Справа № 460/5887/25
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2025 року м. Рівне №460/5887/25
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Головного управління ДПС в Рівненській області
доОСОБА_1
про стягнення податкового боргу,
В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Рівненській області (далі - позивач) звернулося з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу у сумі 4430,09грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за відповідачем обліковується заборгованість в загальній сумі 4430,09грн, з них: з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі 3802,57грн; із земельному податку з фізичних осіб в сумі 627,52грн.

Ухвалою суду від 07.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, вирішено здійснювати розгляд і вирішення справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Вказану ухвалу надіслано рекомендованим поштовим відправленням на адресу відповідача: АДРЕСА_1 .

Поштове відправлення №319 із ухвалою суду від 07.04.2025 вручене особисто відповідачу 16.04.2025.

Згідно з п.3 ч.6 ст.251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

За таких обставин, у розумінні статей 124 та 251 КАС України ухвала суду від 07.04.2025 вважається врученою відповідачу, а відтак, відповідач належним чином повідомлений про розгляд цієї справи судом.

У встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було.

Оскільки відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, суд вирішує цей спір за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.6. ст.162 КАС України.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

За даними обліку позивача за відповідачем обліковується заборгованість в загальній сумі 4430,09грн, з них: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі 3802,57грн; земельному податку з фізичних осіб в сумі 627,52грн.

Вказані обставини підтверджуються дослідженими судом доказами: розрахунком виникнення податкової заборгованості, податковою вимогою форми "Ф" від 23.07.2024 №0-1700, детальним розрахунком суми податкового боргу, податковим повідомленням-рішенням від 19.04.2024 №0-1704-UA0074861, податковим повідомленням-рішенням від 28.05.2025 №-1717-UA0074861, податковим повідомленням-рішенням від 28.05.2025 №-1717-UA0074861, витягами з інтегрованої картки платника податків.

Доказів оскарження вказаної вимоги та податкових повідомлень-рішень у встановленому законом порядку відповідачем до суду надано не було.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України).

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п.36.1 ст.36 Податкового кодексу України).

Відповідно до вимог пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України).

Податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Матеріалами справи підтверджено, що для відповідача було сформовано податкову вимогу форми "Ф" від 23.07.2024 №0-1700.

За правилами пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня (п.56.2 ст.56 Податкового кодексу України).

З урахуванням строків давності, визначених ст.102 Податкового кодексу України, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення (абз.1 п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України).

Судом встановлено, що податкова вимога та податкові повідомлення-рішення, на підставі яких виник податковий борг, у встановленому законом порядку відповідачем не оскаржувалися, загальна сума податкового боргу 4430,09грн підтверджена належними та допустимими доказами, а тому підлягає сплаті.

Пунктами 41.1, 41.4 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є: податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Згідно з п.19-1.45 ст.19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового Кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відтак, Головне управління ДПС у Рівненській області звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у строк та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, на підставі допустимих та належних доказів.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Рівненській області обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню повністю.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Головного управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету податковий борг в сумі 4430,09грн, в т.ч.:

- 3802,57грн - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (18010200);

- 627,52грн - земельний податок з фізичних осіб (18010700).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Головне управління ДПС в Рівненській області (вул. Відінська, 12, м. Рівне, Рівненська обл., Рівненський р-н,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Рішення складено 02 грудня 2025 року

Суддя О.М. Дудар