Справа № 420/30936/24
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

03 грудня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі №420/30936/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №420/30936/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням суду від 18.12.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 вирішено задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не застосування з 25 лютого 2022 року по 19 травня 2023 року, при обчисленні ОСОБА_1 грошового забезпечення, матеріальної допомоги на оздоровлення та одноразову грошову допомогу при звільненні, грошової компенсації за невикористані відпустки 2022, 2023 роки, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 перерахувати та виплатити грошове забезпечення ОСОБА_1 (розміри посадового окладу та окладу за військовим званням), матеріальну допомогу на оздоровлення та одноразову грошову допомогу при звільненні, грошової компенсації за невикористані відпустки 2022, 2023 роки за період з 25 лютого 2022 року по 19 травня 2023 року, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, у відповідності до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

25.11.2025 до суду від позивача надійшла заява (вх. №124713/25), в якій заявник просить суд зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати у встановлений судом строк, звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 по справі №420/30936/24; у разі неподання ІНФОРМАЦІЯ_2 звіту у встановлений судом строк, накласти штраф у сумі від 20 до 40 р.п.м. для працездатних осіб.

В обгрунтування поданої заяви зазначив, що у зв`язку з невиконанням відповідачем рішення суду позивачем було направлено листа з вимогою виконати зазначене рішення та поінформувати про вжиті заходи. Відповіді по суті звернення не отримав, як і не було здійснено жодних зарахувань на його картковий рахунок. З метою примусового виконання рішення суду було подано виконавчий лист до відповідного органу. Згідно з інформацією з офіційного сайту виконавчих проваджень, 23.04.2025 відкрито виконавче провадження № ВП 77893040. Однак станом на сьогодні жодних дій щодо реального стягнення коштів не здійснено. За таких обставин вимушений повторно звернутися до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 в адміністративній справі №420/30936/24, яке набрало законної сили 20.01.2025.

09.04.2025 Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

За твердженням позивача та згідно даних АСВП 23.04.2025 відкрито виконавче провадження № ВП 77893040, проте інформації про хід виконавчого провадження у суду відсутні.

26.03.2025 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 з проханням нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.08.2024 по день фактичного розрахунку із розрахунку середньоденного заробітку.

Однак за твердженням позивача відповіді на вказану заяву 18.12.2024 у справі №420/30936/24 дотепер залишається невиконаним.

Визначаючись щодо встановлення судового контролю, суд виходить з такого.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення ухвалюється судом іменем України та є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

У пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

У Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 07 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тож обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та є однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

19 грудня 2024 року набув чинності Закон України від 21 листопада 2024 року № 4094-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» (надалі - Закон № 4094-IX), пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого передбачено, що справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

Статтею 381-1 КАС України у редакції Закону № 4094-IX передбачено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Так, згідно з частиною першою статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Як встановлено у частинах третій і четвертій статті 382 КАС України (у редакції Закону № 4094-IX), якщо судове рішення набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження. Відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви.

Суд враховує, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в яких є держава в особі її компетентних органів, а тому, адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Згідно з частинами другою, третьою, шостою статті 382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців. Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає.

За правилами частини десятої статті 382-3 КАС України у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

З огляду на встановлені обставини та відсутність в матеріалах справи доказів вчинення ІНФОРМАЦІЯ_4 дій задля виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі №420/30936/24, суд дійшов висновку про необхідність встановлення такої форми судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі, як покладення на суб`єкта владних повноважень обов`язку подати звіт про виконання судового рішення.

Стосовно вимог позивача у заяві про встановлення судового контролю постановити за наслідками розгляду звіту відповідача про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд відмовляє у задоволенні вказаного клопотання, як передчасно заявлене, оскільки на даний час, суд вирішує питання щодо встановлення судового контролю у зв`язку із не виконанням відповідачем постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.04.2025 у справі №420/12605/24.

Керуючись ст.ст.382, 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 (вх. №124713/25 від 25.11.2025) про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі №420/30936/24 задовольнити частково.

Встановити ІНФОРМАЦІЯ_1 строк подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду №420/30936/24 від 13.12.2024.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду №420/30936/24 від 18.12.2024, протягом тридцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У задоволенні решти вимог заяви позивача відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА