Справа № 320/1097/24
Суддя: Жук Р.В.
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 року м. Київ справа №320/1097/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жука Р.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕНБУДПІДРЯД»
до1) Головного управління ДПС у Київській області, 2) Державної податкової служби України
провизнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕНБУДПІДРЯД» (далі ТОВ «ГЕНБУДПІДРЯД»/позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області (ГУ ДПС у Київській області/відповідач 1), Державної податкової служби України (далі ДПС/відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №9560905/44936708 від 20.09.2023 року, прийняте Комісією Головного управління ДПС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації;

- зобов`язати Державну податкову службу України (, Львівська площа, буд.8, м. Київ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 06.09.2023 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕНБУДПІДРЯД» (Код ; індивідуальний податковий номер: 31; адреса: 08133, м. Вишневе, Бучанський район, Київська область, вулиця Примаченко Марії, буд 21 А, приміщення 41/4), в день подання такої накладної - 07.09.2023.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем 1 з порушенням норм чинного законодавства України, оскільки на вимогу фіскального органу після зупинення реєстрації податкової накладної №2 від 06.09.2023 року, платником податків надано всі необхідні пояснення та документи щодо підтвердження реальності здійснених операцій. Однак, останні не були взяті контролюючим органом до уваги, натомість податковий орган як на підставу для відмови у реєстрації податкової накладної №2 від 06.09.2023 року вказав - надання платником податку копій документів, складених з порушенням законодавства.

Головне управління ДПС у Київській області подало до суду відзив, в якому просило в задоволенні позовних вимог відмовити повністю з мотивів ненадання позивачем всіх документів, які б підтвердили реальність господарської операції відповідно до її специфіки. Вказані факти, на переконання відповідача-1 свідчать про обґрунтованість висновків контролюючого органу, викладених у оскаржуваному рішенні та його правомірність.

Відповідач 2 правом на подання відзиву на позовну заяву у відповідності до приписів статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України не скористався та не надав

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У поданій до суду відповіді на відзив, позивач не погоджується з доводами відповідача 1 та просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

01.03.2024 ГУ ДПС у Київській області подано до суду відзив на позовну заяву. У поданому відзиві відповідач просив здійснювати розгляд справи з викликом сторін.

01.03.2024 позивач подав до суду відповідь на відзив.

28.11.2024 позивач подав до суду заяву про вступ в справу як представника.

17.12.2024 позивач подав до суду клопотання про приєднання до справи доказів понесення витрат на правову допомогу.

17.12.2024 ГУ ДПС у Київській області подано до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

29.09.2025 позивачем подано до суду заяву про пришвидшення розгляду справи.

Щодо клопотання відповідача 1 про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін, суд зазначає наступне.

За частинами першою-третьою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

У свою чергу, відповідно до частин першої, другої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Як передбачено частиною четвертою статті 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частин п`ятої, сьомої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Разом з тим, відповідно до частини шостої статті 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд зазначає, що відповідно до положень КАС України кожен з учасників справи має право ознайомлюватися з матеріалами справи, зокрема, і з аргументами іншої сторони та реагувати на них відповідно до вимог КАС України, надавати пояснення, наводити свої доводи та міркування.

Водночас суд звертає увагу і на ту обставину, що представником відповідача 1 до суду поданий відзив на позов та додатки до нього, а заявлене представником клопотання не містить будь-якої інформації стосовно предмета спору, яка може бути надана сторонами лише у судовому засіданні за участі їх представників та не може бути надана із заявами по суті справи.

Суд звертає увагу на те, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) жодним чином не нівелює обов`язок суду всебічно та у повному обсязі дослідити всі обставини справи, надавши їм належну правову оцінку.

Враховуючи предмет спору, характер спірних правовідносин, кількість учасників та категорію справи, а також беручи до уваги ту обставину, що дана справа не входить до переліку справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, суд дійшов висновку про незначну складність цієї справи та можливість її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).

Таким чином, враховуючи викладене та з огляду на відсутність належних обґрунтувань на підтвердження заявленого клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд вважає таке необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Інших заяв чи клопотань по суті справи учасниками справи до суду не подано.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно частини другої статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини другої статті 262 КАС України наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів, судом встановлені наступні обставини.

ТОВ «ГЕНБУДПІДРЯД» (код ЄДРПОУ 44936708, місцезнаходження юридичної особи: 08133, м. Вишневе, вул. Примаченко Марії, буд. 21А. прим. 41/4) зареєстровано як юридичну особу 17.11.2022.

Основним видом діяльності ТОВ «ГЕНБУДПІДРЯД» за КВЕД є: 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування. Інші види діяльності за КВЕД є: 41.10 Організація будівництва будівель, 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель, 43.11 Знесення, 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику, 43.21 Електромонтажні роботи, 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи, 43.39 Інші роботи із завершення будівництва, 43.91 Покрівельні роботи, 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у., 46.13 Діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами, 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 71.11 Діяльність у сфері архітектури, 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, 71.20 Технічні випробування та дослідження, 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів, 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устатковання, 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у., 82.11 Надання комбінованих офісних адміністративних послуг.

ТОВ «ГЕНБУДПІДРЯД» зареєстроване платником податку на додану вартість та перебуває на обліку в ГУ ДПС у Київській області

06.09.2023 між ТОВ «ГЕНБУДПІДРЯД» (Генеральний підрядник) та ТОВ «ГРАНД ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП» (Замовник) укладено договір генерального будівельного підряду №06-06/23 від 06.09.2023 року, за умовами якого генеральний підрядник (ТОВ «ГЕНБУДПІДРЯД») зобов`язується, на свій ризик власними та залученими силами й засобами, за замовленням та за рахунок Замовника (ТОВ «ГРАНД ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП») здійснити комплекс будівельно-монтажних робіт на Об`єкті, а Замовник прийняти та оплатити вартість виконаних робіт.

В підпункті 1.1.6 пункту 1.1 Договору генерального будівельного підряду №06-06/23 від 06.09.2023 року встановлено, що Об`єкт - це перша черга житлового масиву котеджної забудови в с. Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області.

Згідно з пунктом 3.1 Договору генерального будівельного підряду №06-06/23 від 06.09.2023 року загальна сума цього Договору складається з вартості, відповідно до затверджених Кошторисів та Протоколів погодження вартості робіт, матеріальних ресурсів, включаючи всі витрати на виконання робіт, передбачених цим Договором та суми вартості усіх актів виконаних робіт за усіма видами (етапами, комплексами) робіт, шо виконуються Генеральним підрядником за цим Договором.

У пункті 3.11 Договору генерального будівельного підряду №06-06/23 від 06.09.2023 року вказано, що аванс є попередньою оплатою за цим договором і враховується при здійсненні розрахунків за виконанні за цим Договором роботи за актами виконаних робіт. Сума авансування складає 100 % вартості матеріалів і 30 % вартості робіт, що передбачені Договірною ціною на кожний етап виконання робіт відповідно до Графіків виконання робіт та Графіків фінансування робіт на поточний місяць.

Отже, за вказаним договором передбачена умова оплати будівельних робіт шляхом їх авансування, тобто оплати наперед.

На виконання зобов`язань за Договором генерального будівельного підряду №06- 06/23 від 06.09.2023 року ТОВ «ГРАНД ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП» перерахувало на рахунок ТОВ «ГЕНБУДПІДРЯД» попередню оплату (аванс) за вказаним договором у сумі 200 000 (двісті тисяч) гривень.

Відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України за фактом першої події, з урахуванням п. 187.1 статті 187 Податкового кодексу України у позивача виникли податкові зобов`язання, у зв`язку з чим ТОВ «ГЕНБУДПІДРЯД» було складено та направлено на реєстрацію податкову накладну № 2 від 06.09.2023р. на суму 200 000, 00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 33 333, 33 грн.

07.09.2023 ТОВ «ГЕНБУДПІДРЯД» отримало квитанцію про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, з якої вбачається, що реєстрація податкової накладної зупинена. Згідно даної квитанції «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 06.09.2023 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 41.00 , перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомляємо: показник "D-.0000%, "Р"=0 Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.».

14.09.2023 ТОВ «Будівельний Мегаполіс» було направлено Повідомлення № 1 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків, реєстрацію яких зупинено. До даних пояснень було додано копії: пояснення щодо підтвердженої інформації, зазначеної в податковій накладній №2 від 06.09.2023р., для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в єдиному реєстрі податкових накладних; електронного документу №1 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; договору генерального будівельного підряду № 06-06/23 від 06.09.2023 ТОВ «ГРАНД ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП»; електронного документу №2 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; платіжної інструкції №105 від 06.09.2023; електронного документу №3 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; квитанції про реєстрацію податкової накладної №2 від 06.09.2023 в єдиному реєстрі податкових накладних за № від 07.09.2023; електронного документу №5 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; декларації про провадження господарської діяльності №015104/22 від 16.12.2022; електронного документу №6 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; договору поставки № ОГ/2- від 06.09.2023 ТОВ «СОКОЛ КИЇВ»; електронного документу №7 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; рахунку на оплату №4605 від 07.09.2023 ТОВ «СОКОЛ КИЇВ»; електронного документу №8 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; видаткової накладної №3105 від 08.09.2023 ТОВ «СОКОЛ КИЇВ»; електронного документу №9 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; платіжної інструкції №54 від 07.09.2023 згідно рахунку 4605 ТОВ «СОКОЛ КИЇВ»; електронного документу №10 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; договору купівлі-продажу будівельних матеріалів №0109-КП від 01.09.2023 ТОВ «ГРАНД ДЕВЕЛОМПЕНТ ГРУП»; електронного документу №11 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; видаткової накладної №4 від 07.09.2023 ТОВ «ГРАНД ДЕВЕЛОМПЕНТ ГРУП»; електронного документу №12 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; видаткової накладної №2 від 06.09.2023 ТОВ «ГРАНД ДЕВЕЛОМПЕНТ ГРУП»; електронного документу №13 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; видаткової накладної №3 від 06.09.2023 ТОВ «ГРАНД ДЕВЕЛОМПЕНТ ГРУП»; електронного документу №14 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; договору поставки №2602 від 06.09.2023 ТОВ « ВЄНТУС РЕСУРС»; електронного документу №15 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; рахунку на оплату № ЦОВР-ОООЮ72 від 06.09.2023 ТОВ « ВЄНТУС РЕСУРС»; електронного документу №16 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; видаткової накладної №ЦОВР-0001218 від 07.09.2023 ТОВ «ВЄНТУС РЕСУРС»; електронного документу №17 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; договору поставки №73/23-П від 04.09.2023 ТОВ «АКВІЛОН КОНСТРАКШН»; електронного документу №18 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; рахунку-фактури №СФ-0003641 від 01.09.2023 ТОВ «АКВІЛОН КОНСТРАКШН»; електронного документу №19 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; видаткової накладної №РН-0002395 від 01.09.2023 ТОВ «АКВІЛОН КОНСТРАКШН»; електронного документу №20 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; рахунку -фактури №СФ-0003642 від 01.09.2023 ТОВ «АКВІЛОН КОНСТРАКШН»; електронного документу №21 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; видаткової накладної №РН-0002396 від 01.09.2023 ТОВ «АКВІЛОН КОНСТРАКШН»; електронного документу №22 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; платіжної інструкції №55 від 06.09.2023 згідно рахунку № СФ- 0003642 ТОВ «АКВІЛОН КОНСТРАКШН»; електронного документу №23 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; платіжної інструкції №56 від 06.09.2023 згідно рахунку № СФ- 0003641 ТОВ «АКВІЛОН КОНСТРАКШН»; електронного документу №24 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; договору поставки матеріалів №04/08-1 від 04.08.2023 ТОВ «Алана Трейд»; електронного документу №25 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; рахунку на оплату №44 від 06.09.2023 ТОВ «Алана Трейд»; електронного документу №26 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; платіжної інструкції №66 від 06.09.2023 згідно рахунку №44 ТОВ «Алана Трейд»; електронного документу №27 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; платіжної інструкції №67 від 06.09.2023 згідно рахунку №1072 ТОВ « ВЄНТУС РЕСУРС»; електронного документу №28 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; видаткової накладної №32 від 08.09.2023 ТОВ «Алана Трейд»; електронного документу №29 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; договору поставки №БМП-01092023 від 01.09.2023 ТОВ «БМ Постач»; електронного документу №30 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; рахунку на оплату №60 від 06.09.2023 ТОВ «БМ Постач»; електронного документу №31 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; платіжної інструкції №64 від 06.09.2023 згідно рахунку №60 ТОВ «БМ Постач»; електронного документу №32 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; видаткової накладної №74 від 08.09.2023 ТОВ «БМ Постач»; електронного документу №33 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; рахунку на оплату №61 від 06.09.2023 ТОВ «БМ Постач»; електронного документу №34 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; видаткової накладної №73 від 08.09.2023 ТОВ «БМ Постач»; електронного документу №35 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; платіжної інструкції №65 від 06.09.2023 ТОВ «БМ Постач»; електронного документу №36 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; рахунку на оплату №56 від 04.09.2023 ТОВ «БМ Постач»; електронного документу №37 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; платіжної інструкції №58 від 06.09.2023 згідно рахунку №56 ТОВ «БМ Постач»; електронного документу №38 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; видаткової накладної №70 від 05РІ.09.2023 ТОВ «БМ Постач»; електронного документу №39 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; Рішення Єдиного учасника №2 від 28.12.2022; електронного документу №40 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; акту оцінки вартості та приймання-передачі майна №1 від 28.12.2022; електронного документу №41 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; договору суборенди нежитлового приміщення №18/11/2022-01 від 18.11.2022; електронного документу №42 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; Акту приймання-передачі нежитлового приміщення №18/11/2022-01 від 18.11.2022; електронного документу №43 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; квитанції (20-ОПП) № від 19.12.2022; електронного документу №44 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; штатного розпису №1 від 30.08.2023; електронного документу №45 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; рішення єдиного учасника та наказ №21/08-23, №11-К від 21.08.2023; електронного документу №46 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; наказу на виконроба про призначення на об`єкт №05/09-23 від 06.09.2023; електронного документу №47 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; наказу про прийняття №13-К від 07.09.2023;електронного документу №48 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом; про прийняття №14-К,15-К,16-К,17-К, 17-К, 18-К від 08.09.2023; електронного документу №49 від 21.09.2023 в системі документообігу з контролюючим органом.

Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Київській області було прийнято рішення від 20.09.2023 року №9560905/44936708 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 06.09.2023. Підставою прийняття вказаного рішення зазначено «надання платником податку копій документів, складених з порушенням законодавства».

Не погодившись з рішенням регіональної комісії, ТОВ «ГЕНБУДПІДРЯД» оскаржило його до Державної податкової служби України.

Рішенням за результатами розгляду скарги про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 72048/44936708/2 від 05.10.2023 р. залишено скаргу ТОВ «ГЕНБУДПІДРЯД» без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.

Вважаючи таку відмову протиправною позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (тут і далі - ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з абзацами 1-3 пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Абзацом 5 пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відповідно до абзаців 9-10 пункту 201.10 статті 201 ПК України, датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України (абзац 15 пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 8 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Пунктом 14 Порядку №1246 визначено, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.

При цьому пунктом 3 Порядку №1246 закріплено, що операційний день триває в робочі дні з 8 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо граничні строки реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Згідно з пунктом 15 Порядку №1246, у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

У разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку (пункт 17 Порядку №1246).

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно з пунктом 6 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до пунктів 7-8 Порядку №1165, у разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/ розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Пунктами 10-11 Порядку №1165 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Отже, з вищенаведених норм убачається, що після надсилання платником податку складеної ним податкової накладної (розрахунку коригування) до ДПС України, в автоматизованому режимі (тобто без участі працівників контролюючого органу) проводиться перевірка відповідності цієї податкової накладної (розрахунку коригування) критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до отриманої платником податку квитанції операції, відображені у податковій накладні відповідають пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Критерії ризиковості здійснення операцій оформлені у вигляді Додатку №3 до Порядку № 1165.

Так, пунктом 1 Додатку №3 до Порядку №1165 визначено, що до критеріїв ризиковості здійснення операцій належить: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі.

Таким чином, аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, чого вимагає пункт 11 Порядку №1165.

Отже, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітити платнику податків у своїх поясненнях.

Так, в отриманій позивачем квитанції контролюючий орган зазначив: відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 06.09.2023 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 41.00 , перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомляємо: показник "D-.0000%, "Р"=0 Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.»

Суд констатує, що у матеріалах справи відсутні докази, які свідчили б про наявність у відповідача під час прийняття спірного рішення, податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації ПН та РК.

Крім того, надіслана позивачу квитанція містить лише загальне посилання на наявність у позивача права подати пояснення та копії документів без зазначення їх конкретного переліку.

Суд констатує, що у квитанції не зазначено, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватись пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація ПН стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованих квитанцій вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку №1165.

Щодо зазначеного контролюючим органом у квитанції показників «D»=(відповідний показник%), «Р»=(відповідний показник), суд зазначає, що ці показники не можуть бути самостійними та єдиними підставами для віднесення господарської операції позивача до пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, з підстав, зазначених вище.

Також суд зазначає, що позивачем надані до контролюючого органу всі наявні у нього документи на підтвердження здійснених господарських операцій.

Щодо прийняття відповідачем спірного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, суд зазначає таке.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пунктів 2-4 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, який може включати:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Пунктами 6, 7 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року № 557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 року за № 959/30827 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01 червня 2020 року № 261).

Відповідно до пункту 10 Порядку №520, Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

-ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;

-та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Пунктом 12 Порядку №520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття контролюючим органом спірного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування стало : надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Суд зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів. При цьому, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган повинен вимагати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях, чого зроблено не було.

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його оформлення (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт Критеріїв, без наведення відповідної підстави і розрахованих показників за критерієм, якому відповідає платник податку, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Наведене узгоджується із правовою позицією, що викладена Верховним Судом у постановах від 27.01.2022 у справі № 380/2365/21, від 18.06.2019 у справі №0740/804/18 та від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18.

Суд зазначає, що квитанція про зупинення реєстрації спірної податкової накладної містить вимоги про надання пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття відповідного рішення.

Суд звертає увагу, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.07.2019 у справі №815/2985/18.

Верховний Суд у постанові від 30.05.2023 у справі №5000/889/21 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 111203544) зазначив, що при розгляді таких спорів судами, крім іншого, має бути встановлено настання обставин, якими обумовлено обов`язок платника податків скласти податкові накладні та зареєструвати їх в ЄРПН.

Так, відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.

Слід зазначити, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій платника податку на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 07.12.222 у справі №500/2237/20 та від 01.02.2023 у справі №2240/2900/18.

Платником податків надано до податкового органу первинні документи які на його переконання є належними та достатніми для підтвердження здійснення ним господарських операцій.

Крім того у постанові від 23.02.2023 у справі №420/9924/20 Верховний Суд зауважив, що в межах справ подібних категорій та характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами на стадії реєстрації податкових накладних, надання судами оцінки щодо товарності або безтоварності господарських операцій є передчасною подією. Такі обставини можуть бути встановлені контролюючим органом на підставі здійсненої належної перевірки, з прийняттям ППР, та в подальшому підтверджені судом.

Також Верховний Суд звернув увагу на те, що у випадку загальної вказівки щодо необхідності подати документи у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний саме в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття необґрунтованого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Верховний Суд у постанові від 03.11.2021 у справі №360/2460/20 за наслідками аналізу положень Порядку №520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Верховний Суд звернув увагу на те, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.

Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі № 819/330/18 та від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а.

Суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що позивачем було надано до контролюючого органу первинні документи які, на його переконання, є належними та достатніми для підтвердження здійснення ним господарської операції.

При цьому, у квитанції не конкретизовано, які саме документи слід надати позивачу та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкової накладної стала можливою.

Разом з тим, підставою для прийняття оскаржуваного рішення зазначено: «надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства».

Водночас, суд констатує, що відповідачем не конкретизовано які саме документи, на його думку складенні із порушенням законодавства, та яких, на думку контролюючого органу, бракує для прийняття позитивного рішення щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

При цьому, позивачем було надано всі наявні документи, які в повній мірі розкривали зміст господарської операції.

Отже, у спірному рішенні фактично було лише процитоване положення пунктів 5 та 10 Порядку №520, тобто викладена загальна норма без зазначення конкретних документів, які, на думку Головного управління ДПС у м. Києві, складенні із порушенням законодавства, а також без повідомлення причин, за яких надані позивачем документи не були враховані.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про те, що подані позивачем документи для реєстрації спірної податкової накладної підтверджують зазначені у ній дані та є достатніми для прийняття рішень про її реєстрацію в ЄРПН.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління…».

Однак, під час розгляду справи відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, не навели мотивів прийняття спірного рішення та неврахування наданих позивачем Комісії Головного управління ДПС у м. Києві документів, а відтак, не довели правомірності свого рішення.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що дії Комісії ДПС по прийняттю спірного рішення, в якому не наведені мотиви його ухвалення та не зазначені підстави неврахування наданих позивачем документів та пояснень, свідчать про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977, свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Таким чином, суд дійшов висновку, що враховуючи наявність у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальність проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, та приймаючи до уваги те, що такі документи були надані відповідачеві, останній не мав правових підстав для прийняття спірного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №9560905/44936708 від 20.09.2023 року, прийняте Комісією Головного управління ДПС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державну податкову службу України (, Львівська площа, буд.8, м. Київ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 06.09.2023 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕНБУДПІДРЯД» (; Індивідуальний податковий номер: 31; адреса: 08133, м. Вишневе, Бучанський район, Київська область, вулиця Примаченко Марії, буд 21 А, приміщення 41/4), в день подання такої накладної - 07.09.2023 суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням. (пункт 20 Порядку № 1246).

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейським судом з прав людини зазначено, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів» зазначено, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У відповідності з пунктів 2, 10 частини 2 статті 245 КАС України, суд в порядку адміністративного судочинства може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт чи окремі його положення, а також прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

В даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання ДПС України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

У зв`язку з цим, податкова накладна №2 від 06.09.2023 року підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у день її фактичного подання.

Визначений вказаний належний спосіб захисту встановленого судом порушеного права позивача, є гарантією, що спір між сторонами буде остаточно вирішений та належним чином будуть поновлені права позивача, що узгоджується із висновками Верховного Суду вкладеними у постановах від 03.11.2021 у справі №360/2460/20, від 27.10.2022 у справі № 360/3253/20, від 25.11.2022 у справі №320/3484/21.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову повністю.

VI. Судові витрати.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь понесених ним витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 18 725, 00 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої, третьої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною сьомою статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно положень статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Наведене в сукупності свідчить про те, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі №815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Під час розподілу судових витрат, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

З матеріалів справи вбачається, що 08.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕНБУДПІДРЯД» (КЛІЄНТ) та АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «ДЕНИСА ПИСАНОГО» (АДВОКАТСЬКЕ БЮРО» або «Бюро») укладено Договір про надання юридичних послуг, за умовами якого за дорученням КЛІЄНТА АДВОКАТСЬКЕ БЮРО приймає на себе зобов`язання надати юридичні послуги (правову допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а КЛІЄНТ зобов`язаний оплатити надані послуги в розмірі та строки, передбачені в цьому Договорі. Юридичні послуги (правова допомога) за цим Договором надається КЛІЄНТУ з метою захисту його особистих, громадянських, майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів. Юридичні послуги (правова допомога) за цим Договором полягає в здійсненні АДВОКАТСЬКИМ БЮРО та/або Виконавцем представництва та захисту інтересів КЛІЄНТА та його посадових та службових осіб, коли КЛІЄНТОМ є юридична особа, в судових справах, кримінальних провадженнях, переговорах, перед будь-якими третіми особами, органами державної влади та місцевого самоврядування, в тому числі фіскальними органами, правоохоронними органами, НАЗК, ДБР, Національній поліції, органами прокуратури всіх рівнів, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, військовою прокуратурою тощо, зокрема, але не виключно, під час проведення обшуку, огляду, перевірки чи будь-яких інших слідчих (оперативно-розшукових дій) щодо КЛІЄНТА чи його посадових та службових осіб, підготовці усіх необхідних процесуальних та інших документів, надання усних та/або письмових консультацій КЛІЄНТУ та вчинення інших юридичних дій з усіх питань, що стосуються мети надання юридичних послуг (правової допомоги) (розділ 2 Договору).

Згідно Розділу 6 Договору «Гонорар та порядок розрахунків» загальна вартість юридичних послуг (сума гонорару) АДВОКАТСЬКОГО БЮРО, які надаватимуться КЛІЄНТУ за цим Договором, складається із сум, вказаних в рахунках АДВОКАТСЬКОГО БЮРО, які виставлятимуться КЛІЄНТУ та є невід`ємними частинами цього Договору (п. 6.1).

Загальний розмір гонорару визначається шляхом множення фактично витрачених годин роботи спеціалістів АДВОКАТСЬКОГО БЮРО на виконання завдань КЛІЄНТА на вартість години надання юридичних послуг, визначену в пункті 6.3. цього Договору (п. 6.2).

Вартість послуг БЮРО визначається в рахунку, який виставляється КЛІЄНТУ. Вартість однієї години надання юридичних послуг (правової допомоги) становить 3 745 грн, що є еквівалентом 100 доларів США по середньому комерційному курсу продажу валюти в банках України, встановленого на сайті: https://minfin.com.ua/currency/, що становить 37 гривень 45 коп. за 1 долар США на день підписання цього Договору (п. 6.3)

Гонорар оплачується в гривнях не пізніше 3-х робочих днів з моменту отримання КЛІЄНТОМ рахунку від АДВОКАТСЬКОГО БЮРО шляхом переказу на розрахунковий рахунок АДВОКАТСЬКОГО БЮРО на підставі виставленого АДВОКАТСЬКИМ БЮРО рахунку. Такий рахунок за вибором АДВОКАТСЬКОГО БЮРО може бути надіслано поштовою кореспонденцією та/або електронним листом на електронну поштову скриньку КЛІЄНТА або передано наручно. Рахунок вважається отриманим КЛІЄНТОМ з моменту його надходження до поштового відділення, яке обслуговує адресу місця проживання (реєстрації) КЛІЄНТА та/або з моменту надходження електронного листа на електронну поштову скриньку КЛІЄНТА (п. 6.5).

Клієнт зобов`язаний сплатити протягом 3-х робочих днів з моменту підписання цього Договору аванс в гривневому еквіваленті 1000 доларів США по середньому комерційному курсу продажу валюти в банках України, встановленого на сайті: https://rninfin.com.ua/currency/ на день виставлення рахунку (п. 6.6)

31.01.2024 між сторонами підписано Акт про надання юридичних послуг №001 до Договору №8/12/23 про надання юридичних послуг від 08 грудня 2023 року, згідно якого АДВОКАТСЬКЕ БЮРО надало, а КЛІЄНТ прийняв юридичні послуги (правову допомогу), а саме:

1. Аналіз документів, розробка стратегії захисту та підготовка позовної заяви щодо скасування рішення податкового органу щодо відмови в реєстрації податкової накладної №1 від 06.09.2023 року в ЄРПН 4 год. 14 980, 00 грн.;

2. Подача процесуальних документів до суду - 0,5 год. 700, 00 грн.;

3 Аналіз документів, розробка стратегії захисту та підготовка позовної заяви щодо скасування рішення податкового органу щодо відмови в реєстрації податкової накладної №2 від 06.09.2023 року в ЄРПН 4 год. 14 980, 00 грн.

4. Подача процесуальних документів до суду - 0, 5 год. 700, 00 грн.;

5. Консультативні послуги 1 год. 3 745, 00 грн.;

6. Аналіз документів, розробка стратегії захисту та підготовка позовної заяви щодо скасування рішення- податкового органу щодо відмови в реєстрації таблиці даних платника податку на додану вартість 4 год. 14 980, 00 грн.;

7. Подача процесуальних документів до суду - 0,5 год. 700, 00 грн.

Відповідно до п. 2 Акту загальна вартість послуг АДВОКАТСЬКОГО БЮРО за цим Актом складає 50 785 (п`ятдесят тисяч сімсот вісімдесят п`ять) гривень 00 коп. без ПДВ.

На виконання Розділу 6 Договору, позивачем на адресу адвоката було сплачено суму з розмірі 50 785, 00 грн., відповідно до платіжної інструкції №25 від 20.02.2024 року (на суму 13 335, 00 грн.) та платіжної інструкції №416 від 13.12.2023 (37 450, 00 грн.)

Відповідач заперечуючи проти стягнення з нього понесені позивачем витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 50 785, 00 грн. подав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідач стверджує, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

ГУ ДПС у Київській області вважає, що представник позивача належним чином не обґрунтував суму компенсації витрат на правову допомогу, яка б фактично відповідала дійсно наданими адвокатом послуг та відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витрачених адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач звернув увагу суду, що в провадженні Київського окружного адміністративного суду перебуває декілька справ за позовом ТОВ «ГЕНБУДПІДРЯД» до ГУ ДПС у Київській області де представником Позивача є адвокат Писаний Д.О., зокрема справи № 320/1093/24, 320/6752/24, в яких представником також заявлено дане клопотання. З наданих платіжних інструкцій та акту вбачається, що сума яку представник Позивача просить стягнути з Відповідачів становить 50 785,00 грн. Відповідач зазначає, що адвокат Писаний Д.О. необґрунтовано просить стягнути з податкового органу однакову суму витрат на правничу допомогу 50 785,00 грн. по кожній вказаній вище справі щодо ТОВ «ГЕНБУДПІДРЯД» де адвокат є представником Позивача. Враховуючи, що представник Позивача надає аналогічні докази та клопотання у справах №№ 320/1093/24, 320/6752/24, він фактично просить не відшкодувати реальні витрати на професійну правничу допомогу по кожній справі, а безпідставно та необґрунтовано стягнути з податкового органу суму коштів на користь позивача.

Головне управління ДПС у Київській області вважає, що позивачем не доведено те, що розмір витрат є реальним, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Відповідач звернув увагу суду, що дана справа є типовою, з великою кількістю судової практики з аналогічних спорів, а тому не потребує особливих зусиль та вмінь адвоката.

З урахуванням вказаного ГУ ДПС у Київській області вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 50 785,00 грн. за такі послуги є неспівмірними та завищеними, оскільки попереднє опрацювання матеріалів, опрацювання законодавчої бази що регулюють спірні відносини не вимагало великих зусиль адвоката, оскільки дана справа відноситься до справ незначної складності, спірні правовідносини в цій справі є поширеними, судова практика та законодавча база є послідовними, в силу чого формування правової позиції по справі не потребувало значних інтелектуальних зусиль та часу заявленому представником позивача.

Беручи до уваги викладене, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

Суд не може втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всього розміру гонорару до суми, що підлягає стягненню на користь позивача за рахунок відповідача у разі задоволення позову, судом має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у статті 30 Закону № 5076-VI.

Наведене дозволяє суду дійти висновку, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, з матеріалів справи вбачається, що загальна вартість наданих послуг оцінена у сумі 50 785,00 грн, проте суд вважає заявлену суму необґрунтованою належним чином та у повному обсязі, а вартість наданих послуг значно завищеною щодо іншої сторони спору, тому з урахуванням принципів справедливості та верховенства права та виходячи з тих доказів, які оформлені належним чином, вважає за можливе задовольнити вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат, понесених на оплату правової допомоги під час розгляду справи судом у сумі 8 000, 00 грн.

Суд звертає увагу, що заявлені витрати в частині аналізу документів, розробки стратегії захисту не відповідають критерію неминучості витрат сторони у судовій справі, оскільки саме по собі формування позиції, підготовка та подання позову не належать до представництва та захисту прав клієнта у суді та охоплюються (є складовою) підготовкою та поданням позовної заяви. Окрім того, наданий акт від 31 січня 2024 року про надання юридичних послуг № 001 до Договору № 8/12/23 про надання юридичних послуг від 08 грудня 2023 року містить двічі інформацію щодо підготовки позовної заяви у розрізі оскарженої податкової накладної, що заявлено як окремі послуги, тому не можуть вважатися фактично понесеними як окремий вид робіт, виконаних адвокатом.

Водночас, адвокатом також необґрунтовано розмежовано підготовку процесуальних документів та подачу таких до суду, що також заявлено як окремі види послуг.

Позивач та його адвокат не надали обґрунтованих доказів того, що вивчення документів у цій справі вимагало значного обсягу часу.

Враховуючи вищезазначене, визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не є обґрунтованою та явно завищеною у контексті обсягу фактично наданих ним послуг та реальним часом витраченим адвокатом, тому суд приходить до висновку про неспівмірність заявлених до стягнення судових витрат на правничу допомогу та вважає, що у даному випадку співмірною є сума 8 000 грн, яка підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відповідача у справі

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду із цим позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5 368, 00 грн.

З огляду на задоволення позову та враховуючи приписи статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення на користь позивача судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 5 368, 00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління ДПС у Київській області, оскільки саме спірне рішення відповідача 1 призвело до виникнення спірних правовідносин.

Керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 287, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №9560905/44936708 від 20.09.2023 року, прийняте Комісією Головного управління ДПС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

3. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 06.09.2023 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕНБУДПІДРЯД», в день подання такої накладної - 07.09.2023.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕНБУДПІДРЯД» (08133, м. Вишневе, вул. Примаченко Марії, буд. 21А. прим. 41/4, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн 00 коп. та понесені ним витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі у розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жук Р.В.