Справа № 160/15652/25
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2025 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням Пенсійного України в м. Києві фонду відмовлено їй у зарахуванні періодів роботи в органах Державної податкової служби до стажу державної служби та у переведенні, з пенсії за віком призначеної згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
13 червня 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
16 червня 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
16 червня 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
23 червня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якому підтримав позовні вимоги та просить задовольнити у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Суд встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 26.04.2017 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
23 квітня 2025 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просила перевести її на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
За принципом екстериторіальності заява позивачки була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 30.04.2025 №79 відмовлено позивачці в переведенні на пенсію за нормами Закону України «Про державну службу».

У вказаному рішенні зазначено таке: «01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889- VIII (далі-Закон №889-VIII). У зв?язку з цим Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХII (далі-Закон №3723-ХII) втратив чинність крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 Прикінцевих положень Закону №889-VIII, якими встановлено право на пенсію за віком. Згідно із пунктом 10 і 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII, право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII мають особи, які на день набрання чинності Закону України від 10.12.2015 року №889-VIII : - мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України незалежно від факту роботи на державній службі станом на 1 травня 2016 року. - на день набрання чинності Законом №889-VIII займають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, визначених ст.25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України. Основним критерієм, який визначає підстави для зарахування того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, є встановлення за займаною посадою, відповідного рангу. Статтею 25 Закону № 3723 визначено сім категорій посад державних службовців, які вони могли обіймати у відповідних державних органах, та передбачено, що віднесення існуючих на той час посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців провадиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом. Питання пенсійного забезпечення працівників/службових осіб державних податкових адміністрацій (інспекцій), посадових осіб державної податкової служби/органів доходів і зборів регулюється пунктом 344.1 статті 344 розділу XVIII-1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, статтею 90, підпунктом 1 пункту 2 розділу ХІ Закону №889, статею 25 Закону №3723, Законом України від 04.12.1990 №509-XII «Про державну податкову службу України, яким було передбачено, що Рада Міністрів Української РСР встановлює для працівників державних податкових інспекцій персональні звання, спеціальну форму та відзнаки. Подальшими рекомендаціями цього Закону було передбачено, що службовим особам державних податкових інспекцій присвоюються спеціальні звання. Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, розмір надбавок за звання затверджувався Кабінетом Міністрів України (постанови Кабінету Міністрів України від 05.10.1992 № 559 «Питання державної податкової служби в Україні», від 22.09.2004 №1234 «Про спеціальні звання посадових осіб органів державної податкової служби», від 19.12.2012 № 1169 «Питання присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів державної податкової служби», від 23.10.2013 Nє 839 «Про спеціальні звання посадових осіб органів доходів і зборів»). Відповідно до трудової книжки гр. ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 значиться робота з 25.10.1995 в Державній податковій службі України. Водночас, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.09.1997 № 503-р «Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців», яке 06.08.2016 втратило чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 №465 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України», було віднесено до 4-7 категорій посад державних службовців відповідні посади в місцевих державних податкових адміністраціях. Відтак, періоди роботи працівників/службовців осіб державних податкових адміністрацій (інспекцій), посадових осіб державної податкової служби/органів доходів і зборів на посадах, в період перебування на яких присвоєні персональні чи спеціальні звання - не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Періоди роботи працівників місцевих державних податкових адміністрацій (інспекцій) посадових осіб державної податкової служби /органів доходів і зборів на посадах, в період перебування на яких були встановлені ранги державних службовців, підлягають зарахуванню до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. До стажу державної служби можливо зарахувати період з 27.06.2013 по 30.12.2013. Враховуючи зазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві гр. ОСОБА_1 відмовлено в переведені з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.п.1 п.2 розд. ХІ Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII, Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ (втратив чинність, крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у пункті 10 і 12 розділу ХІ цього Закону).

Згідно п.10 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За п.12 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIIIдля осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст.37 Закону №3723-ХІІ встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IVзанаявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 Закону №1058-IV, та мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Тобто, за умови перебування станом на 01.05.2016 р. на посаді, віднесеної до державної служби, за наявності станом на 01.05.2016 р. стажу не менш 10 років на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, позивач мала право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Після 01.05.2016 року, відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII.

За п. 10Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIIIдержавні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" № 3723-XIIта актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37Закону України "Про державну службу" № 3723-XIIу порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" № 3723-XIIта актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XIIпередбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

З огляду на зміст зазначених норм чинного законодавства, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XIIпісля 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1статті 37Закону України "Про державну службу" № 3723-XIIі Прикінцевих та перехідних положень Закону№ 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

За правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 13.04.2019 р. у справі №822/524/18, постанови після набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII - 01.05.2016 року зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XIIлише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII, та мають передбачені частиною 1статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XIIвік і страховий стаж.

Згідно ч. 5ст. 15 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Законом, а в частині, що не регулюється ним, Законом України "Про державну службу".

Частиною 7 ст. 15 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" визначено посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації. Порядок атестації визначається центральним органом державної податкової служби.

Відповідно до ч. 8ст. 15 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання: головний державний радник податкової служби, державний радник податкової служби I рангу, державний радник податкової служби II рангу, державний радник податкової служби III рангу, радник податкової служби I рангу, радник податкової служби II рангу, радник податкової служби III рангу, інспектор податкової служби I рангу, інспектор податкової служби II рангу, інспектор податкової служби III рангу.

Частина 4ст. 15 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" передбачає, що службові особи державних податкових інспекцій не мають права займатися підприємницькою діяльністю, а також працювати за сумісництвом на підприємствах, в установах і організаціях (крім наукової та викладацької діяльності).

Тобто цією нормою було установлено умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондуються з вимогами статті 12 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII щодо обмежень, пов`язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.

Згідно з положеннями ст. 6 Закону України "Про державну податкову службу", видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання та які обіймають посади в державних органах для виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, - дійсно перебувають на державній службі та є державними службовцями.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу", стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

За абз. 2 пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (чинного до набрання законної сили Законом України "Про державну службу", Порядок № 283), до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Порядок №283 втратив чинність 01.05.2016 у зв`язку із затвердженням постановою Кабінету Міністрів України 25.03.2016 №229 нового Порядку обчислення стажу державної служби.

Таким чином, стаж державної служби до 01.05.2016 обчислюється відповідно до Порядку №283, а після 01.05.2016 відповідно до Порядку №229.

Пунктом 4 Порядку визначено, що стаж державної служби обчислюється відповідно до частини другої статті 46 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІ. До стажу державної служби зараховуються, зокрема час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Згідно записів у трудової книжки серії НОМЕР_3 та вкладишу до неї серії AE №171 позивачка працювала:

- запис №4 від 25.10.1995 прийнята у відділ аудиту юридичних осіб старшим державим податковим ревізором-інспектором за результатами конкурсу до Державної податкової інспекції Межівського району;

- запис №5 від 25.10.1995 прийнято присягу державного службовця.

Наступні записи містять відомості щодо переведення на інші посади, присвоєння спеціальних звань - інспектора податкової служби різних рангів, звільнення в зв?язку з переведенням прийняття по переводу, затвердження на посадах.

Містить записи щодо змін в структуру штатному розписі, реорганізацію, присвоєння спеціального звання радника податкової та митної справи різних рангів.

- запис №36 від 16.12.2024 припинено державну службу та звільнена у зв?язку із скороченням чисельності або штату державних службовців, скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або державних службовців, реорганізації державного органу відповідно до пункту 1 частини статті 87 Закону України «Про державну службу».

Зважаючи на те, що як Законом України "Про державну службу", так і нормами раніше чинних Законів України "Про державну службу" № 3723-XII, "Про державну податкову службу" та Порядку № 283 було передбачено зарахування до стажу державної служби роботу (службу) на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах державної податкової служби та її територіальних органів, враховуючи те, що позивач з 25.10.1995 року працювала в органах державної податкової служби, обіймала відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері податкової політики), а також те, що вона одержувала заробітну плату за виконувану роботу за рахунок державного бюджету, то всі періоди роботи (служби) позивача на посадах податкової служби підлягають до зарахування до стажу державної служби.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04.12.1990 №509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні» та з 12.08.2012 Податковий кодекс України.

За частинами 1 і 5 ст. 15 Закону №509-ХІІ посадовою особою органу державної податкової служби може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Міністерством фінансів України. Правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Законом, а в частині, що не регулюється ним Законом України «Про державну службу».

Відповідно до ч. 5ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За правовою позицією Верховного Суду у постанові від 03.07.2018 у справі №586/965/16-а, від 18.03.2021 у справі №500/5183/17 аналіз положень статті 37 Закону №3723-ХІІ. Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 року №509-ХІІ дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Пунктом 342.4 ст. 342 Податкового кодексу України визначено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Правовий статус посадових осіб контролюючих органів, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом та Митним кодексом, а в частині, що не регулюється ними, - Законом України «Про державну службу» та іншими законами (п. 342.6 ст. 342 ПК України).

За п. 343.2 ст. 343 ПК України посадовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальних органів та державних податкових інспекцій присвоюються спеціальні звання. Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, співвідношення з рангами державних службовців, розмір надбавок за спеціальне звання затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.344.1 ст. 344 ПК України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Відповідно до пунктів 343.1 - 343.2 статті343 ПК України посадовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальних органів та державних податкових інспекцій присвоюються такі спеціальні звання: головний державний радник податкової служби; державний радник податкової служби I рангу; державний радник податкової служби II рангу; державний радник податкової служби III рангу; радник податкової служби I рангу; радник податкової служби II рангу; радник податкової служби III рангу; інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу; інспектор податкової служби IV рангу; молодший інспектор податкової служби.

Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, співвідношення з рангами державних службовців, розмір надбавок за спеціальне звання затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Суд встановив, що позивачка з 25.10.1995 по 16.12.2024 працювала в органах Державної податкової служби Дніпропетровської області і мала спеціальні звання, що підтверджується відповідними записами трудової книжки за спірні періоди.

Процедуру присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів та осіб, уповноважених їх присвоювати, визначено Порядком присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 № 839, що був чинним до 16.10.2020 (Порядок № 839).

Згідно пунктом 9 Порядку № 839, посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, присвоюється спеціальне звання за посадою, на яку призначено особу, з урахуванням встановленого співвідношення рангів державних службовців.

Особам, які приймаються на роботу до органів доходів і зборів та яким раніше присвоєно спеціальні звання державної податкової або митної служби, спеціальні звання присвоюються з урахуванням співвідношення, визначеного законом.

За приписами пункту 4 Порядку № 839, до строку перебування у спеціальному званні зараховується період роботи в органах доходів і зборів у спеціальному званні (ранзі державного службовця), а також строк перебування у спеціальному званні (ранзі державного службовця) посадових осіб державної податкової та державної митної служби, крім посадових осіб, яким у період роботи в органах доходів і зборів спеціальне звання було присвоєно достроково.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 306 "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями"(Постанова № 306) затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.

Вищенаведені норми підтверджують, що посадові особи контролюючих органів, в цьому випадку - податкового органу, віднесені до державних службовців з певними особливостями, тобто з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.

Тобто спеціальні звання посадових осіб органів державної податкової служби прирівнюються до рангів державного службовця, визначених Постановою № 306.

Отже, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

У постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №465/7218/16-а та від 13.12.2018 у справі №539/1855/17 зазначено, що доводи органу Пенсійного фонду про те, що позивач не має права на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" у зв`язку з тим, що йому присвоєно спеціальне звання як посадовій особі контролюючого органу, а тому його посада не відноситься до категорії посад державної служби, є безпідставними та повністю спростовуються положеннями статті 344 Податкового кодексу України та Порядку № 283.

Підтвердженням того, що позивачка працювала в зазначений період на посадах, що відносяться до посад державних службовців є також довідка форми ОК-5 Пенсійного фонду України з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Позивачка в спірний період працювала на роботах, які відносяться до спеціального стажу, який відображається в 5 колонці в таблиці про спеціальний стаж.

Спеціальний стаж зазначений, як ЗДС037А1 та відповідно до Довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства визначений як, «Державних службовців, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, в період роботи на державній службі, за наявності загального трудового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років».

Виходячи з наведеного, суд встановив, що Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві під час розгляду заяви позивачки безпідставно виходило з того, що у неї відсутній необхідний стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби.

Отже, враховуючи вищевикладене, є всі правові підстави зарахувати періоди роботи позивачки в органах Державної податкової служби з 25.10.1995 по 16.12.2024.

У зв`язку з цим, враховуючи, що на час звернення з заявою про переведення на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ щодо позивачки дотримано всіх необхідних вимог, визначених частиною 1статті 37 Закону №3723-ХІІ, пунктів 10 та 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889, що свідчить, що станом на момент звернення до відповідача з заявою позивачка мала право на призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Згідно ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При цьому, обов`язок щодо зарахування періодів роботи в органах Державної податкової служби та переведення позивачки з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», слід покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не здійснювало розгляд заяви позивачки про перерахунок пенсії і не приймало рішення по суті за результатом розгляду заяви.

Частиною 1 ст. 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню частково.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн. тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул.Бульварно-Кудрявська, буд.16, м.Київ, 04053, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 30.04.2025 №79.

Зобов`язати Головне управління фонду України в м.Києві зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи в органах Державної податкової служби з 25.10.1995 по 16.12.2024 до стажу державної служби та перевести з пенсії за віком призначеної згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 23.04.2025 з урахуванням Довідки від 23.04.2025 № 37624/6/04- 36-10-02-13 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на квітень місяць 2025 року та Довідки від 23.04.2025 № 37622/6/04-36-10-02-13 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за березень 2025 року, які видані Головним управлінням ДПС Дніпропетровській області.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул.Бульварно-Кудрявська, буд.16, м.Київ, 04053, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко