Справа № 520/24513/25
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

02 грудня 2025 року № 520/24513/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавський р-н, Полтавська обл., 36011, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулась позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 27.06.2025 №106 про анулювання реєстрації платником єдиного податку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з моменту його ухвалення;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області поновити реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , як платника єдиного податку з 31.12.2024 року та включити до реєстру платників єдиного податку.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем протиправно винесено рішення від 27.06.2025 №106 про анулювання реєстрації платником єдиного податку, у зв`язку з перевищенням протягом податкового (звітного) кварталу (календарного року) обсяг доходу, який дає право на застосування спрощеної системи оподатковування в наступному податковому (звітному) кварталі (календарному році).

Крім того, зазначила, що до розрахунку контролюючим органом помилково включено всю суму коштів, отриманих позивачем у рамках виконання договорів комісії, тоді як зазначені кошти є власністю комітента і не формують доходу комісіонера у розумінні Податкового кодексу України.

Ухвалою суду прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представником позивача подано до суду відзив, в якому зазначено, що ФОП ОСОБА_1 , перебувала на обліку в ГУ ДПС у Полтавській області з 23.08.2024 по 04.10.2025 та з 01.09.2024 по 31.12.2024 перебувала на спрощеній системі оподаткування другої групи.

У зв`язку із тим, що обсяг доходу позивача перевищив 834 розміри мінімальної заробітної плати, що складає 5 921400,0 грн., винесено рішення від 27.06.2025 №106 про анулювання реєстрації платником єдиного податку.

Представником позивача до суду надано відповідь на відзив, в якому останній підтримав свою позицію та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно приписів ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 перебувала на обліку в ГУ ДПС у Полтавській області з 23.08.2024 по 04.10.2025.

З 01.09.2024 по 31.12.2024 перебувала на спрощеній системі оподаткування другої групи.

11.06.2025 Полтавським відділом податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Полтавській області за наслідками проведеної камеральної перевірки складено акт Про результати камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування № 7926/16-31-24-11/ НОМЕР_1 .

27.06.2025 податковим органом прийнято рішення №106 про анулювання реєстрації платником єдиного податку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у зв`язку з перевищенням протягом податкового (звітного) кварталу (календарного року) обсяг доходу, який дає право на застосування спрощеної системи оподатковування в наступному податковому (звітному) кварталі (календарному році).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо доводів представника позивача, що анулювання реєстрації платника єдиного податку можливо на підставі документальної перевірки, а не камеральної.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути: 1) своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків); 2) своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних; 3) своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах; 4) повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні"; 5) своєчасність подання заяви про взяття на облік фінансових агентів відповідно до вимог статті 39-3 цього Кодексу; 6) своєчасність подання фінансовими агентами звітів про підзвітні рахунки, виправлених звітів про підзвітні рахунки; 7) своєчасність надання фінансовими агентами відповіді на запити (повідомлення) контролюючого органу, що надсилаються у випадках, визначених статтею 39-3 цього Кодексу; 8) своєчасність подання повідомлення про структуру власності та кінцевих бенефіціарних власників відповідно до вимог пункту 44-1.2 статті 44-1 цього Кодексу; 9) своєчасність подання особою, яка здійснює управління або адміністрування трасту, повідомлення про укладення договору щодо управління або адміністрування трасту або про припинення такого договору, фінансової звітності, копій первинних документів та іншої інформації щодо трасту на запит контролюючого органу у випадках, передбачених статтею 44-2 цього Кодексу; 10) своєчасність надання інформації на запит контролюючого органу відповідно до пункту 44-1.3 статті 44-1, підпунктів 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу; 11) своєчасність тяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, надання

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Порядок проведення камеральної перевірки врегульовано положеннями статті 76 ПК України, пунктом 76.1 якої передбачено, що камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу (пункт 76.2 статті 76 ПК України).

Відповідно до пункту 73.6 статті 76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Згідно з пунктом 86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Отже, камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету. Перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

Отже, предметом камеральної перевірки є, серед іншого, правильність складання податкової декларації, а тому документами, що мають відношення до такої перевірки, є саме податкова звітність платника податків з податку на додану вартість та даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій, а у разі, якщо при проведенні камеральної перевірки, буде виявлено факт порушення податкового законодавства (як-то неправомірність формування податкового кредиту, від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, тощо), податковий орган має право призначити та провести документальну перевірку (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 06.03.2024 у справі №803/815/18 та від 08.11.2023 у справі №2а-7192/12/2670.

Як вбачається з акта перевірки від 11.06.2025 №7926/16-31-24-11/, в ході перевірки встановлено перевищення позивачем обсягу доходу, який дає право на перебування на спрощеній системі оподаткування.

Отже, фактично контролюючий орган під час перевірки надавав оцінку не повноті, своєчасності подання платником податкової звітності та візуальної перевірки правильності оформлення документів податкової звітності, що, відповідно, виходить за межі камеральної перевірки.

Наведене дає підстави вважати юридично правильним твердження позивача про те, що відповідач під час проведення камеральної перевірки з`ясував питання, що не охоплюються законодавчо визначеними межами з проведення даного виду податкової перевірки.

Так, питання перевірки обсягу задекларованого позивачем доходу мало бути досліджено саме в межах документальної перевірки.

Вказані обставини свідчать про порушення контролюючим органом порядку проведення перевірки.

Щодо анулювання реєстрації платником єдиного податку, суд зазначає наступне.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин. (надалі - ПК України).

Згідно з п. 291.2 ст. 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно до п. 291.3 ст. 291 ПК України юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно з приписами пп. 2 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України визначено, що до другої групи платників єдиного податку належать фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Згідно з положеннями Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік" розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2024 року встановлено в розмірі 7100 грн.

Таким чином, обсяг доходу суб`єктів господарювання, які застосовують 2 групу спрощеної системи оподаткування, протягом календарного року не повинен перевищувати 5 921 400 гривень.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначено ст. 299 ПК України.

Відповідно до п. 299.1 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Згідно з п. 299.2 ст. 299 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку

Відповідно до п. 3 п. 299.10 ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Згідно з пп. 1 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення.

Відповідно до пп. 3 п. 298.2 ст. 298 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Згідно з абз. 1 п. 299.11 ст. 299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. Таким чином, способом реалізації владних управлінських функцій у разі встановлення обставин під час проведення документальної перевірки, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

При цьому, суд звертає увагу, що підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку, згідно аналізу положень абз. 1 п. 299.11 ст. 299 ПК України, є встановлення контролюючим органом за наслідками перевірки факту наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Так, 11.06.2025 податковим органом складено акт про результати камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування від 11.06.2025 №7926/16-31-24-11/, в якому вказано, що суб`єкт господарювання застосовує спрощену систему оподаткування, обліку та звітності - другої групи, протягом 2024 року обсяг доходу перевищив 5 921400 грн., а сума виторгу за 2024 рік становить 6 701821,31 грн.

Перелік документів та відомості з інформаційних баз даних, використаних під час проведення перевірки: заява платника податків №39183988 від 23.08.2024; інформаційна база ГУ ДПС у Полтавській області «ІС» Податковий блок»; службова записка управління податкового аудиту від 04.06.2025 №3989/16-31/07-05-08 про суми виторгу за 2024 рік.

На підставі вказаного акта камеральної перевірки податковим органом прийнято рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 27.06.2025 №106.

Як вбачається з матеріалів справи позивач здійснює підприємницьку діяльність шляхом продажу власних товарів, так і в межах договорів комісії.

У 2024 році позивачем укладено такі договори комісії, а саме: договір комісії №0112-05 від 05.12.2024 з ФОП ОСОБА_2 , та договір комісії №0112-31 від 10.12.2024 з ТОВ ДЕВАЙС ДЕПОТ.

Відповідно до звіта комісіонера до договору комісії №0112-31 від 10.12.2024 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , у період з 21.12.2024 по 30.12.2024 загальна вартість реалізованих товарів становить 671 775,00 грн.

Відповідно до умов договору комісії №0112-31 від 10.12.2024 з ТОВ ДЕВАЙС ДЕПОТ, комісійна винагорода комісіонера становить 1% від вартості реалізованого товару за період з 21.12.2024 по 30.12.2024 та становить 6 717,75 (шість тисяч сімсот сімнадцять гривень 75 копійок) грн.

Згідно з платіжною інструкцією №96 від 07.01.2025 ФОП ОСОБА_1 , здійснила перерахунок коштів згідно договору комісії №0112-31 від 10.12.2024 у сумі 671 775,00 (шістсот сімдесят одна тисяча сімсот сімдесят п`ять гривень 00 копійок) на розрахунковий рахунок ТОВ ДЕВАЙС ДЕПОТ.

08 січня 2025 року відповідно до платіжної інструкції №61 ТОВ ДЕВАЙС ДЕПОТ здійснило виплату комісійної винагороди згідно договору комісії №0112-31 від 10.12.2024 у сумі 6 717,75 (шість тисяч сімсот сімнадцять гривень 75 копійок) на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до звіту комісіонера до договору комісії №0112-05 від 05.12.2024 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , у період з 10.12.2024 по19.12.2024 загальна вартість реалізованих товарів становить 227 588,00 грн.

Згідно до умов договору комісії №0112-05 від 05.12.2024 з ФОП ОСОБА_2 , комісійна винагорода комісіонера становить 1% від вартості реалізованого товару за період з 10.12.2024 по 19.12.2024 та становить 2 275,88 (дві тисячі сімдесят п`ять гривень 88 копійок) грн.

Згідно з платіжною інструкцією №201 від 03.04.2025 ФОП ОСОБА_1 , здійснила перерахунок коштів згідно договору комісії №0112-05 від 05.12.2024 у сумі 227 588,00 (двісті двадцять сім тисяч п`ятсот вісімдесят вісім гривень 00 копійок) на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_3 .

03 квітня 2025 відповідно до платіжної інструкції №66 ФОП ОСОБА_2 , здійснив виплату комісійної винагороди згідно договору комісії №0112-05 від 05.12.2024 у сумі 2 275,88 (дві тисячі двісті сімдесят п`ять гривень 88 копійок) на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 .

Отже, загалом за двома договорами комісії позивачем реалізовано товарів на суму 899 363,00 грн, а отримана комісійна винагорода склала 8 993,63 грн (січень - 2025 року 6 717,75 грн., та у квітень 2025 року - 2 275,88 грн).

Щодо висновків податкового органу про перевищення граничного обсягу доходу, визначеного п.291.4 ст. 291 ПК України суд зазначає наступне.

Господарською діяльністю є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Пунктом 292.1 статті 292 ПК України встановлено, що доходом платника єдиного податку є для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Підпунктом 14.1.202 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

Положеннями пункту 292.4 статті 292 ПК України передбачено, що у разі надання послуг, виконання робіт за договорами доручення, комісії, транспортного експедирування або за агентськими договорами доходом є сума отриманої винагороди повіреного (агента).

З огляду на досліджені судом договори комісії вбачається, що при укладанні договору комісії на реалізацію товару комісіонер отримує товар від комітента для його подальшої передачі третім особам. Отримавши товар від комітента, комісіонер не набуває статусу власника цього товару, а є лише зобов`язаною особою щодо передачі такого товару третім особам за укладеними з ними правочинами.

Таким чином, при відсутності переходу права власності на товар при його передачі від комітента до комісіонера, грошові кошти, отримані комісіонером (позивачем) від третіх осіб в якості оплати вартості товару та перераховані в подальшому на користь комітента на виконання вимог договору, є оподатковуваним доходом саме комітента, а не доходом комісіонера (позивача) від реалізації товару.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, зазначеній в постанові від 17.07.2020 за результатом розгляду справи № 826/8493/18

Окрім цього, Верховний Суд в постанові від 31.07.2018 за результатом розгляду справи № 810/3897/14 зазначив: «Кошти, які надійшли до комісіонера відповідно договору комісії, не є його власністю, оскільки підлягають обов`язковій передачі третій особі, а тому ці кошти не є виручкою від реалізації продукції (товарів, послуг, робіт) чи доходом суб`єкта підприємницької діяльності, а відтак такі кошти не можуть бути включені до складу виручки від реалізації продукції платником податку - фізичною особою-підприємцем. До складу виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) у даному випадку може бути включена лише сума комісійної винагороди».

Аналогічна позиція Верховного Суду зазначена також в постанові від 16.04.2019 в справі № 1170/2а-3023/12.

Отже суд дійшов висновку, що до розрахунку контролюючим органом помилково включено всю суму коштів, отриманих позивачем у рамках виконання договорів комісії, тоді як зазначені кошти є власністю комітента і не формують доходу комісіонера у розумінні Податкового кодексу України.

Таким чином, сума 899 363,00 грн., отримана позивачем у рамках виконання договорів комісії у грудні 2024 року, не є її доходом у розумінні ст. 292 Податкового кодексу України, а належить комітентам. Єдиним доходом ФОП ОСОБА_1 , в рамках виконання зобов`язань за договорами комісій є виключно комісійна винагорода, що фактично надійшла на її розрахунковий рахунок у 2025 році: у січні - 6 717,75 грн., та у квітні - 2 275,88 грн., тобто всього 8 993,63 грн.

Отже, контролюючим органом помилково включено до складу доходу позивача всю суму коштів, отриманих у межах договорів комісії, тоді як відповідно до ст. 292 ПК України доходом для платника єдиного податку є лише суми коштів, фактично отриманих таким платником у власність.

Суд зазначає, що складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005).

Таким чином, суд встановив, що на час отримання позивачем доходу на другій групі єдиного податку у 2024 році, вона не перевищила граничний обсяг доходу, визначений п.291.4 ст. 291 ПК України, а тому висновки акта камеральної перевірки від 11.06.2025 №7926/16-31-24-11/ НОМЕР_1 є помилковими та не відповідають вимогам чинного законодавства.

На підставі вказаного суд, вважає, що оскаржуване рішення є протиправними та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено суду правомірність вчинених дій та прийнятого оскаржуваного рішення, а тому позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням положення ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250, 257, 262 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області від 27.06.2025 №106 про анулювання реєстрації платником єдиного податку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з моменту його ухвалення.

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області поновити реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , як платника єдиного податку з 31.12.2024 та включити до реєстру платників єдиного податку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області () на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мороко А.С.