Справа № 580/11073/25
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року справа № 580/11073/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової за участі секретаря судового засідання В.С.Проценко розглянув у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу №580/11073/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю НАЦІОНАЛІНВЕСТ (вул. Хрещатик 189 оф.4, м. Черкаси, 18002, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул.Антоновича 51, м.Київ, 03150, ), відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Хрещатик 223, м.Черкаси, 18007, ) про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, ухвалив рішення.

І. ПРОЦЕДУРА/ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

02.10.2025 вх.№49594/25 представник заявника просить: визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 05.08.2025 №092030 про застосування до ТОВ НАЦІОНАЛІНВЕСТ адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000 грн.

03.10.2025 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

В обгрунтуванні позовних вимог позивачем зазначено, що за наслідками проведення перевірки згідно з постановою до позивача застосований адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн як автомобільного перевізника за порушення, що передбачене абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Позивач зазначає, що господарська діяльність ТОВ «НАЦІОНАЛІНВЕСТ» полягає у наданні транспортно-експедиторських послуг, організації транспортно-експедиторських послуг, тому вважає постанову протиправною і звернувся до суду.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач позов не визнав, 20.10.2025 вх.№52320/25 подав до суду відзив на позов, де просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що товарно-транспортна накладна є тим документом на підставі даних якої встановлюють особу автомобільного перевізника, матеріалами справи підтверджується, що під час перевірки 26.06.2025 транспортного засобу марки MAN д/н НОМЕР_1 з напівпричепом марки FRUENAUF д/н НОМЕР_2 належного відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_1 , водієм було надано посадовій особі Укртрансбезпеки до перевірки товарно-транспортні накладні №1 та №2 від 25.06.2025, де перевізником зазначено ТОВ «Націоналінвест» - тобто позивача, водієм/експедитором - ОСОБА_2 . Даних про ФОП ОСОБА_1 , як автомобільного перевізника, вказані товарно-транспортні накладні не містять. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Націоналінвест» зареєстроване у встановленому порядку як суб`єкт господарювання одним із видів діяльності якого є - 49.41 «вантажний автомобільний транспорт».

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

За результатами здійснення 26.06.2025 старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Максименюком О.М. рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було виявлено, що о 13 год 10 хв в а/д М-30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине 347 км+527м ТОВ «Націоналінвест» (згідно ТТН №1 та №2 від 25.06.2025) за участю водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом марки MAN д/ н. НОМЕР_1 з напівпричепом марки FRUENAUF д/н НОМЕР_2 здійснювало перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутній протокол перевірки технічного стану ТЗ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушено ст.35 Закону України «Про дорожній рух», ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про що складений акт проведення перевірки №OAP00191 від 26.06.2025.

Листом №59618/43/24-25 від 04.07.2025 позивачу направлено повідомлення про розгляд справи 05.08.2025.

За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області, 05.08.2025 року стосовно Позивача винесено спірну постанову №092030 про застосування адміністративно-господарського штрафу, передбаченого абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у сумі 17000 грн.

ТОВ «Націоналінвест» в адміністративному порядку зверталося до Державної служби України з безпеки на транспорті зі скаргою №26/08-2 від 26.08.2025 в якій просило скасувати винесену стосовно нього постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №092030 від 05.08.2025.

Листом №7821/3/15-25 від 08.09.2025 Державною службою України з безпеки на транспорті повідомлено про відмову у задоволенні скарги ТОВ «Націоналінвест». ТОВ «Націоналінвест» подано уточнення про розгляд скарги №09/09-2 від 09.09.2025, листом №8116/3.3/15-25 від 17.09.2025 Державною службою України з безпеки ТОВ «Націоналінвест» повідомлено, що постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №092030 від 05.08.2025 залишено без змін, а скаргу (уточнення до розгляду скарги) без задоволення.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши наявні в матеріалах справи доводи та аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити з огляду на таке.

V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон №2344-III) державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначена порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), визначена

Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567. Положенням Порядку №1567 врегульовано, що: рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 11, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Пунктом 15 Порядку №1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно з ст. 48 Закону №2344-III під час оформлення товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити: дата і місце складання; вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/ напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; пункти завантаження і розвантаження.

Висновуючи Верховний Суд у постанові від 11.02.2020 у справі №820/4624/17 зазначив: аналіз положень Закону України №2344-ІІІ дає підстави для висновку, що законодавець під час визначення документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановив їх вичерпний перелік.

Відповідно до статті 34 Закону №2344-III автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів. Відповідно до частини 1 статті 48 Закону України №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до ст.1 Закону №2344-III товарно-транспортна накладна (ТТН) - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Згідно із ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів. Суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог (постанова Верховного Суду від 19.02.2019 у справі № 824/399/17-а). Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, у межах позовних вимог.

Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

У випадку здійснення перевезень вантажів юридичною особою чи фізичною особою-підприємцем саме ТТН із зазначенням в ній усіх обов`язкових відомостей є належним та допустимим доказом на підтвердження особи автомобільного перевізника. Згідно із ст. 60 Закону №2344-III адміністративно-господарський штраф застосовується автомобільного перевізника, а не до власника транспортного засобу чи його користувача.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач довів, а позивач не спростував належними доказами встановлене порушення та ухвалений індивідуальний акт під час реалізації матеріалів відповідно до вимог нормативно-правових актів про автомобільний транспорт, позаяк доказів на підтвердження обставин, що на момент рейдової перевірки у водія були належні документи на спростування зафіксованого порушення щодо товарно-транспортної накладної. Суд бере до уваги, що у позові не зазначено про захист/відновлення якого саме права/інтересу позивача йдеться у контексті протиправності (на думку позивача) індивідуального акта.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на взаємний зв`язок оцінених доказів сукупно і перевірених доводів сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову до обраного позивачем відповідача, який довів, що діяв у межах чинного законодавства у спірних правовідносинах.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 255, 258, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати не належать розподілу.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21.

Копію рішення направити учасникам справи:

позивач: товариство з обмеженою відповідальністю НАЦІОНАЛІНВЕСТ (вул. Хрещатик 189 оф.4, м. Черкаси, 18002, );

відповідачі: Державна служба України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича 51, м. Київ, 03150, ), відділ державного нагляду (контролю) в Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Хрещатик 223, м. Черкаси, 18001, ).

Судове рішення складене 02.12.2025.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА