Справа № 420/29742/24
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/29742/24

Перша інстанція: суддя Хурса О. О.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаШляхтицького О.І.,

суддів: Федусика А.Г., Семенюка Г. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26.09.2025 у справі № 420/29742/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 15.04.2025 по справі № 420/29742/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнив.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.01.2025 у справі № 420/29742/24 скасував.

Ухвалив нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії задовольнив.

Визнав протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо не розгляду по суті клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 30.04.2024 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки, орієнтовною площею 924 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що передана у безстрокове користування для будівництва житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 29.06.1964, на якій розташовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) який належить на праві спільної часткової власності та неприйнятті жодного із рішень, які передбачені ст.ст. 118, 122 Земельного кодексу України.

Зобов`язав Одеську міську раду (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1, ) розглянути клопотання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 30.04.2024 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки, орієнтовною площею 924 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що передана у безстрокове користування для будівництва житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 29.06.1964, на якій розташовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) який належить на праві спільній частковій власності та за результатами його розгляду по суті прийняти рішення, відповідно ст. 118 Земельного кодексу України, яке оформити у формі рішення згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2664,64 грн (дві тисячі шістсот шістдесят чотири гривні шістдесят чотири копійки) судового збору.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 2664,64 грн (дві тисячі шістсот шістдесят чотири гривні шістдесят чотири копійки) судового збору.

13.06.2025 Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 2664,64 грн судового збору.

Листом від 27.08.2025 № 04-15-08/1860 управлінням Державної казначейської служби України у м. Одесі повідомлено, про відсутність у Одеська міської ради відкритих реєстраційних рахунків, з яких можливо було здійснити безспірне списання.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить змінити спосіб і порядок виконання рішення, а саме: встановити спосіб та порядок виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025 по справі № 420/29742/24, в частині стягнення з Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 2664,64 грн судового збору, шляхом стягнення з Виконавчого комітету Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 2664,64 грн судового збору. В обґрунтування заяви зазначено, що у Одеської міської ради відсутні власні відкриті рахунки, а тому виконавчий документ про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників неможливо виконати. Оскільки відкритий рахунок в органі Казначейства наявний у Виконавчого комітету Одеської міської ради, просить встановити спосіб та порядок виконання.

Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 26.09.2025 у справі № 420/29742/24 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовив.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що Одеська міська рада, яка є відповідачем у справі № 420/29742/24, є юридичною особою, органом місцевого самоврядування має , перебуває на обліку в органах регіональної статистики, органах податкової служби, в управлінні Пенсійного фонду.

В той же час, суд першої інстанції вказав, що Виконавчий комітет Одеської міської ради, який не був учасником процесу у справі № 420/29742/24, є окремою юридичною особою, яка має , перебуває на обліку в органах регіональної статистики, органах податкової служби, в управлінні Пенсійного фонду.

Як зазначив суд інститут зміни способу і порядку виконання судового рішення направлений на обрання судом нового шляху виконання рішення суду, у разі неможливості виконання рішення суду у порядку, що передбачений резолютивною частиною рішення суду. Разом з тим, суд не може змінити спосіб та порядок виконання замінивши суб`єкта, який має виконати рішення боржника на іншу юридичну особу, яка взагалі не була учасником процесу.

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі вказує, що ухвала судом першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою заяву задовольнити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію зазначає, що суд першої інстанції помилково не врахував, що виконавчий комітет підзвітний та підконтрольний раді, на нього покладено обов`язки щодо виконання місцевого бюджету, який ухвалює Одеська міська рада.

Представник відповідача надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти її задоволення. Вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За приписами ч. ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ.

Підстави та порядок зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративних справах врегульовані статтею 378 КАС України.

Частиною першою статті 378 КАС України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частина третя статті 378 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 №4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною другою статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим Постановою КМУ від 03.08.2011 р. № 845 (далі по тексту - Порядок № 845).

Згідно з вищевказаним Порядком, боржники - це визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Згідно з пунктом 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів па підставі виконавчих документів.

Пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та; місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 24 Порядку №845 передбачено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Згідно з пунктом 6 Порядку у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Згідно з пунктом 9 Порядку, орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли, зокрема, боржник не має відкритих рахунків в органах Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання.

Статтями 1, 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до ст.10 цього Закону зазначено, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції, повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частинами 1, 2 ст.11 та ч.8 ст.51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виконавчими органами міських рад є їх виконавчі комітети. Виконавчі комітети міських рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам.

Відповідно до ч. 3 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що фінансовою основою місцевого самоврядування є, зокрема, доходи місцевих бюджетів.

Згідно статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, щодо забезпечення виконання місцевого бюджету, а також здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» розгляд та затвердження місцевого бюджету відноситься законодавством до виключної компетенції місцевих рад.

Згідно ст.28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст.ст. 75, 76 Бюджетного кодексу України складення проекту місцевого бюджету, його попереднє схвалення належить до повноважень виконавчих органів місцевої ради та місцевих фінансових органів.

Статтею 22 Бюджетного кодексу України визначено, що до головних розпорядників бюджетних коштів віднесено виключно місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

З наведених законодавчих приписів вбачається, що відповідна рада затверджує місцеві бюджети, уповноважена на здійснення витрат бюджету, але безпосередньо фінансових ресурсів не має. Фінансові ресурси на виконання статей видатків закріплюються за виконавчими органами відповідних органів місцевого самоврядування (розпорядники, головні розпорядники).

Отже, виконавчий комітет відповідної ради утворений радою та здійснює фінансування видатків з місцевого бюджету.

Згідно ч.2 ст.11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам.

Відповідно до Рішення Одеської міської ради від 30.01.2019 р. №4186-VII «Про затвердження Положення про виконавчий комітет Одеської міської» ради у новій редакції вбачається, що виконавчий комітет Одеської міської ради (далі - Виконком) є виконавчим органом Одеської міської ради (далі - Рада), який створюється Радою на період її повноважень відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Статуту територіальної громади міста Одеси та Регламенту Ради. Після закінчення повноважень Ради, Виконком здійснює свої повноваження до формування його нового складу. Виконком є юридичною особою, має гербову печатку, бланки та штампи, має рахунки в органах Державної казначейської служби України та установах банків, набуває від свого імені майнові та особисті немайнові права, несе обов`язки, може бути позивачем і відповідачем в судах, зокрема звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Фінансування видатків Виконкому здійснюється за рахунок коштів бюджету м.Одеси.

Отже, свої бюджетні зобов`язання Одеська міська рада виконує відповідно до вказаного механізму через її виконавчий комітет, а твердження апелянта про те, що останній є повністю самостійним, обґрунтовано спростовано судом першої інстанції, позаяк саме виконавчий комітет Одеської міської ради має відкриті бюджетні рахунки та укладений договір про здійснення розрахунково-касового обслуговування в органах Казначейства, тому має змогу та відповідні повноваження здійснити виплати з бюджету м.Одеси для погашення зобов`язань за згаданим судовим рішенням.

За подібних обставин Верховний Суд в постанові від 19 березня 2021 року у справі №240/4054/19 дійшов висновку, що міська рада та її виконавчий комітет є взаємопов`язаними органами, незважаючи на те, що зареєстровані як різні юридичні особи та мають самостійні права та обов`язки, компетенцію та повноваження, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому відповідають за зобов`язаннями один одного.

Апеляційний суд враховує, що Одеська міська рада таких рахунків не має, що фактично унеможливлює виконання судових рішень, що неприпустимо з огляду на положення статей 129 та 129-1 Конституції України.

Водночас, колегія суддів акцентує, що в основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 р. зазначив, що право на судовий захист, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих на забезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), № 29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що невиконанням рішення суду, яке набуло законної сили, підривається як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому.

Рішення суду, яке набрало законної сили має бути виконане. Виконання рішення суду забезпечує довіру суспільства до суду, оскільки довіра людини до суду формується не тільки через призму справедливого судового рішення, а й зокрема через виконання цього рішення.

Невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі. Водночас, суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду або встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду.

Отже, з огляду на те, що відповідачем вказане судове рішення належним чином не виконано, що не спростовано та не заперечено останнім під час апеляційного розгляду справи, на переконання апеляційного суду наявні підстави для задоволення заяви апелянта про заміну способу та порядку виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025 по справі № 420/29742/24 в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2664,64 грн (дві тисячі шістсот шістдесят чотири гривні шістдесят чотири копійки) судового збору.

Відтак, є помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи те, що при постановлені оскаржуваного рішення судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до її неправильного вирішення, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нової постанови, якою заяву ОСОБА_1 задоволення заяви апелянта про заміну способу та порядку виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025 по справі № 420/29742/24 слід задовольнити.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26.09.2025 у справі № 420/29742/24 скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про заміну способу та порядку виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025 по справі № 420/29742/24 задовольнити.

Встановити спосіб та порядок виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025 по справі № 420/29742/24 в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2664,64 грн (дві тисячі шістсот шістдесят чотири гривні шістдесят чотири копійки) судового збору шляхом стягнення з Виконавчого комітету Одеської міської ради (Україна, 65026, Одеська область, місто Одеса, Думська площа, будинок 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2664,64 грн (дві тисячі шістсот шістдесят чотири гривні шістдесят чотири копійки) судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді Г.В. Семенюк А.Г. Федусик