Справа № 400/8233/24
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/8233/24

Перша інстанція суддя Мороз А. О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Кравченка К.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей житловими приміщеннями, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Міністерства оборони України, в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей житловими приміщеннями, а саме:

- визнання протиправним та скасувати рішення, оформленого протоколом від 18 липня 2024 року № 130, в частині непогодження майору запасу ОСОБА_1 пропозиції про надання для постійного проживання із зняттям з квартирного обліку квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язання повторно розглянути облікову справу майора запасу ОСОБА_1 та погодити його пропозицію про надання для постійного проживання із зняттям з квартирного обліку квартири за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням висновків суду в цьому рішенні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року задоволено позовні вимоги, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України, в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03049, ), оформлене протоколом від 18 липня 2024 року № 130, в частині непогодження майору запасу ОСОБА_1 пропозиції про надання для постійного проживання із зняттям з квартирного обліку квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язано Міністерство оборони України, в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03049, ) погодити список надання житла для постійного проживання, шляхом виключення його з числа службового житла Міністерства оборони України щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , для забезпечення майора запасу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та членів його сім`ї постійним житлом, з урахуванням висновків суду у цьому рішенні.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду відповідачем подано апеляційну скаргу, з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просять скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги позивача обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог, так як Комісією з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей житловими приміщеннями належним чином розглянуто питання погодження документів позивача щодо передачі квартири для постійного проживання із зняттям з квартирного обліку.

При цьому, на переконання апелянта, наявність чинної заборони щодо погодження відповідних документів та порушення черговості забезпечення військовослужбовців житлом, яке мало місце у межах спірних правовідносин, є правомірною підставою для відмови у погодженні документів позивача.

В свою чергу, Квартирно-експлуатаційним відділом м. Миколаєва подано свої письмові пояснення в яких підтримано апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що майора ОСОБА_1 , , начальника відділення контролю та забезпечення заходів безпеки відділу планування організації контролю та безпеки 235 міжвидового центру підготовки військових частин та підрозділів, наказом командувача ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 18 від 18 січня 2024 року звільнено у запас, а з 25 січня 2024 року виключено зі списків по особовому складу ВЧ НОМЕР_2 , згідно наказу командира № 33 від 25 січня 2024 року. На день звільнення вислуга років позивача в календарному обчисленні склала 25 років 6 місяців 7 днів.

При цьому, з 19 серпня 2003 року позивач перебуває на квартирному обліку військовослужбовців ЗСУ, які потребують поліпшення житлових умов: в загальній черзі, в першочерговій черзі як УБД, в позачерговій черзі, як ветеран військової служби та займає трикімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 . В зазначеній квартирі ОСОБА_1 разом з родиною проживає до теперішнього часу, оскільки іншого житла, що б належало йому на праві власності позивач не має. Участі в безоплатній приватизації житла ОСОБА_1 не брав. Зазначене не заперечується відповідачем.

В свою чергу, 22 квітня 2024 року позивач на підставі п. 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМУ від 03 серпня 2006 року № 1081, звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою та усіма необхідними документами для вирішення питання реалізації права на забезпечення житлом для постійного проживання шляхом виключення займаної ним разом із сім`єю трикімнатної квартири АДРЕСА_3 зі списку «службового» житла.

Згідно з Витягом з протоколу засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06 травня 2024 року № 5, прийнято рішення відповідно до п. 10 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом МОУ від 31 липня 2018 року № 380 про виділення постійного житлового приміщення з числа виключених службових погодити зміну статусу трикімнатної квартири АДРЕСА_3 з числа службового житла та забезпечити нею для постійного проживання майора запасу ОСОБА_1 зі складом сім`ї чотири особи зі зняттям їх з квартирного обліку по Миколаївському гарнізону.

Між тим, 13 серпня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 від КЕВ м. Миколаєва від Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 отримано копію протоколу засідання Комісії з Контролю № 130 від 18 липня 2024 року, відповідно до якого майору запас ОСОБА_1 відмовлено у погодженні заяви щодо надання житла для постійного проживання шляхом виключення із числа службового з посиланням на рішення МОУ від 31 серпня 2022 року № 20241/3/2 та рішення МОУ від 04 листопада 2022 року № 2551/3/5, якими призупинено виключення із числа службового житла.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин у даній адміністративній справі, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог та зобов`язано Комісію з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей житловими приміщеннями Міністерства оборони України погодити документи позивача, з чим частково не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно абз. 4 п. 1 ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 (далі Порядок № 1081).

Згідно п. 3 Порядку № 1081, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Військовослужбовці, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та визнані в установленому законодавством порядку особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), пов`язаних з безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, та члени сімей військовослужбовців, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання, що збудовані (придбані) за рахунок коштів державного бюджету та інших передбачених законодавством джерел, чи грошовою компенсацією за належне їм для отримання житлове приміщення з урахуванням пільг, установлених законами.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Згідно п. 11 Порядку № 1081, житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень.

Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.

При цьому, Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями затверджена наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380 (далі Інструкція № 380).

Згідно п. 9 розділу ІІ Інструкції № 380, з метою здійснення контролю за організацією забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями наказом Міністерства оборони України утворюється комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Комісія з контролю).

У наказі про утворення Комісії з контролю визначається голова, заступник голови, секретар, члени комісії та порядок організації роботи Комісії з контролю. До складу комісії залучаються представники фінансової та юридичної служб апарату Міноборони, Головної інспекції Міністерства оборони України, ГКЕУ, ІНФОРМАЦІЯ_5 та інших підрозділів апарату Міноборони та Генерального штабу, а також представник Громадської ради при Міністерстві оборони України.

Голова Комісії з контролю здійснює керівництво діяльністю комісії.

До роботи Комісії з контролю можуть залучатися представники підрозділу з питань виявлення та запобігання корупції апарату Міноборони (з правом дорадчого голосу).

У засіданнях Комісії з контролю можуть брати участь представники громадськості за їх згодою, голови житлових комісій військових частин, голови об`єднаних житлових комісій.

Підготовку матеріалів на розгляд Комісії з контролю здійснює ГКЕУ.

Згідно п. 10 розділу ІІ Інструкції № 380, основними завданнями Комісії з контролю є:

контроль за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями;

контроль за правильністю призначення виплат військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення;

перевірка законності взяття та перебування на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання.

Згідно п. 11 розділу ІІ Інструкції № 380, Комісія з контролю відповідно до визначених завдань має право приймати рішення щодо:

погодження рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) про надання військовослужбовцям та членам їх сімей жилої площі для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення;

погодження рішення житлової комісії військової частини про надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень;

перегляду раніше прийнятих рішень Комісії з контролю.

У разі непогодження рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) Комісія з контролю повертає документи на доопрацювання із відповідним обґрунтуванням.

Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом, який підписується членами комісії, що були присутні на засіданні житлової комісії, та затверджується головою Комісії з контролю. Протоколи обліковуються та зберігаються в ГКЕУ у встановленому порядку.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей житловими приміщеннями при Міністерстві оборони України, яке оформлено протоколом засідання комісії від 18 липня 2024 року № 130.

В даному випадку, рішенням житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформлене протоколом № 5 від 06 травня 2024 року, погоджено зміну статусу службової квартири, в якій проживає позивач з родиною, з метою забезпечення позивача відповідною квартирою для постійного проживання.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06 травня 2024 року № 360 затверджено рішення житлової комісії.

При цьому, оскаржуваним рішенням Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей житловими приміщеннями при Міністерстві оборони України, яке оформлено протоколом засідання комісії від 18 липня 2024 року № 130, відмовлено у погодженні рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо надання позивачу для постійного проживання квартири, із зняттям позивача з квартирного обліку.

Між тим, з вищевикладених норм матеріального права вбачається, що перевірка законності взяття та перебування на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання здійснюється Комісією з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Так, Комісія з контролю відповідно до визначених завдань має право приймати рішення щодо погодження рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) про надання військовослужбовцям та членам їх сімей жилої площі для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

При цьому, у разі непогодження рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) Комісія з контролю повертає документи на доопрацювання із відповідним обґрунтуванням.

Тобто, у разі непогодження рішення житлової комісії військової частини Комісія з контролю має обґрунтувати своє рішення та повернути документи на доопрацювання, зокрема у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю.

Між тим, з оскаржуваного рішення не вбачається висновку про наявність недоліків у документах позивача, що розглядались комісією, як і не вбачається висновків про необхідність повернення таких документів на доопрацювання.

При цьому, обґрунтуванням відмови в погодженні документів позивача в оскаржуваному рішенні є загальні посилання на листи заступника міністра МОУ від 31 серпня 2022 року № 20241/3/2 та від 04 листопада 2022 року № 2551/3/5, без зазначення фактичних підстав відмови в погодженні документів позивача.

З іншого боку, під час розгляду даної справи в суді, суб`єкт владних повноважень наполягав на тому, що зазначеними листами передбачена необхідність першочергового забезпечення житлом окремих категорій військовослужбовців та необхідність проведення інвентаризації житлового фонду після закінчення дії воєнного стану.

В свою чергу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що самі лише загальні посилання в оскаржуваному рішенні на листи заступника міністра МОУ, без зазначення фактичних підстав непогодження документів позивача, при наявності чіткої процедури та критеріїв погодження таких рішень, не є достатнім та належним обґрунтуванням оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення, як необґрунтованого.

З іншого боку, колегія суддів враховує, що доводами апеляційної скарги відповідача є порушення черговості забезпечення військовослужбовців житлом, яке мало місце у межах спірних правовідносин, оскільки в черзі на отримання житла у Миколаївському гарнізоні перед позивачем, який раніше проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебуває велика кількість інших військовослужбовців, що мають право на першочергове забезпечення житлом.

Проте, як вже зазначалось вище, вказані доводи апеляційної скарги, які мають значення для вирішення спірних правовідносин, не відображались в оскаржуваному рішенні, з дослідженням відповідної черги та з врахуванням приналежності позивача до категорій військовослужбовців, які мають право на першочергове забезпечення житлом.

Крім того, як зазначено вище, оскаржуване рішення не містить висновків щодо необхідності чи можливості направлення непогоджених документів позивача на доопрацювання, з підстав неповноти або наявності недоліків у таких документах.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з вимогами позовної заяви про необхідність зобов`язання відповідача повторно розглянути документи, складені відносно позивача, з належним дослідженням та вирішенням спірного питання, а також з врахуванням висновків суду.

З іншого боку, за умови невирішеності вищеперелічених питань, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про необхідність зобов`язання Комісії Міністерства оборони України прийняти наперед визначене рішення про погодження документів позивача.

При цьому, враховуючи допущені судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні справи, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині обраного судом способу поновлення порушених прав позивача.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.

Змінити рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року, виклавши третій абзац резолютивної частини рішення суду у новій редакції:

«Зобов`язати Комісію з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України повторно розглянути питання погодження документів щодо надання майору запасу ОСОБА_1 для постійного проживання із зняттям з квартирного обліку квартири, за адресою: АДРЕСА_1 .».

В решті, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року залишити без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Міністерство оборони України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді К.В. Кравченко А.В. Крусян