Справа № 600/3499/24-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/3499/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Малого колективного підприємства «БІЛФЕД-ВМ» до Південно-Західного міжрегіональне управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову першого заступника начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Ороновського Святослава Ігоровича від 08 травня 2024 року № ПЗ/ЧВ/4025/0175/ПТ/СП/СВ-ФС за порушення законодавства про працю, якою було вирішено накласти на Мале колективне підприємство «БІЛФЕД-ВМ» штраф у розмірі 24000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувана постанова прийнята протиправно, оскільки працівник ОСОБА_1 був правомірно відсторонений від роботи без збереження заробітної плати на час простою, який виник з вини вказаного працівника. Позивач вказав, що відносно працівник ОСОБА_1 порушено кримінальне провадження за ст. 365 КК України, а відповідність наказів №4 від 01.01.2023 р. та №5 від 02.01.2023 р. вимогам ст. 46 КЗпП України було встановлено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у Хотинському районному суді.

Відповідач у відзиві заперечував проти задоволення позову та зазначив, що накази №4 від 01.01.2023 р. та №5 від 02.01.2023 р. про відсторонення працівника ОСОБА_1 не відповідають вимогам ст. 46 КЗпП України, що призвело до протиправної невиплати вказаному працівнику заробітної плати, а тому вважає оскаржувану постанову правомірною.

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 13.08.2024 року адміністративний позов залишено без руху. 20.08.2024 року позивачем виправлено недоліки адміністративного позову, у зв`язку із цим, судом відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

20.07.2023 р. відповідачем складено припис відносно Малого колективного підприємства «БІЛФЕД-ВМ» про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ПЗ/1/3106-23, а саме ч. 1 та ч. 2 ст. 10 Закону №2136 та ч. 1 ст. 115 КЗпП України, зафіксованих в акті від 20.07.2023 р. №ПЗ/ЧВ/7327/23/0060. (а.с. 86, 94-99).

21.07.2023 р. відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення №ПЗ/ЧВ-7327/23/0060/П/ПТ. (а.с. 55-58).

Наказом Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 01.04.2024 р. №78/ПЗ-ЗК вирішено провести з 04.04.2024 р. по 17.04.2024 р. позаплановий захід державного нагляду (контролю) стану виконання припису від 20.07.2023 р. №ПЗ/1/3106-23 та складено направлення на проведення позапланового заходу. (а.с. 87-89).

За результатами проведеного позапланового заходу складено акт від 05.04.2024 р. №ПЗ/ЧВ/4025/0175, в якому зафіксовано невиконання припису від 20.07.2023 р. №ПЗ/1/3106-23. Вказано, що 01 січня 2023 року директор МКП «Білфед-ВМ» Віктор Мельничук наказом №4 зупиняє діяльність підприємства відповідно до статті 34 КЗпП України у зв`язку з відсутністю технічних умов (самовільним вилученням печаток та касового апарата Товариства ОСОБА_1 ) та оголошує простій. У пункті два даного наказу зазначено, що працівники на період простою звільняються від виконання обов`язків і не повинні бути присутніми на робочих місцях у період простою. 02 січня 2023 року керівник підприємства видає наказ № 5 «Про нарахування заробітної плати на час простою». Пунктом один даного наказу керівник підприємства керуючись частиною четвертою статті 113 КЗпП України припиняє на час простою нараховувати та виплачувати заробітну плату ОСОБА_1 . Іншим працівникам Товариства установлює заробітну плату в розмірі 2/3 окладу пунктом два даного наказу. В акті вказано, що зазначені накази винесено із порушенням вимог ст. 46 КЗпП України, якою не передбачено такої підстави для відсторонення від роботи, як навмисне заволодіння майном підприємства, що призвело до вимушеного простою. Таким чином, відсторонюючи ОСОБА_1 від роботи без нарахування та виплати йому заробітної плати за період з січня 2023 року і по даний час (20.07.2023р.) є порушенням частини першої та другої статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (ЗУ № 2136) та частини першої статті 115 КЗпП України в частині своєчасності виплати заробітної плати. (а.с. 90-93).

На підставі виявлених порушень 08.05.2024 р. відповідачем прийнято постанову № ПЗ/ЧВ/4025/0175/ПТ/СП/СВ-ФС про застосування штрафу до МКП «Білфед-ВМ» за порушення законодавства про працю у розмірі 24000 гривень. (а.с. 100-103).

Матеріали справи містять накази МКП «Білфед-ВМ»: від 01.01.2023 р. № 4, яким зупинено діяльність підприємства відповідно до ст. 34 КЗпП України в зв`язку із відсутністю технічних умов (самовільним вилученням печаток та касового апарата товариства ОСОБА_1 ) та оголошено простій; від 02.01.2023 р. № 5 «Про нарахування заробітної плати на час простою». Пунктом 1 даного наказу керівник підприємства керуючись ч. 4 ст. 113 КЗпП України припиняє на час простою нараховувати та виплачувати заробітну плату ОСОБА_1 п. 2 даного наказу. (а.с. 50-51).

Також матеріали справи містять докази звернення директора МКП «Білфед-ВМ» із заявою про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, визначене ст. 356 КК України, заволодіння касовим апаратом та печатками МКП «Білфед-ВМ», виконання обов`язки керівника підприємства, чим вчиняє самоправство. На підставі вказаного звернення до єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 10.02.2023 р. відомості та зареєстроване кримінальне провадження №0000013. (а.с. 52-54).

Матеріали справи містять рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 06.09.2023 р. у справі №724/1691/23, прийняте за результатами розгляду протоколу від 21.07.2023 р. про адміністративне правопорушення №ПЗ/ЧВ-7327/23/0060/П/ПТ. Вказаним рішенням провадження по справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 директора МКП «Білфед-ВМ», за ч. 1 ст. 41 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Рішення суду набрало законної сили 19.09.2023 року. (а.с. 59-62).

Мотивувальна частина

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 затверджено Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення №96).

Пунктом 1 Положення №96 визначено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України Міністра економіки, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Підпунктами 6, 9 пункту 4 Положення №96 визначено, що Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, у тому числі, здійснює:

- державний контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю;

- державний контроль за додержанням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Пунктом 7 Положення №96 встановлено, що Державна служба України з питань праці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V) державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Основними принципами державного нагляду (контролю) є, зокрема, об`єктивність та неупередженість здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю).

Також, Державний нагляд (контроль) здійснюється з дотриманням принципів, визначених Законом України "Про адміністративну процедуру" (стаття 3 Закону №877-V).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону №877-V планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб`єкта господарювання, встановлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 4 Закону №877-V орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно з ч. 11 ст. 4 Закону №877-V плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи-підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону №877-V визначено, що підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом.

Також, приписами ст. 6 Закону №877-V встановлено, що під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 7 Закону №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Права суб`єкта господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені статтею 10 Закону №877-V.

Відповідно до положень ч. 6 ст.7 Закону №877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

Згідно з ч. 7 та ч. 8 ст. 7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону №877-V встановлено, що невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

Слід зауважити, що Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022 (далі - Указ №64/2022) у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє на теперішній час.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" від 15.03.2022 №2136-ІХ (далі - Закон №2136-ІХ) у період дії воєнного стану центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи можуть здійснювати за заявою працівника або профспілки позапланові заходи державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання та фізичними особами, які використовують найману працю, в частині додержання вимог цього Закону, а також з питань виявлення неоформлених трудових відносин та законності припинення трудових договорів.

Позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються у порядку, встановленому Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Позапланові заходи державного нагляду (контролю) у період дії воєнного стану здійснюються: за наявності підстав, визначених абзацами п`ятим, восьмим, дев`ятим, десятим частини першої статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"; за зверненням Київської міської військової адміністрації або обласної військової адміністрації; у зв`язку з невиконанням суб`єктом господарювання приписів про усунення порушень вимог законодавства, виданих після 1 травня 2022 року.

У період дії воєнного стану у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк приписів про усунення порушень, виявлених під час здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю), штрафи, передбачені статтею 265 Кодексу законів про працю України, не застосовуються.

Судом встановлено, що підставою для проведення позапланового заходу відносно позивача стала перевірка виконання припису від 20.07.2023 р. №ПЗ/1/3106-23, в якому зазначено порушення МКП «БІЛФЕД-ВМ» ч. 1 та ч. 2 ст. 10 Закону №2136 та ч. 1 ст. 115 КЗпП України, зафіксовані в акті від 20.07.2023 р. №ПЗ/ЧВ/7327/23/0060.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором.

Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати.

Згідно положень ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Судом встановлено, що за результатами проведеного позапланового заходу складено акт від 05.04.2024 р. №ПЗ/ЧВ/4025/0175, в якому зафіксовано невиконання припису від 20.07.2023 р. №ПЗ/1/3106-23. Вказано, що 01 січня 2023 року директор МКП «Білфед-ВМ» Віктор Мельничук наказом № 4 зупиняє діяльність підприємства відповідно до статті 34 КЗпП України у зв`язку з відсутністю технічних умов (самовільним вилученням печаток та касового апарата Товариства ОСОБА_1 ) та оголошує простій. У пункті два даного наказу зазначено, що працівники на період простою звільняються від виконання обов`язків і не повинні бути присутніми на робочих місцях у період простою. 02 січня 2023 року керівник підприємства видає наказ № 5 «Про нарахування заробітної плати на час простою». Пунктом один даного наказу керівник підприємства керуючись частиною четвертою статті 113 КЗпП України припиняє на час простою нараховувати та виплачувати заробітну плату ОСОБА_1 . Іншим працівникам Товариства установлює заробітну плату в розмірі 2/3 окладу пунктом два даного наказу. В акті вказано, що зазначені накази винесено із порушенням вимог ст. 46 КЗпП України, якою не передбачено такої підстави для відсторонення від роботи, як навмисне заволодіння майном підприємства, що призвело до вимушеного простою. Таким чином, відсторонюючи ОСОБА_1 від роботи без нарахування та виплати йому заробітної плати за період з січня 2023 року і по даний час (20.07.2023р.) є порушенням частини першої та другої статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (ЗУ № 2136) та частини першої статті 115 КЗпП України в частині своєчасності виплати заробітної плати.

На підставі виявлених порушень 08.05.2024 р. відповідачем прийнято постанову №ПЗ/ЧВ/4025/0175/ПТ/СП/СВ-ФС про застосування штрафу до МКП «Білфед-ВМ» за порушення законодавства про працю у розмірі 24000 гривень.

Таким чином, спірним питанням у даних правовідносинах є перевірка правомірності висновків відповідача про те, що накази МКП «Білфед-ВМ» винесено із порушенням вимог ст. 46 КЗпП України.

Відповідно до статті 34 КЗпП України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

Виходячи зі змісту поняття простою, обов`язковою його умовою є призупинення роботи, яке викликане відсутністю організаційних або технічних умов.

Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 23 жовтня 2007 року № 257/06/187-07 на час простою оформлюється наказ власника або уповноваженого ним органу. Якщо простій має цілодобовий (тижневий) характер, власник або уповноважений ним орган повинен у наказі обумовити необхідність присутності або відсутності працівника на роботі.

Статтею 113 КЗпП України врегульовано порядок оплати часу простою, а також при освоєнні нового виробництва (продукції).

Згідно з ч. 1 ст. 113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Відповідно до ч. 4 ст. 113 КЗпП України час простою з вини працівника не оплачується.

Згідно з ст. 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони, в інших випадках, передбачених законодавством.

Тобто, ст. 46 КЗпП України не містить вичерпного переліку підстав для відсторонення працівників від роботи. Крім того, якщо відсторонення від роботи обумовлене виною чи бездіяльністю працівника, час відсторонення оплаті не підлягає згідно з ч. 4 ст. 113 КЗпП України.

У спірних правовідносинах МКП «Білфед-ВМ» прийняло накази:

- від 01.01.2023 р. № 4, яким зупинено діяльність підприємства відповідно до ст. 34 КЗпП України в зв`язку із відсутністю технічних умов (самовільним вилученням печаток та касового апарата товариства ОСОБА_1 ) та оголошено простій;

- від 02.01.2023 р. № 5 «Про нарахування заробітної плати на час простою». Пунктом 1 даного наказу керівник підприємства керуючись ч. 4 ст. 113 КЗпП України припиняє на час простою нараховувати та виплачувати заробітну плату ОСОБА_1 п. 2 даного наказу.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі матеріалі справи судом встановлено, що внаслідок вказаних у приписі від 20.07.2023 р. №ПЗ/1/3106-23 порушень законодавства про працю (ч. 1 та ч. 2 ст. 10 Закону №2136 та ч. 1 ст. 115 КЗпП України) 21.07.2023 р. відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення №ПЗ/ЧВ-7327/23/0060/П/ПТ відносно директора МКП «Білфед-ВМ» - ОСОБА_2 .

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення був предметом розгляду у Хотинського районного суду Чернівецької області, справа №724/1691/23.

Згідно з рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 06.09.2023 р. у справі №724/1691/23 провадження по справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 директора МКП «Білфед-ВМ», за ч. 1 ст. 41 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Рішення суду набрало законної сили 19.09.2023 року.

У вказаному рішенні судом встановлено та зроблено висновки, що з досліджених судом наказів №4 від 01.01.2023 та №5 від 02.01.2023 року встановлено, що в наслідок оголошення з 01.01.2023 року простою та зупинення діяльності МКП «Білфред-ВМ» контролера ОСОБА_1 , як і інших працівників підприємства МКП «Білфред-ВМ», було звільнено від виконання обов`язків та обумовлено не бути присутніми на робочих місцях у період простою. У зв`язку з тим, що простій було запроваджено з вини працівника ОСОБА_1 (самовільне вилучення печаток та касового апарату товариства), останньому відповідно до ч. 4 ст. 113 КЗпП України, припинено на час простою нарахування та виплата заробітної плати.

Хотинський районний суд Чернівецької області констатував, що дані накази (№4 від 01.01.2023 та №5 від 02.01.2023) не є такими, що суперечать вимогам ст.46 КЗпП України, оскільки працівника ОСОБА_1 звільнено від виконання обов`язків (відсторонено від роботи) на час простою, який запроваджений з вини останнього, тому час простою працівнику не оплачується, при цьому жодний з цих наказів підприємства ОСОБА_1 не оскаржений та не скасований, а тому будь-яких порушень ч.1 та ч.2 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та ч.1 ст.115 КЗпП України в частині своєчасності виплати заробітної плати, як вказано у протоколі, з боку директора МКП «Білфред-ВМ» не вбачається.

Таким чином, рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 06.09.2023 р. у справі №724/1691/23 спростовуються висновки відповідача щодо порушення позивачем ч.1 та ч.2 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та ч.1 ст.115 КЗпП України в частині своєчасності виплати заробітної плати, а тому постанова від 08 травня 2024 року № ПЗ/ЧВ/4025/0175/ПТ/СП/СВ-ФС прийнята протиправно та підлягає скасуванню.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами судового розгляду суд дійшов висновку, що постанова від 08 травня 2024 року № ПЗ/ЧВ/4025/0175/ПТ/СП/СВ-ФС прийнята протиправно та підлягає скасуванню.

У зв`язку із вказаним суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Судові витрати

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позову, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір.

Крім того, згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження сум понесених витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн позивачем надано суду: договір про надання правової допомоги, з додатковою угодою де визначено фіксовану суму гонорару в розмірі 5000 грн; квитанцію до прибуткового касового ордера від 27.03.2023 р. на суму 5000 гривень.

Враховуючи викладене, суд звертає увагу, що предметом дослідження в цьому випадку є обсяг фактично виконаних адвокатом послуг і виконаних робіт та їх вартості, вказаних у розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу, а не облік отриманого адвокатом доходу та його оподаткування.

З огляду на викладене, а також те, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, суд дійшов висновку про те, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Крім того, КАС України не визначено конкретної форми документу, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката.

Дані висновки узгоджуються з практикою Верховного Суду, викладеною в постанові від 16.04.2020 по справі №727/4597/19, від 15.09.2021 р. по справі № №440/4206/19.

Таким чином, матеріали справи містять достатні докази щодо понесених позивачем витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн, які підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову першого заступника начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Ороновського Святослава Ігоровича від 08 травня 2024 року № ПЗ/ЧВ/4025/0175/ПТ/СП/СВ-ФС за порушення законодавства про працю, якою було вирішено накласти на Мале колективне підприємство «БІЛФЕД-ВМ» штраф у розмірі 24000 гривень.

4. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 3028 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 5000 гривень.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Найменування сторін:

позивач: Мале колективне підприємство «БІЛФЕД-ВМ» (вул. Дружби народів, 62, с.Клішківці, Чернівецька область, Дністроський район, 60014, РНОКПП 04543370);

відповідач: Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (вул. Івана Франка, 4, м. Івано-Франківськ, 76018, ).

Суддя Т.М. Брезіна