучма

Повне судове рішення складено « 03» грудня 2025 року.