Справа № 300/7145/25
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" грудня 2025 р. справа № 300/7145/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Могілевець Оксана Сергіївна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , Позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії №2 при ІНФОРМАЦІЯ_2 на базі комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради" про визнання протиправними, скасування наказів та рішення,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Могілевець Оксана Василівна, звернувся в суд із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , Позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії №2 при ІНФОРМАЦІЯ_2 на базі комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради" в якому просить:
-визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі якого здійснено призов на військову службу під час мобілізації та направлення до військової частини ОСОБА_1 ;
-визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 , на підставі якого здійснено зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 ;
-визнати протиправним та скасувати рішення Позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії №2 при ІНФОРМАЦІЯ_2 на базі Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради", викладеної у формі довідки №2025-0902-1526-0513-7 від 02.09.2025 про придатність до військової служби ОСОБА_1 .
Позовні вимоги мотивовані тим, 30.11.2022 позивача виключено з військового обліку військовозобов`язаних, на підставі пп.6 п.6 ч.6 ст.37 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу". Попри це, 01.09.2025 ОСОБА_1 був затриманий особами у військовій формі та призваний по мобілізації до військової частини НОМЕР_1 . Така мобілізація є протиправною так, як на момент виникнення спірних правовідносин, позивач вже був виключений з військового обліку. Посилання відповідача на зміни до ст.37 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", внесені Законом №3633-ІХ від 11.04.2024 є безпідставними, оскільки їх норми не мають зворотної дії в часі. Окрім того, рішення Позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії №2 при ІНФОРМАЦІЯ_2 на базі комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради" про придатність позивача до військової служби також є протиправним, оскільки в травні 2025 року позивачу діагностовано епілепсію, що не було враховано ВЛК.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.10.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з ухвалою суду від 07.10.2025 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
Відповідач Військова частина НОМЕР_1 скористався правом подання відзиву на позовну заяву. Позовні вимоги не визнав. Вказав, що зобов`язання військову частину скасувати наказ про зарахування у списки особового складу виходить за межі правовідносин між ІНФОРМАЦІЯ_4 і позивачем щодо порядку його призову на військову службу під час мобілізації, яка є предметом розгляду в цій справі. Факт неотримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації не є підставою для звільнення позивача з військової служби. Процедура призову на військову службу є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання її протиправною не спричиняє відновлення попереднього становища особи. З урахуванням викладено, просив у задоволенні позову відмовити (а.с.66).
Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав. Вказав, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" від 11.04.2024 № 3633-ІХ, який набув чинності 18.05.2024, статтю 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" викладено в новій редакції та визначено, що виключенню не підлягають особи, які були засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину. Як підсумок, до правовідносин, які виникли між позивачем та ІНФОРМАЦІЯ_5 станом 03.09.2025 (дата призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період) підлягали до застосування норми, які діяли на момент виникнення відповідних правовідносин, а тому ОСОБА_1 цілком правомірно підлягав призову на військову службу під час мобілізації. Взяття позивача на військовий облік відбулося у зв`язку із прийняттям змін до Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" після 18.05.2024 та прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 засобами ЄДРПВР. Щодо визнання протиправним та скасування рішення ВЛК ОКЛ, вказав, що під час проходження військово-лікарської комісії солдат запасу ОСОБА_1 був оглянутий терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, отоларингологом та психіатром. Лікарі, які залучаються із закладів охорони здоров`я, під час проведення медичного огляду ознайомилися з медичними записами у відповідному реєстрі ЕСОЗ, що характеризують стан здоров`я позивача. Зокрема невропатологом під час огляду військовозобов`язаного перевірено наявність діагностованих захворювань. В ЕСОЗ не виявлено записів щодо діагностованого захворювання епілепсії. В ОКЛ протягом останніх 5 років не лікувався, у невропатолога не консультувався, під час проходження ВЛК скарг не подавав. Варто зазначити, що згідно зі статтею 22 Розкладу хвороб діагностовані епізодичні та пароксизмальні розлади G40-G47 (епілепсія та епілептичні синдроми, епілептичний статус, мігрень, розлади сну, у тому числі апное сну) визначають наступні ступені придатності: а) епілепсія за наявності частих епілептичних нападів або виражених психічних розладів - непридатні до військової служби; б) епілепсія з поодинокими і рідкими (судомними і безсудомними) епілептичними нападами без психічних порушень - придатні до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони; в) інші епізодичні та пароксизмальні розлади з незначними порушеннями функцій органів і систем придатні. Так, позивачем не доведено, а ВЛК ОКЛ не встановлено наявність в позивача епілептичних нападів або виражених психічних розладів, за наявності яких останній міг би бути визнаним непридатним або придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Окрім того, оскаржуване рішення ВЛК реалізоване, позивач набув статусу військовослужбовця, а тому у випадку наявності будь-яких обґрунтованих скарг щодо стану, останній може бути направлений на ВЛК у порядку визначеному Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України. З урахуванням викладеного, підстави для задоволення позову відсутні (а.с.67-75).
У відповіді на відзив ІНФОРМАЦІЯ_1 представник позивача вказала, що закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами та іншими нормативно-правовими актами чинності. Конституційний Суд України висловив позицію, згідно з якою закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта в часу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин (а.с.82-86).
Суд, розглянувши відповідно до вимог ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників, дослідивши письмові докази, встановив наступне.
Відповідно до Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 , позивача 30.11.2022 виключено з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_6 на підставі п.6 ч.6 ст.37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину (а.с.49-50).
Як вбачається з військового квитка серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 01.09.2025 взято на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_7 , а 03.09.2025 позивача знято з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.34-46).
Позивач пройшов військово-лікарську комісію, згідно з рішенням якої визнаний придатним до військової служби та відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.09.2025 №1567 ОСОБА_1 направлено для проходження військової служби по мобілізації від 03.09.2025 резервістів та військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку, які призвані на військову службу по мобілізації в складі команди НОМЕР_1 (а.с.79).
Позивач вважає накази про його призов на військову службу під час мобілізації, зарахування до списків особового складу військової частини, а також рішення ВЛК про його придатність до військової служби протиправними, у зв`язку з чим звернувся за захистом своїх прав до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України" на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час.
Згідно з ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 №389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Згідно з пунктом 4 Указу №69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.
За змістом п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі по тексту - Положення №154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно з п. 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).
Відповідно до п. 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.
Отже, обов`язки щодо обліку військовозобов`язаних покладені на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Правове регулювання відносин між Державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі по тексту - Закон №2232-ХІІ).
За змістом ч.1 ст.1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону №2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Згідно з ч. 7 ст. 1 Закону №2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Статтею 37 Закону №2232-ХІІ визначено підстави взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього.
Відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону №2232-ХІІ (у редакції, чинній до 18.05.2024) виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Однак, у зв`язку із прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" від 11.04.2024 №3633-IX, який набрав законної сили 18.05.2024 (далі по тексту - Закон №3633-ІХ), редакція ч. 6 ст. 37 Закону №2232-ХІІ зазнала змін, внаслідок яких, п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону №2232-ХІІ було виключено.
За змістом ч. 6 ст. 37 Закону №2232-ХІІ (у редакції, чинній станом з 18.05.2024), виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: 1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; 2) припинили громадянство України; 3) визнані непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі.
Крім того, 18.05.2024 набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі по тексту Порядок №560).
Згідно з п. 4 розділу «Загальні питання» Порядку №560 на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані:
особи, звільнені з військової служби у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади". Такі особи, призвані на військову службу під час мобілізації, призначаються на військові посади, крім посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади;
особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України;
особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи призиваються на військову службу під час мобілізації за рішенням Генерального штабу Збройних Сил, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;
засуджені особи, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, крім тих, що засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, засуджені за вчинення умисного вбивства двох або більше осіб, або вчиненого з особливою жорстокістю, або поєднаного із зґвалтуванням або сексуальним насильством, або особливо тяжких корупційних кримінальних правопорушень чи засуджені за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 152-156-1, 258-258-6, частиною четвертою статті 286-1, статтею 348 Кримінального кодексу України, а також засуджені службові особи, які згідно з підпунктом 1 пункту 3 примітки до статті 368 Кримінального кодексу України займали особливо відповідальне становище. Зазначені особи проходять військову службу виключно у відповідних спеціалізованих підрозділах військових частин;
підозрювані або обвинувачені особи, які під час досудового розслідування або судового розгляду тримаються під вартою, крім тих, що підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України. Зазначені особи, стосовно яких скасовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, повинні невідкладно, але не пізніше 48 годин з дня оголошення ухвали про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з`явитися до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання;
підозрювані або обвинувачені особи, до яких під час досудового розслідування або судового розгляду застосовано інший захід, ніж запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, крім тих, що підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ухвали слідчого судді про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Отже, з 18.05.2024 редакція ч. 6 ст. 37 Закону №2232-ХІІ не передбачає такої підстави для виключення з військового обліку як засудження до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, більше того, з цього часу передбачена можливість взяття на облік особи, яку раніше було засуджено до позбавлення волі, за вчинення тяжкого злочину.
Таким чином, суд вважає, що взяття позивача на військовий облік та в подальшому призов під час мобілізації, ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснено на законних підставах, з урахуванням чого відсутні підстави для визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов ОСОБА_1 на військову службу по мобілізації від 03.09.2025 №1567.
Щодо посилання представника позивача на частину 1 статті 58 Конституції України, суд зазначає наступне.
У Рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 (справа №1-7/99 про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Тобто, дія нормативно-правового акта в часі пов`язується із набранням чинності і з моментом втрати ним юридичної сили.
За колом осіб дія нормативно-правового акта поділяється на такі види: загальні (розраховані на все населення), спеціальні (розраховані на певне коло осіб) та виняткові (роблять винятки із загальних і спеціальних).
На порядок дії нормативно-правового акта за колом осіб поширюється загальне правило: нормативно-правовий акт діє стосовно всіх осіб, які перебувають на території його дії і є суб`єктами відносин, на яких він розрахований. Коло осіб, на яких поширює свою дію той чи інший нормативно-правовий акт, може визначатися також за ознакою статі, віком, професійної приналежності (наприклад, військовослужбовці), станом здоров`я.
Внесення змін до законодавства, яке призводить до погіршення становища особи, може суперечити принципу незворотності дії закону в часі (ст.58 Конституції України), якщо йдеться про ретроактивну дію закону.
Однак у даному випадку йдеться не про кримінальну або адміністративну відповідальність, а про поновлення військового обліку, що регулюється спеціальним законодавством.
Законодавець має право змінювати критерії військового обліку, якщо це відповідає інтересам держави.
Як уже попередньо зазначено, у зв`язку із внесенням змін до Закону №2232-XII звужено коло підстав для виключення з військового обліку.
Метою таких змін було розширення кола осіб, щодо яких діє військовий обов`язок, і які мають досвід проходження військової служби та можуть бути використані для доукомплектування Збройних Сил України, тобто збільшення мобілізаційного ресурсу держави.
З часу набрання чинності змін до Закону №2232-XII він поширює свою дію на всій території України і розповсюджується на всіх осіб, що не досягли граничного віку перебування у запасі.
Порушенням ст. 58 ч. 1 Конституції України щодо неможливості зворотної дії закону в часі, в контексті даного спору, мало б місце лише в тому випадку, коли нова редакція ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" відмінила б (скасувала) юридичну подію у виді виключення позивача з військового обліку в 2022 році, тобто внаслідок дії нового закону, позивач вважався б таким, що ніколи не виключався з військового обліку.
Разом з тим, під час чинності попередньої редакції ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" до 18.05.2024, позивач був виключений з військового обліку, втратив статус військовозобов`язаного і ці правовідносини залишилися незмінними з моменту прийняття ст. 37 цього Закону в новій редакції.
Таким чином, позивач був виключений з військового обліку на підставі чинної на той час редакції ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Нова редакція цієї статті від 18.05.2024 не змінила правовідносин, які мали місце до того, а встановила нові правовідносини у виді нових підстав виключення з військового обліку, які почали діяти з 18.05.2024. Наслідком нового унормування стало те, що якщо особа, яка була виключена на законних підставах з військового обліку, після того як такі підстави відпали і за умови, що вона відповідає законодавчо встановленим критеріям взяття на військовий облік, підлягає взяттю на такій облік. При цьому, нове взяття на військовий облік, слід розглядати не як продовження попередніх правовідносин під час дії яких особа була виключена з військового обліку, так як ці правовідносини завершилися, а їх слід розцінювати як нові правовідносини, які виникли на підставі нової норми права.
Що стосується позовних вимог про визнати протиправним та скасувати рішення позаштатної діючої військово-лікарської комісії №2 при ІНФОРМАЦІЯ_2 на базі Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради", викладеної у фірмі довідки №2025-0902-1526-0513-7 від 02.09.2025 про придатність до військової служби ОСОБА_1 .
Згідно з ч. 10 ст.1 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого, проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.
Як вбачається з обставин справи, ОСОБА_1 02.09.2025 пройшов медичний огляд позаштатною ВЛК. Зі змісту картки обстеження та медичного огляду військово-лікарської комісії від 02.09.2025 та довідки ВЛК №2025-0902-1526-0513-7 від 02.09.2025 слідує, що за результатами проведення медичного огляду ОСОБА_1 визнаний придатним до проходження військової служби (а.с.31, 111-113).
Згідно із пунктами 1.1, глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 1.1 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
Так, згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК приймають постанови.
Водночас, постанови ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Враховуючи зазначені норми, слід дійти висновку, що військовозобов`язані підлягають медичному огляду ВЛК ТЦК та СП, якій за результатами військово-лікарської експертизи, надане право приймати постанови щодо придатності особи до військової служби, постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період оформлюється довідкою ВЛК згідно з додатком 4 до Положення № 402.
Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами.
До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.
Відповідно до п. 2.5.1 розділу І Положення№402, до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належить зокрема ВЛК ТЦК та СП.
Згідно з п. 2.5.4 розділу І Положення №402, штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК.
Отже, відповідно до Положення №402, ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України, одним із повноважень якої є прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України. Рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Згідно з підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.
Водночас, ВЛК регіону мають право приймати постанови згідно з Положенням №402, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (п. 2.4.10. п. 2.4 розділу І Положення № 402).

Пунктом 3 розділу І Порядку №402 визначений порядок подання та розгляду звернень штатними ВЛК.

Оскарженню у судовому порядку, за приписами п. 2.4.10. розділу І Положення № 402 підлягають тільки постанови ВЛК регіонів та постанови ЦВЛК.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 415/1850/17 зазначено, що у питаннях проведення лікарської та військово-лікарської експертизи штатні і позаштатні ВЛК підпорядковуються ЦВЛК, постанови якої можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач оскаржує довідку ВЛК ТЦК та СП, а отже рішення позаштатної ВЛК, оскарження якого до суду не передбачено. Перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності військовослужбовців (перевірка) може бути здійснена вищими штатними ВЛК (ВЛК регіону, ЦВЛК).

Даючи правову оцінку доводам позивача про те, що під час проведення його медичного огляду, військово-лікарська комісія не врахувала попередньо поставлений діагноз «епілепсія», то суд звертає увагу на те, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі. При цьому, суд розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку та повноважень відповідного суб`єкта. Натомість, надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби не належить до повноважень суду.

Разом з цим, суд вважає, що позивач не надав доказів того, що ВЛК при прийнятті спірного рішення відмовила у прийнятті до розгляду будь-яких медичних документів, які є в наявності та містять інформацію про певні захворювання позивача.

Так, зі змісту картки обстеження та медичного огляду від 02.09.2025 №6912 слідує, що під час проходження ВЛК інформація щодо стану здоров`я надана позивачем в повному обсязі, попереджений про надання неповної та недостовірної інформації, про що в картці обстеження та медичного огляду від 02.09.2025 № 6912 у пункті 11 позивачем проставлено особистий підпис. Позивачу проведено медичне обстеження спеціалістами: терапевт, хірург, невропатолог, офтальмолог, психіатр, травматолог та такі дослідження: загальний аналіз крові, група крові та резус фактор, серологічний аналіз крові, загальний аналіз сечі, рентгенологічне (флюорографічне) обстеження органів грудної клітки, електрокардіологічне дослідження(а.с.113).

На виконання ухвали суду про витребування доказів, ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомив, що звернень по діагнозу «епілепсія» з боку позивача не було. Відомості про наявні (діагностовані) захворювання перевірено за даними Електронної системи охорони здоров`я (ЕСОЗ). Згідно з даними в ЕСОЗ діагноз «епілепсія» відсутній (а.с.108).

Не знайшло свого підтвердження посилання позивача щодо вказаного діагнозу і в судовому порядку, адже довідка Амбулаторії загальної практики сімейної медицини с.Л.Хлібичин КНП "Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської міської ради" від 02.09.2025 №6 засвідчує, що сімейний лікар у серпні 2021 року надав невідкладну медичну допомогу позивачу (а.с.48). В даному документі дійсно зазначено діагноз епілепсія, період тоніко-клонічних судом, однак міститься примітка «попередній», що означає первинне припущення лікаря, зроблене під час надання невідкладної допомоги, виходячи з клінічної картини. Однак, на підтвердження хронічного захворювання потрібен висновок про остаточний діагноз або розширена виписка з історії хвороби.

Таким чином, враховуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд вважає, що за результатами розгляду справи не було встановлено допущених з боку ВЛК порушень вимог чинного законодавства, які б стосувалися процедури проведення медичного огляду позивача на предмет його придатності до військової служби за станом здоров`я під час дії правового режиму воєнного стану та оформлення його результатів, а тому підстави для визнання протиправним та скасування рішення у формі довідки ВЛК №2025-0902-1526-0513-7 від 02.09.2025 відсутні.

При цьому, якщо позивач на цей час не може проходити військову службу за станом здоров`я, то він вправі ініціювати у встановленому порядку питання про звільнення з військової служби на підставі відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби.

Позивач в межах даної справи оскаржує також наказ військової частини НОМЕР_1 від 03.09.2025 №254 про зарахування його списків особового складу військової частини.

Оскільки з набранням чинності змін до ст.37 Закону №2232-XII, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" від 11.04.2024 №3633-IX, позивач є таким, що підпадає під його дію як особа, що може бути призвана на військову служба під час мобілізації на особливий період, позивач станом на 03.09.2025 - день зарахування до списку особового складу військової частини для проходження військової служби під час мобілізації, відповідно до вимог діючого законодавства мав чинний висновок ВЛК про придатність до військової служби та не мав підстав для отримання відстрочки від призову, був цілком правомірно призваний на військову службу за мобілізацією та направлений до Військової частини НОМЕР_1 , отже підстави для скасування наказу військової частини НОМЕР_1 від 03.09.2025 №254, відсутні.

Згідно з частиною першою та частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду справи суд не встановив факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а тому не вбачає правових підстав для задоволення позову.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Могілевець Оксана Сергіївна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , Позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії №2 при ІНФОРМАЦІЯ_2 на базі комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради" про визнання протиправними, скасування наказів та рішення, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.