Справа № 761/11279/23
Суддя: Савчук Ю. Н.
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/154/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Савчук Ю.Н., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Денисюка Ігоря Петровича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ :

У березні 2023 року до Шевченківського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої позивач просив суд: постанову серії 1КІ від 21.03.2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 700 грн. скасувати та закрити провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП та стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.03.2023 року ним було припарковано транспортний засіб марки INFINITI QX60, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вулиці Володимирській в зоні № 1 платного паркування. На самому дорожньому знаку про зону платного паркування розміщено QR-код, сканування якого дає можливість оплатити вартість паркування. О 13 год. 35 хв. позивач здійснив фіксацію платного паркування, що підтверджується інформацією з додатку «Київ Цифровий». О 13 год. 54 хв. за допомогою додатку «Київ цифровий» позивач отримав інформацію про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за залишення транспортного засобу без оплати за паркування, в той час, коли позивачем було проведено оплату за паркування, що підтверджується квитанцією 213858650 від 21.03.2023 року.

Головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Денисюком І.П. винесено постанову серії 1КІ від 21.03.2023 року, якою накладено адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.152-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 700 грн. за порушення вимоги дорожнього знаку 5.43 з табличкою 7.14 Правил дорожнього руху.

У зв`язку із викладеним, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі та скасувати постанову.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.03.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

25.03.2025 року на адресу суду надійшов відзив відповідача Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на позов, у якому представник відповідача зазначає, що доводи викладені у позовній заяві є необґрунтованими, а підстав для скасування оскаржуваної постанови не вбачається, а тому просив суд відмовити у його задоволенні позову у повному обсязі. Зокрема вказує, що інспектори з паркування при розгляді справ про адміністративні правопорушення діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, яким є Департамент, а відтак інспектор з паркування не є належним відповідачем у справі. Крім того, предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення на власницю автомобіля INFINITI QX60, ОСОБА_2 , тобто постанова винесене не щодо позивача, а відтак його права цією постановою жодним чином не порушені. Посилання позивача на те, що він користувався транспортним засобом за згодою дружини ОСОБА_3 , яка, в свою чергу, володіє, користується та розпоряджається транспортним засобом на підставі Довіреності від 18.03.2023 року, посвідченої приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Юрчук Н.І., № 436, не є підставою для виникнення у позивача права оскарження постанови. Крім того, при здійсненні оплати вартості послуг з паркування позивачем допущено помилку стосовно номеру паркувального майданчику та щодо державного номерного знаку транспортного засобу, що унеможливило встановлення інспектором з паркування факту оплати за паркування.

Відповідач інспектор з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Денисюк І.П. правом на подання відзивну на позовну заяву не скористався.

Позивач своє процесуальне право на подання відповіді на відзив не реалізував.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Денисюком І.П. винесено постанову серії 1КІ від 21.03.2023 року, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.152-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 700 грн. за порушення вимоги дорожнього знаку 5.43 з табличкою 7.14 Правил дорожнього руху.

В оскаржуваній постанові 1КІ від 21.03.2023 рокупосадовою особою відповідача зафіксовано, що 21.03.2023 року о 13 год. 54 хв. на вул. Володимирській в м.Києві транспортний засіб залишено на майданчику для платного паркування без плати за паркування, чим порушено вимоги дорожнього знаку 5.43 з табличкою 7.14 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152-1 КУпАП.

Позивачем не заперечується, що ОСОБА_2 є власником транспортного засобу INFINITI QX60, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 152-1 КУпАП порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування тягнуть за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого частинами першою, другою та восьмою цієї статті, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-30 цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно з ч.1 ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до п.3 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2022 р. № 1145, підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування.

Оскільки ОСОБА_2 як власником транспортного засобу заява про визначення належного користувача не подавалася, такі дані у відповідному реєстрі були відсутні, а відтак у інспектора з паркування були відсутні технічні можливості, які б дозволяли встановити відповідальну особу на місці вчинення правопорушення.

Отже, позивач не є належним користувачем транспортного засобу, оскільки, володіє, користується та розпоряджається транспортним засобом на підставі Довіреності від 18.03.2023 року, посвідченої приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Юрчук Н.І., № 436, його дружина ОСОБА_3 , яка могла бути внесена до Єдиного державного реєстру транспортних засобів як належний користувач за заявою власника транспортного засобу. Також відповідач не є відповідальною особою оскільки транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_2 .

За таких обставин до адміністративної відповідальності притягнуто ОСОБА_2 як відповідальну особу, за якою зареєстровано транспортний засіб, а не позивача , який керував транспортним засобом.

За змістом .3 ст.14-2 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

В силу приписів ч.1-3 ст.279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Оскільки позивач як особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, не звернувся особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також не надав документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу, підстави для звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності у органу, уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, були відсутні.

За змістом ст.287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії 1КІ від 21.03.2023 року, яка оскаржується позивачем, винесено щодо ОСОБА_2 , а відтак позивач не наділений правом на оскарження вказаної постанови.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що з`ясування правової заінтересованості позивача передує розгляду питання щодо правомірності рішення, яке оскаржується. Відсутність такої заінтересованості позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності оскарженого рішення (постанови Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 522/3665/17, від 10.08.2020 у справі № 522/1611/17, 31.03.2021 у справі № 640/21611/19 та від 28.09.2021 у справі № 802/350/17-а), від 07 червня 2023 року у справі № 500/3310/22.

Судом установлено відсутність правової заінтересованості позивача, що є самостійною і достатньою підставою для відмови у задоволенні позову. За відсутності у позивача порушеного права, яке б могло бути відновлено судом у цій справі, суд не вбачає необхідності надавати оцінку доводам позивача щодо правомірності рішення відповідача.

Щодо позовних вимог до відповідача інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Денисюка Ігоря Петровича, суд зазначає наступне.

Як передбачено ч.1 ст. 219 КУпАП, виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 44-3, частиною другою статті 52, статтями 53, 53-1, 54, частиною першою статті 56, статтями 92, 99 (якщо правопорушення вчинено громадянином), статтею 104, частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), статтями 127-2, 141, 142, 152, частинами першою - п`ятою та восьмою статті 152-1, статтею 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, частиною першою статті 182, статтями 183, 188-56, 197, 198 цього Кодексу.

За змістом ч.3 цієї статті КУпАП від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Правовою позицією ВС/КАС викладеної у справі №742/2298/17 від 17.09.2020 року визначено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення посадові особи відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу, який уповноважений такі стягнення накладати. Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

ВС КАС неодноразово зазначав, що належним відповідачем у справах про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень є орган, який таке стягнення наклав, а не конкретна посадова особа вказаного органу. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 N 724/716/16-а.

З врахуванням наведеного, інспектор з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Денисюк І.П. не є належним відповідачем у справі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Таким чином, підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Денисюка Ігоря Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії 1КІ від 21.03.2023 року, складеної головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Денисюком І.П. - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: