Справа № 132/1394/25
Суддя: Павленко І. В.
Дата ухвалення: 2025-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 132/1394/25
Провадження № 2-а/132/25/25
Рішення

Іменем України

11 листопада 2025 року Калинівський районний суд вінницької області

в складі: головуючого судді Павленко І.В.,

з участю секретаря судового засідання Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо скасування постанови № 647 від 16 січня 2025 року про накладення штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Калинівського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 за № 647 від 16 січня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУПАП, якою було накладено штраф в розмірі 17000 грн, та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

B обґрунтування позовної заяви зазначає, що він є учасником бойових дій, учасником АТО, оскільки з 2015 року по 2020 рік проходив військову службу в зоні АТО. З початком повномасштабної війни, а саме з березня 2022 року, він був призваний на військову службу, яку проходив до травня 2023 року. З 16 травня 2023 року був звільнений з військової служби за сімейними обставинами. На даний час він перебуває на військову обліку військовозобов`язаних, вчасно оновив свої військово-облікові дані, має актуальний військово-обліковий документ.

Жодних викликів чи повісток за адресою свого проживання йому не надходило, він не повідомлявся працівниками пошти про наявність рекомендованого листа для нього, у зв`язку з цим не міг знати про обов`язок явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Більше того, у нього не було жодного умислу ховатися від працівників ТЦК, оскільки, крім того, що він брав безпосередню участь у захисті Батьківщини більше семи років, він також має право на відстрочку від мобілізації, так як на даний час доглядає батька інваліда II групи.

Відповідно до виписки із за стосунку «Резерв +», сформованого 18.03.2025 позивач ОСОБА_1 уточнив дані 18.03.2025. Військово-обліковий документ дійсний до 08.05.2025.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 № 110 від 07.02.2025 року йому надана відстрочка від призову на військову службу до 09.05.2025 року, і на даний час подав документи на продовження даної відстрочки.

12.01.2025 року він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де йому було повідомлено, що він не з`явився по повістці на 10.12.2024 року для уточнення облікових даних, у зв`язку із чим перебуває у розшуку, тому на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Даний протокол він не отримував та працівником ІНФОРМАЦІЯ_4 йому було роз`яснено, що йому було надіслано повістку, яку він не отримав, у зв`язку із чим було надіслано звернення до органів Національної поліції про його розшук.

Тому вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, а постанова винесена з порушенням чинного законодавства, оскільки під час винесення постанови не було з`ясовано дійсні обставини справи, не доведено його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, а отже, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 08.05.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

26.05.2025 від начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_3 надійшов відзив на позов в якому зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_6 заявлений ОСОБА_1 позов не визнає, оскільки постанова винесена в межах вимог діючого законодавства, є обґрунтованою та прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Доказів порушення процедури розгляду відносно ОСОБА_1 адміністративної справи та винесення постанови позивачем суду не надано. Протокол відповідає встановленій формі та змісту. Позивач був повністю обізнаним про необхідність виконати свій закріплений законодавством обов`язок, в саме прибути за викликом уповноваженої на те посадової особи начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 . Проте, ОСОБА_1 проігнорував виконання обов`язку покладеного на нього, порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію та з`явитись в ТЦК за повісткою № НОМЕР_1 . Враховуючи вищевикладене та той факт, що позивач, будучи військовозобов`язаним, своїми діями, бездіяльністю тривалий час ухилявся від військового обліку та не виконував свій військовий обов`язок в період дії воєнного стану, тому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

17.06.2025 від начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 полковника ОСОБА_4 надійшов до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого у задоволені позову просив відмовити, оскільки ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку в другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відтак на нього, як на військовозобов`язаного, поширюють свою дію вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про оборону України» в частині виконання військового обов`язку з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.

ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не з`явився за викликом до другого відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 у визначений в повісті строк без поважних причин, тим самим в порушення вимог ст. 17 Закону України «Про оборону України» не виконав свій військовий обов`язок, визначений ч.1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», чим вчинив правопорушення передбачене ст. 210-1 КУпАП.

16.06.2025 позивач ОСОБА_1 надіслав на адресу суду відповідь на відзив, однак суд не приймає до уваги дану відповідь на відзив, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах даної категорії, подання відповіді на відзив не передбачено.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак звернулася до суду із заявою про розгляд заявленого позову за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольни.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, однак від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 надійшло до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 за наявними в матеріалах справи документами. У задоволенні позовної заяви просить відмовити в повному обсязі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно положення ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Положеннями ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом встановлено, що 27 листопада 2024 року на поштову адресу ОСОБА_1 було направлено повістку про необхідність з`явитись 10 грудня 2024 року для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ).

16 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 полковником ОСОБА_2 було складено протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за фактом того, що ОСОБА_1 був повідомлений повісткою про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 ), однак у вказаний час не прибув, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно з постановою № 647 від 16.01.2025 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в ході розгляду матеріалів справи встановлено, що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 (Калинівка) було направлено рекомендованим листом (поштовим відправленням) повістку про виклик ОСОБА_5 на 10 грудня 2024 року, проте, поштове відправлення (рекомендований лист) з повісткою було повернуто до відправника, оскільки адресат був відсутній за вказаною адресою, що підтверджується довідкою «Про причини повернення/досилання листа Ф20». Отже, ОСОБА_5 відповідно до вимог чинного законодавства, був належним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 ), так як передбачено пп. 2 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, проте, у визначений в повістці термін, вищезазначений громадянин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 (Калинівка), підтверджуючих документів із зазначенням поважних причин неявки не надавав. Таким чином, спричинив порушення ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (громадяни зобов`язані заявлятися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці).

За даним фактом ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17000 гривень.

На підтвердження вчинення позивачем вказаного правопорушення представником ІНФОРМАЦІЯ_5 надано копію поштового відправлення з відміткою.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період - тягне за собою накладення штрафу громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: - військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно положень ч.3 ст. 210-1КУпАП за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, передбачено стягнення у виді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Указана правова норма є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативних актів, які встановлюють правила поведінки.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487.

Відповідно до абз. 5 п. 79 даного Порядку, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Форма повістки, розписки та їх зміст визначені в додатку 11 Порядку.

Згідно примітки до додатку 11 повістка вважається врученою:

-рекомендованим поштовим відправленням, поштовим відправленням з оголошеною цінністю з описом вкладення у день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора, або день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання (роботи, навчання), якщо особа не повідомила про іншу свою адресу;

-шляхом вручення під особистий підпис у день, зазначений у розписці до повістки, в якій проставлений підпис особи, або день складеного у довільній формі акта про відмову особи в отриманні повістки під особистий підпис (за підписом осіб, які мали намір вручити особі повістку).

Інші форми запрошення, сповіщення про необхідність явки до ТЦК та СП законодавцем не встановлені.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Повістка є формою запрошення (сповіщення, повідомлення) особи про необхідність явки до територіального центру комплексування та соціальної підтримки.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними, визначається Правилами надання послуг поштового зв`язку, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 (далі Правила).

Відповідно до абз. 2 п.16 Правил повістка або у випадках, передбачених законодавством, інший документ про виклик або оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів може бути надіслана рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з позначками Повістка ТЦК, Вручити особисто.

Абзацом 3 п.101 Правил визначено, що у разі невручення рекомендованого листа з позначками Судова повістка, Повістка ТЦК або реєстрованого поштового відправлення з позначкою Адміністративна послуга, такі відправлення разом з бланком повідомлення про вручення повертаються за зворотною адресою у порядку, визначеному в пунктах 81, 82, 83, 84, 91, 99 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Згідно з абз. 2, 4 п. 82 Правил рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Як вбачається зі змісту копії повістки № 1473126, ОСОБА_1 належало з`явитися за адресою: АДРЕСА_1 , 10 грудня 2024 року о 14.00 год. для уточнення даних при ІНФОРМАЦІЯ_5 (Калинівка).

Згідно з довідкою про причини повернення поштового відправлення № 975, поштове відправлення з повісткою на ім`я ОСОБА_1 повернулось неврученим до відправника ІНФОРМАЦІЯ_5 з відміткою: «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Натомість, матеріали справи не містять доказів того, що позивачем була отримана повістка за № 1473126, що б свідчило про належне повідомлення позивача щодо дати та часу на який необхідно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 ) на 14:00 год. 10.12.2024.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.1-3 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 77КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Всупереч вказаним вимогам, представниками відповідачів у наданих до суду відзивах на позовну заяву не надано доказів про належне вручення ОСОБА_1 повістки № 1473126 з дотриманням вказаних вище вимог, та факту отримання позивачем повістки про виклик в ІНФОРМАЦІЯ_5 (Калинівка) в оскаржуваній постанові від 06.01.2025 не доведено, а також, відповідачем не надано суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача про відсутність у нього умислу на порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що, відповідно, виключає склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення певної особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

За змістом ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та на підставі належних і допустимих доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить висновку, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 полковник ОСОБА_2 при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не з`ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, у зв`язку з чим безпідставно та неправомірно виніс постанову № 647 від 16 січня 2025 року, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн, за вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а тому вказана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 210-1, 245, 251, 268, 278, 280, 283, 284 КУпАП, ст.ст.2, 5, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 257, 268, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо скасування постанови № 647 від 16 січня 2025 року про накладення штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, - задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 647 від 16 січня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, - скасувати.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення даного рішення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ