Справа № 580/10206/25
Суддя: Валентина ОРЛЕНКО
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року справа № 580/10206/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Орленко В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу у змішаній (паперовій та електронній) формі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСО Трейд" до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

10.09.2025 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся позивач з позовною заявою, в якій просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Черкаській області від 15.08.2025 року №14968/23-00-07-05-01.

В обґрунтування вимог зазначено, що висновком документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ДСО Трейд» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2025 року встановлено, що при декларуванні за вказаний період визначено від`ємне значення з ПДВ в розмірі 151718 грн, з яких 125972 грн виникло внаслідок здійснення операцій з придбання та використання Позивачем у своїй господарській діяльності службового автомобіля марки AUDI, модель Q5 Sportback S Line, 2024 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Позивач наголошує, що будь яких даних про те, що він використовував автомобіль не для здійснення своєї основної діяльності, Акт перевірки не містить. На думку позивача відсутні підстави вважати, що Позивачем порушенні пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України за відсутності належних і допустимих доказів використання автомобіля в інших цілях, ніж ті, що пов`язані з господарською діяльністю позивача. Позивачем додатково зазначено, що дохід від господарської діяльності як визначальна складова є майбутньою метою. Виникнення доходу безпосередньо в момент придбання товарів, які лише будуть використані в подальшому, не передбачається ані нормами податкового закону, ані реальною господарською діяльністю. Крім того, відповідно до п.137.5 ст.137 ПК України позивач задекларує дохід та визначить податок на прибуток за результатом 2025 року. Тобто, на момент проведення перевірки в липні 2025 року відповідач не мав підстав визначати наявність чи відсутність у позивача доходів від здійснення господарської діяльності.

Ухвалою судді від 15.09.2025 відкрите провадження та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник Відповідача позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що в ході проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ДСО Трейд» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету було встановлено, що операція з придбання автомобіля марки AUDI, модель Q5 Sportback S Line, 2024 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та його обслуговування (купівля паливно-мастильних матеріалів та 4 шин) не є господарською діяльністю, оскільки не спрямована на отримання доходу, а тому потрапляє під дію п.198.5 ст.198 ПК України, що свідчить про правомірність оскаржуваного ППР та відсутність підстав для його скасування.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.

Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).

Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що Головним управлінням ДПС у Черкаській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "ДСО Трейд" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

Підставою для проведення перевірки стало декларування позивачем за травень 2025 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.06.2025 року № від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету в сумі 151718 грн.

За результатами перевірки відповідачем складено Акт від 25.08.2025 №11341/23-00- 07-05-01/45509657.

Відповідно до висновків Акту перевірки, при декларуванні за травень 2025 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, позивачем порушено вимоги пп.14.1.27, пп.14.1.36, пп. 14.1.181, пп.14.1.231, п.14.1 ст.14, п.200.1, абз.б) п.200.4, п.200.9 ст.200, п.198.2, п.198.3, п.198.6, абз.г) п.198.5 ст.198, п.201.1 ст.201 розділу V Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, оскільки ним завищену суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на 125972 грн.

Позивач не погодився з висновками Акту перевіркита подав Заперечення від 04.08.2025р.

За результатами розгляду Заперечень позивача відповідачем викладено в новій редакції пункт 3.1 "Результати перевірки визначення податкових зобов`язань (розділ І Декларації) розділу ІІІ "Описова частина") Акту перевірки та залишено без змін висновки Акту перевірки.

В подальшому, контролюючим органом складено та вручено позивачу податкове повідомлення-рішення від 15.08.2025 року №14968/23-00-07-05-01, відповідно до якого «ДСО Трейд» зменшено бюджетне відшкодування на 125972 грн та застосовано штрафні санкції в розмірі 12597,2 грн.

Вважаючи вищевказане рішення протиправним, Позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (далі - ПК України у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 розділі II ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням i сплатою податків i зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній aбo нематеріальній формі, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку.

Отже, придбання товарів (робіт, послуг) передбачає наявність мети ix використання в господарській діяльності платника податків. Така мета е необхідною умовою для формування витрат та/або податкового кредиту платником податків.

Крім того, всі витрати мають бути здійсненими в межах господарської діяльності платника податків.

Суд наголошує, що відповідно витрати на придбання активів, здійснені без мети їх використання у господарській діяльності, або придбання таких активів поза межами господарської діяльності платника податків не дають право на відповідні врахування цих витрат податковому обліку. Це однаковою мірою стосується як витрат із податку на прибуток, так і сум податкового кредиту з ПДВ.

В свою чергу, п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПK України, встановлено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) підчас здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які е формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. І лише за таких умов платник податків має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.

Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети) є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.

Статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон № 996) встановлено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно частини першої статті 9 Закону №996, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій е первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Слід зазначити, що обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту первинними документами покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), оскільки саме він виступає суб`єктом, який використовує при обчисленні кінцевої суми податку, що підлягає сплаті до бюджету, суму податкового кредиту з податку на додану вартість, визначену постачальником, та зменшує оподатковуваний доход на вартість товарів (робіт, послуг), визначену продавцем.

Подані платником документи повинні достовірно підтверджувати реальність господарських операцій та інші обставини, з якими законодавець пов`язує право платника на податкову вигоду.

Податкова вигода може бути визнана необгрунтованою, зокрема, у випадках, якщо для цілей оподаткування операції обліковані не у відповідності з ix дійсним економічним змістом aбo враховані операції, що не обумовлені розумними економічними aбo іншими причинами (цілями ділового характеру).

Суд наголошує, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПK України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

На підставі п. 198.1 ст. 198 ПK України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання a6o виготовлення товарів та послуг;

6) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі

отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами

оперативного a6o фінансового лізингу;

r) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПK України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: - придбанням a6o виготовленням товарів та наданням послуг; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); - ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Кодексу встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу.

Відповідно абз.г) п. 198.5 ст. 198 розділу V ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених п. 189.9 ст. 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цъого пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдинoмy реєстрі податкових накладних.

Так, на підставні наявних матеріалів справи судом встановлено, що ТОВ «ДСО ТРЕЙД» було здійснено придбання автомобіля марки AUDI, модель Q5 Sportback SLINE, 2024 року випуску, номер кузова № НОМЕР_2 згідно: договору від 10.06.2024 № 4066 395057 з ДП "AVДI ЦЕНТР BIПOC" (код СДРПОУ 32000038, м. Київ), акту приймання передачі від 24.09.2024 року, видаткової накладної від 24.09.2024 року № на загальну суму 2961957,0 грн, в т.ч. ПДВ 493659,5 грн.

Оплата за автомобіль здійснювалась за умовами договору 11.06.2024 року на суму 100000,0 грн. в т.ч ПДВ 16666,67 грн та 20.09.2024 року на суму 2861957,0 грн в т.ч. ПДВ 476992,83 грн.

Сума ПДВ врахована у складі податкового кредиту в Декларації з ПДВ за червень 2024 року (від 18.07.2024 року № ) в сумі 16666,67 грн та Декларації з ПДВ за вересень 2024 року (від 21.10.2024 року № ) в сумі 16666,67 грн.

Згідно наданих первинних документів (наказів на введення в експлуатацію транспортних засобів, наказів про затвердження норм витрат палива, подорожних листів) судом встановлено, що ТОВ «ДСО ТРЕЙД» в особі директора Руць О.І. використовував два автомобіля, а саме: придбаний автомобіль марки AUDI, модель Q5 Sportback S LINE, 2024 року випуску, номер кузова № НОМЕР_2 у ДП "АУДІ ЦЕНТР ВІПОС" та автомобіль по договору позички на безоплатній основі від 06.05.2024 року (нотаріально посвідчений), відповідно якого ТОВ «ДСО ТРЕЙД» приймає в тимчасове користування автомобіль марки AUDI Q5, 2019 року випуску, номер кузова № НОМЕР_3 у Руць Олега Івановича.

Штатна чисельність ТОВ «ДСО ТРЕЙД» згідно штатного розпису передбачає генерального директора на повну ставку, менеджера на повну ставку, та головного бухгалтера на 0,25 ставки. Фактично за період діяльності вересень 2024 - травень 2025 року чисельність складала 2 особи (генеральний директор на повну ставку і бухгалтер на ставці 0,25).

За період діяльності вересень 2024 - травень 2025 року ТОВ «ДСО ТРЕЙД фактично використовувало, в особі генерального директора, два автомобілі: орендований AUDI Q5, 2019 року випуску та придбаний AUDI Q5, 2024 року випуску. Загальний пробіг обох автомобілів, відповідно до наданих подорожних листів за вересень 2024 - травень 2025 року склав 23874 км, з них: пробіг орендованого автомобіля складає 9114 км та пробіг придбаного автомобіля складає 14760 км. Також, у січні-травні 2025 році ТОВ «ДСО ТРЕЙД» фактично використовувало, в особі генерального директора два вищезазначених автомобілі. Загальний пробіг обох автомобілів, відповідно до наданих подорожних листів за січень травень 2025 року склав 9545 км, з них: пробіг орендованого автомобіля складає 4848 км та пробіг придбаного автомобіля складає 4697 км.

Суд наголошує, що з січня 2025 по травень 2025 року доходи від здійснення господарської діяльності у ТОВ «ДСО ТРЕЙД» відсутні.

Згідно наданих документів до перевірки, протягом 2025 року ТОВ «ДСО ТРЕЙД» уклав та підписав лише один договір від 08.01.2025 року «Про надання правової допомоги» з Адвокатом Бабіч Тетяною Григорівною (РНОКПП НОМЕР_4 , юридична адреса: АДРЕСА_1 ).

Загальний пробіг придбаного автомобіля AUDI Q5 Sportback 2024 року випуску за період вересень 2024 - травень 2025 року складав 14760 км. При цьому, з січня 2025 по травень 2025 року доходи від здійснення господарської діяльності у ТОВ «ДСО ТРЕЙД» відсутні.

В даному контексті суд наголошує, що Позивачем не були надані суду належні докази, на підтвердження факту здійснення поїздок на таку відстань, та мету таких поїздок. Відповідно до подорожних листів таку інформацію встановити не можливо, так як відсутня інформація про режим роботи водія, завдання водія, час прибуття та час вибуття, особливі відмітки.

Суд також зазначає, що ТОВ "ДСО ТРЕЙД" здійснювало придбання паливо-мастильних матеріалів, шин, та диску для обслуговування придбаного автомобіля, про що свідчать надані первинні документи: видаткові накладні, подорожні листи, банківська виписка, чеки, акти списання.

Так, за період вересень 2024 - травень 2025 року відповідно до подорожніх листів службового автомобіля та актів списання, автомобіль AUDI Q5 Sportback 2024 року випуску здійснив загальний пробіг на відстань 14760 км та використано 1750,96 літрів бензину.

ТОВ "ДСО ТРЕЙД" надано касові чеки по придбанню бензину у ПП "ТАУРУС-ЛТД" (), відповідно до яких заправка автомобіля AUDI Q5 Sportback 2024 року випуску здійснювалась в один той самий день що і складався подорожній лист, а кількість заправленого бензину відповідає кількості використаному за відповідний день. Списання паливо-мастильних матеріалів по автомобілю AUDI Q5 Sportback 2024 року випуску ТОВ "ДСО ТРЕЙД" здійснювалось щомісячно відповідно до наданих актів списання товарів.

Також встановлено, що ТОВ "ДСО ТРЕЙД" здійснювало придбання у ТОВ "АВТОКАПРИЗ" () шин Vredestein Quatrac Pro EV 255/45 R19 104W в кількості 4 шт у жовтні 2024 року згідно видаткової накладної від 08.10.2024 року №1977 (податкова накладної від 08.10.2024 №62 зареєстрована в ЄРПН 22.10.2024) на загальну суму 29200,0 грн, в т.ч. ПДВ 4866,67 грн та диску Replica Audi A911 R20 8.5 5x112 ET43 DIA66.6 DGMF у березні 2025 року згідно видаткової накладної від 06.03.2025 року №352 (податкова накладної від 06.03.2025 №24 зареєстрована в ЄРПН 21.03.2025 р.) на загальну суму 13800 грн, в т.ч. ПДВ 2300 грн.

Сума ПДВ врахована у складі податкового кредиту в Декларації з ПДВ за жовтень 2024 року (від 22.11.2024 №) у сумі 4866,67 грн та в Декларації з ПДВ за березень 2025 року (від 21.04.2025 №) у сумі 2300 грн.

Суд бере до уваги, що під перевірки виявлено, що придбані у ТОВ "АВТОКАПРИЗ" шини кількості 4 шт не використовуються Товариством в господарській діяльності, оскільки під час проведення інвентаризації основних засобів та ТМЦ, що обліковуються на ТОВ "ДСО ТРЕЙД" встановлена їх наявність на складі, а придбаний автомобільний диск у ТОВ "АВТОКАПРИЗ" відповідно до акту списання від 31.03.2025 №3 використаний.

Суд наголошує, що представником Позивача вказані обставини в ході розгляду справи спростовані жодним чином не були.

Отже, дослідження матеріалів справи, а також аналіз положень чинного податкового законодавства дає суду підстави дійти висновку, що операція з придбання автомобіля AUDI Q5 Sportback 2024 року випуску та його обслуговування (закупка паливо-мастильних матеріалів, комплекту 4 шин, та автомобільного диску) не є господарською діяльністю Позивача, оскільки не спрямована на отримання доходу, а тому потрапляє під дію п. 198.5 ст 198 ПК України, що свідчить про правомірність оскаржуваного ППР та відсутність підстав для його скасування.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам Позивачем не надано достатньо належних доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

За таких обставин, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Решта доводів Позивача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати зі сплати судового збору до розподілу не належать.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 255, 295-297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21.

Копію рішення направити сторонам справи.

Рішення суду складене 02.12.2025.

Суддя Валентина ОРЛЕНКО