Справа № 420/25819/25
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/25819/25

Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.

Дата і місце ухвалення 03.10.2025р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Єщенка О.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року у справі №420/25819/25 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову ВП 75115053 від 21.07.2025 року про накладення штрафу в розмірі 10 200 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.10.2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилалось на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі.

Апелянт посилався на те, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.02.2024 року по справі № 420/28666/23, яке набрало законної сили 12.03.2024, ОСОБА_1 16.04.2024 року проведено перерахунок з 14.07.2021 року щомісячної доплати у розмірі 2000, 00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб». Апелянт вказав, що розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2024 становить 24283,16 грн.

В апеляційній скарзі позивач також вказував на те, що перерахунок пенсії проведено за період з 14.07.2021 по 30.04.2024, але доплата пенсії відсутня, оскільки проведено перерахунок пенсії на підставі рішення суду по справі № 420/28667/23 з 01.01.2021 без обмеження її максимальним розміром та оскільки питання виплати пенсії без обмеження максимальним розміром не розглядалось в зазначеному рішенні суду по справі № 420/28666/23.

З огляду на зазначене апелянт вважає, що покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління.

Апелянт вказував на тре, що про виконання зазначеного рішення суду відділ примусового виконання рішень було повідомлено рекомендованим листом Головного управління від 31.05.2024 № 1500- 0505-5/83332 з доданими до нього копіями відповідних документів. Проте, незважаючи на виконання судового рішення Головним управлінням в межах покладених повноважень та не враховуючи роз`яснень щодо виплати коштів після їх виділення Головному управлінню, старшим державним виконавцем винесено постанову від 31.07.2024 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. Апелянт зазначив, що на виконання постанови Головним управлінням було надіслано відповідний лист про виконання рішення до відділу примусового виконання рішень від 07.08.2024 № 1500-0405-5/122422, проте, незважаючи на виконання судового рішення Головним управлінням в межах покладених повноважень та не враховуючи роз`яснень щодо виплати коштів після їх виділення Головному управлінню, старшим державним виконавцем винесено постанову від 21.07.2025 року про накладення штрафу у розмірі 10200 грн.

Щодо надання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області інформації про потребу в коштах відносно позивача ОСОБА_1 для виконання рішення суду у справі №420/28666/23, апелянт зазначив, що облік фінансових зобов`язань, що виникають внаслідок нарахування коштів на виконання судових рішень, здійснюється органами Пенсійного фонду України в автоматизованих системах обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах) та на їх підставі в автоматизованій базі даних у підсистемі Реєстр судових рішень Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (далі ІКІС ПФ). Також зазначено, що Пенсійний фонд України автоматичним способом узагальнює обліковану інформацію про суму заборгованості та щомісячно інформує про фінансову потребу Міністерство соціальної політики України, яке є головним розпорядником коштів бюджетної програми за КПКВК 2506080 Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду.

Апелянт посилався на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області внесло до автоматизованої бази даних у підсистемі Реєстр судових рішень ІКІС ПФ відомості про зобов`язання на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.02.2024 по справі № 420/28666/23.

З огляду на те, що Головним управлінням включено нараховані суми пенсії до реєстру судових рішень та поставлено у відповідну чергу на безпосередню виплату пенсії №657923), апелянт вважає, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Зважаючи на викладене апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року по справі №420/25819/25 та постановити нове рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ВП №75115053 від 21.07.2025 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн.

01.12.2025 року від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшла заява про розгляд справи без участі представника Управління.

02.12.2025 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення у справі, в яких вона звернула увагу суду на те, що після проведеного перерахунку Головним управлінням ПФУ в Одеській області не здійснювалась виплата їй надбавки до пенсії у розмірі 2000 грн.

З урахуванням наданих пояснень третя особа просила відмовити у задоволенні позову Головного управління ПФУ в Одеській області. Також третя особа просила зідйснювати розгляд справи без її участі.

Справа розглянута в порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів дійшла наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 року у справі № 420/28666/23 було зобов?язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплачувати з 14.07.2021 року ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб».

22.04.2024 року Одеським окружним адміністративним судом був виданий виконавчий лист.

24.05.2024 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Косютою В.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа №420/28666/23 від 22.04.2024 року про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити з 14.07.2021 року ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб».

З наданих позивачем перерахунків пенсії вбачається, що рішенням відповідача №N/A13709 від 16.04.2024 року ОСОБА_1 з 14.07.2021 року, з 01.03.2022р., з 01.03.2023р., з 01.03.2024 року, з 01.05.2024 року проведений перерахунок пенсії з урахуванням 2000 грн.

31.05.2024 року, після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №420/28666/23 від 22.04.2024 року, Головне управління ПФУ в Одеській області направило відповідачу лист вих. №1500-0505-5/83332, в якому повідомило, що ОСОБА_1 16.04.2024 року проведено перерахунок з 14.07.2021р. щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», у підтвердження чого надано копію перерахунку пенсії. У листі повідомлено, що розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2024 року становить 24283,16 грн. Також повідомлено, що перерахунок пенсії проведено за період з 14.07.2021 року по 30.04.2024 року, але доплата пенсії відсутня, оскільки проведено перерахунок пенсії на підставі рішення суду по справі № 420/28667/23 з 01.01.2021 року без обмеження її максимальним розміром та оскільки питання виплати пенсії без обмеження максимальним розміром не розглядалось в зазначеному рішенні суду по справі № 420/28666/23.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що покладені згідно судового рішення зобов`язання виконані, позивач просив державного виконавця закінчити виконавче провадження з виконання виконавчого листа №420/28666/23 від 22.04.2024 року, виданого Одеським окружним адміністративним судом.

Постановою старшого державного виконавця від 31.07.2024 року на позивача накладений штраф у сумі 5100 грн. за невиконання виконавчого листа №420/28666/23 від 22.04.2024 року.

Після отримання постанови від 31.07.2024 року Головне управління ПФУ в Одеській області направило на адресу державного виконавця лист від 07.08.2024 року 1500-0405-5/122422, в якому зазначило, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.02.2024 по справі № 420/28666/23, яке набрало законної сили 12.03.2024, ОСОБА_1 16.04.2024 проведено перерахунок з 14.07.2021 щомісячної доплати у розмірі 2000, 00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб». Боржник зазначив, що розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2024 становить 24283,16 грн. Перерахунок пенсії проведено за період з 14.07.2021 по 30.04.2024, але доплата пенсії відсутня, оскільки проведено перерахунок пенсії на підставі рішення суду по справі № 420/28667/23 з 01.01.2021 без обмеження її максимальним розміром та оскільки питання виплати пенсії без обмеження максимальним розміром не розглядалось в зазначеному рішенні суду по справі №420/28666/23.

У листі Головне управління вказало на те, що покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління.

З огляду на викладене Головне управління просило державного виконавця закінчити виконавче провадження по виконавчому листу № 420/28666/23, виданому 22.04.2024 Одеським окружним адміністративним судом.

Також боржник повідомив про оскарження в судовому порядку постанови державного виконавця від 31.07.2024 року ВП № 75115053 про накладення штрафу.

Судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2024 року по справі №420/25155/24 було задоволено позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №75115053 від 31.07.2024 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2024 року у справі №420/25155/24, за результатами розгляду поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2024 року було скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови №75115053 від 31.07.2024 року відмовлено.

У постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2024 року у справі №420/25155/24, колегією суддів було встановлено, що ГУ ПФУ в Одеській області 16.04.2024 року на виконання судового рішення у справі №420/28666/23 провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 14.07.2021 та до складу пенсії включило щомісячну доплату в сумі 2000 грн, згідно Постанови №713. Також встановлено, що ГУ ПФУ в Одеській області 16.04.2024 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022, з 01.03.2023, з 01.03.2024, з 01.05.2024 із включенням до складу пенсійних виплат щомісячної доплати в сумі 2000 грн, згідно Постанови №713, однак розмір пенсії обмежено максимальним розміром, що склав 24283,16 грн.

Перевіряючи правильність проведених Головним управлінням ПФУ в Одеській області розрахунків пенсійних виплат ОСОБА_1 , колегія суддів у справі № 420/25155/24 установила, що виплата зменшеного розміру пенсії обумовлена обмеженнями 10-ма прожитковими мінімумами установлених для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, вирішуючи справу №420/25155/24, колегія суддів зазначила, що обмежуючи виплату пенсії ОСОБА_1 10-ма прожитковими мінімумами установленими для осіб, які втратили працездатність, Пенсійний фонд не виплачує ОСОБА_1 доплату до пенсії у сумі 2000 грн., передбачену Постановою №713. У зв`язку з цим, колегія суддів дійшла висновку, що доводи ГУ ПФУ в Одеській області про те, що рішення суду у справі №420/28666/23 виконано в повному обсязі не відповідає обставинам справи. Також суд зазначив, що спірним питанням у цій справі є невиконання взагалі пенсійним органом судового рішення у справі №420/28666/23, оскільки доплата до пенсії ОСОБА_1 , передбачена Постановою №713 в сумі 2000 грн. не нараховується та не виплачується.

У постанові ВП 75115053 від 21.07.2025 року про накладення штрафу за повторне невиконання рішення суду старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зазначив, що станом на момент винесення цієї постанови до відділу не надано відомостей (доказів) виконання рішення суду у справі № 420/28666/23.

З огляду на викладене державний виконавець дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області умисно та протиправно не виконує рішення суду № 420/28666/23, доплата до пенсії ОСОБА_1 в розмірі 2000 грн. не виплачується.

Підставою для накладення штрафу у розмірі 10 200 грн. згідно постанови ВП 75115053 від 21.07.2025 року державним виконавцем зазначено те, що ГУ ПФУ в Одеській області вимоги виконавчого документу повторно не виконало, при цьому жодних поважних причин його невиконання державним виконавцем не встановлено.

Не погоджуючись з постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП 75115053 від 21.07.2025 року про накладення штрафу в розмірі 10 200 грн., Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області оскаржило її до суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на встановлення факту відсутності визначення ГУ ПФУ в Одеській області загальної суми, що належить до виплати ОСОБА_1 за виконавчим листом по справі №420/28666/23, що свідчить про те, що сума заборгованості пенсійним органом не розраховувалась та в реєстр не вносилась, що не заперечується позивачем. З огляду на зазначене суд першої інстанції дійшов висновку, що державний виконавець мав законні підстави для прийняття оскаржуваної постанови.

При цьому суд першої інстанції звернув увагу на те, що питання відсутності чи наявності коштів для виплати третій особі на виконання рішення суду не було підставою для прийняття оскаржуваної постанови державним виконавцем.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно частини 1 статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пунктів 1 та 16 частини 3 статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 26 вказаного Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За правилами ч. 1 ст. 63 цього ж Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

В свою чергу, у відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 63 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 75 вказаного Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України Про виконавче провадження. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України Про виконавче провадження, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Повертаючись до обставин цієї справи, колегією суддів встановлено, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.02.2024 року по справі № 420/28666/23, яке набрало законної сили 12.03.2024 року, ОСОБА_1 16.04.2024 року проведено перерахунок з 14.07.2021 року щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб».

Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2024 становить 24283,16 грн.

Однак, як вказує позивач, доплата пенсії за період з 14.07.2021 року по 30.04.2024 року відсутня, оскільки проведено перерахунок пенсії на підставі рішення суду по справі №420/28667/23 з 01.01.2021 року без обмеження її максимальним розміром та оскільки питання виплати пенсії без обмеження максимальним розміром не розглядалось в зазначеному рішенні суду по справі № 420/28666/23.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що виконання рішення по справі №420/28667/23 жодним чином не звільняє відповідача від обов`язку нарахувати та виплатити третій особі 2000 грн. з 14.07.2021 року, та не впливає на виконання рішення у справі № 420/28666/23.

В даному випадку на виконання судового рішення у справі № 420/28666/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не здійснило розрахунок заборгованості, яка належить до виплати ОСОБА_1 за виконавчим листом по справі №420/28666/23 та не включило суму такої заборгованості до автоматизованої бази даних у підсистемі Реєстр судових рішень Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (далі ІКІС ПФ), з метою інформування Пенсійного фонду України про суму заборгованості та про фінансову потребу у відповідних коштах.

Вказане підтверджується витягом з автоматизованої бази даних у підсистемі Реєстр судових рішень Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (далі ІКІС ПФ), наявного в матеріалах справи.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, після набрання законної сили постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2024 року у справі №420/25155/24, предметом якою підтверджено правомірність постанови державного виконавця про накладення на ГУ ПФУ в Одеській області штрафу за невиконання судового рішення у справі № 420/28666/23, боржник не вчинив жодних дій, направлених на належне виконання рішення суду у справі № 420/28666/23.

При цьому боржником також не було надано державному виконавцю доказів на підтвердження неможливості виконання рішення суду по справі №420/28666/23. Таких доказів Головним управлінням не надано і до суду.

Таким чином на час прийняття оскаржуваної у даній справі постанови про накладення на боржника штрафу, державним виконавцем було обґрунтовано встановлено факт повторного невиконання ГУ ПФУ в Одеській області судового рішення без поважних причин, що свідчить про законність постанови ВП 75115053 від 21.07.2025 року.

При цьому, як вірно зазначив суд першої інстанції, питання наявності чи відсутності коштів для погашення заборгованості з пенсійних виплат ОСОБА_1 на виконання рішення суду, не було підставою для прийняття оскаржуваної постанови державним виконавцем.

Більш того, на вказані обставини не посилався і боржник у надісланих державному виконавцю листах, а тому твердження апелянта в апеляційній скарзі про наявність поважних причин невиконання судового рішення через відсутність коштів на виплату заборгованості є безпідставними та необґрунтованими.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження не виконання боржником рішення суду у ВП № 75115053 з поважних причин.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Бойко
Судді О.В. Єщенко О.А. Шевчук