Справа № 560/10042/25
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/10042/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салюк П.І.

Суддя-доповідач - Моніч Б.С.

02 грудня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адмінстративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації відносно ОСОБА_1 про визнання останнього непридатним до військової служби та про виключення його з військового обліку;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про визнання останнього непридатним до військової служби та про виключення його з військового обліку.

В обґрунтування позову зазначає, що позивач звернувся до відповідача із відповідною письмовою заявою про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме про виключення його з військового обліку. Такий спосіб звернення позивача шляхом направлення документів поштовим зв`язком є належним та допустимим відповідно до чинного законодавства, оскільки вимога "особисто повідомити" не тотожна обов`язку особисто з`явитися до ТЦК та СП. Водночас, попри належно оформлене звернення у формі заяви та відповідних додатків, відповідач протягом п`яти робочих днів не вчинив жодних дій щодо внесення відповідних змін до Реєстру та не виключив позивача з військового обліку, чим фактично допустив бездіяльність.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо прийняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 03.06.2025 року про виключення його з військового обліку.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути з дотриманням порядку, меж, строку та способу дій, визначених законом, заяву ОСОБА_1 від 03.06.2025 року (з доданими документами) щодо виключення його з військового обліку та прийняти рішення в межах наданих повноважень відповідно до вимог закону.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 від 03 березня 2022 року № 23, ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

03.06.2025 року позивач надіслав заяву на адресу відповідача з проханням внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про визнання його непридатним до військової служби та про виключення з військового обліку за допомогою сервісу поштового зв`язку АТ "УКРПОШТА", шляхом надсилання цінного листа з описом вкладення, поштове відправлення № 848. Згідно із трекінгом поштових відправлень вказана заява від 03.06.2025 року із вищезазначеними додатками (поштове відправлення № 848) була вручена 04.06.2025 року.

Водночас, відповіді на вищезазначену заяву від 03.06.2025 року та/або результатів його розгляду позивач, станом на час звернення до суду, не отримував.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо розгляду його заяви та внесення відомостей про визнання останнього непридатним до військової служби та про виключення його з військового обліку протиправною, позивач звернувся до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заява ОСОБА_1 не була вирішена відповідачем у встановлений законом спосіб, що свідчить про наявність необґрунтованої та протиправної бездіяльності зі сторони суб`єкта владних повноважень.

З огляду на це, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зобов`язати відповідача повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 03.06.2025 року та прийняти рішення відповідно до наданих повноважень та вимог закону. За результатами повторного розгляду звернення позивача від 03.06.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_6 повинен прийняти акт (рішення) розпорядчого характеру по суті порушеного питання, надавши оцінку усім наданим заявником документам та врахувавши усі суттєві та відомі обставини.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні позову, оскільки за наявності висновку ВЛК № 23 від 03.03.2022 року відповідач не мав дискреції та був зобов`язаний виключити позивача з військового обліку, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у справах № 806/965/17 та № 380/8727/20.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Згідно вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно з п. 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Також Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі Закон №2232-XII в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до частини дев`ятої статті 1 Закону України №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України поділяються, зокрема, на призовників осіб, взятих на військовий облік, та військовозобов`язаних осіб, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Питання організації та ведення військового обліку громадян України регулюються Главою VI зазначеного Закону. Згідно з частинами першою та п`ятою статті 33 Закону №2232-ХІІ військовий облік поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, і здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини шостої статті 37 Закону №2232-ХІІ виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які: померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; припинили громадянство України; визнані непридатними до військової служби; досягли граничного віку перебування в запасі.

Громадянам, виключеним з військового обліку на підставі пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-облікові документи не вилучаються; до них вносяться відповідні відмітки про виключення з військового обліку.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі по тексту - Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з п. 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Відповідно до п. 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Отже, обов`язки щодо обліку військовозобов`язаних покладені на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр), а також порядок державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до закону військових формувань, визначені Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16 березня 2017 року № 1951-VIII.

Згідно зі статтею 1 Закону № 1951-VIII Реєстр є інформаційно-комунікаційною системою, призначеною для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів з метою забезпечення ведення військового обліку громадян України.

Відповідно до частини першої статті 5 цього Закону держателем Реєстру є Міністерство оборони України, розпорядником - Генеральний штаб Збройних Сил України, а органами адміністрування та ведення Реєстру є Служба безпеки України та розвідувальні органи. Адміністратором Реєстру виступає держатель Реєстру. Частина перша статті 6 Закону № 1951-VIII передбачає, що до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються персональні та службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Зокрема, відповідно до пункту 17-1 статті 7 Закону, до персональних даних відносяться, серед іншого, відомості про результати медичних оглядів, проведених для визначення придатності до виконання військового обов`язку.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 9 Закону № 1951-VIII призовник, військовозобов`язаний або резервіст має право звернутися з мотивованою заявою до органу ведення Реєстру щодо неправомірного включення або невключення запису про себе, а також щодо виправлення недостовірних даних Реєстру.

На виконання статті 14 Закону ведення Реєстру включає внесення записів про взяття або відновлення на військовому обліку, внесення змін до персональних чи службових даних, а також знищення повторних записів у разі їх виявлення. Актуалізація бази даних здійснюється як органами ведення Реєстру, так і шляхом електронної взаємодії з іншими державними інформаційними системами.

Процедури збирання, обробки та використання даних Реєстру визначені Порядком ведення Реєстру, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 28.03.2022 № 94. Згідно з розділом І Порядку, Реєстр є автоматизованою системою, створеною для забезпечення військового обліку, комплектування військових формувань та інформаційного забезпечення громадян щодо виконання ними військового обов`язку. Основними засадами його ведення є обов`язковість, повнота, актуальність та захищеність відомостей.

Відповідно до пунктів 1, 2, 16, 18 розділу ІІ Порядку суб`єктами Реєстру є володілець, розпорядник, органи адміністрування та органи ведення Реєстру. Відповідальна особа органу ведення здійснює внесення відомостей, оновлення даних, їх верифікацію, формування облікових документів та знищення дублюючих записів.

Згідно з пунктом 9 розділу ІІІ Порядку виправлення недостовірних відомостей або включення (невключення) даних про призовника, військовозобов`язаного чи резервіста здійснюється за результатами розгляду мотивованої заяви відповідної особи із зазначенням підстав, передбачених законодавством.

Механізм організації та ведення військового обліку визначений Порядком № 1487, відповідно до якого військовий облік є складовою мобілізаційної підготовки держави та передбачає фіксацію, накопичення, аналіз й актуалізацію даних щодо призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у тому числі шляхом подання органам ведення Реєстру персональних та службових відомостей.

Згідно з положеннями Порядку № 1487 та Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», для забезпечення військового обліку використовується відповідний Реєстр, призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних і резервістів.

Пункт 79 Порядку № 1487 визначає, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами, які безпосередньо організовують і ведуть військовий облік, здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку, ведуть військово-облікові документи, виявляють осіб, не поставлених на облік, та здійснюють оповіщення.

Таким чином, ТЦК та СП є відповідальними особами за внесення та актуалізацію відомостей у Реєстрі, включно з даними про проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи). Законодавство вимагає, щоб у Реєстрі містилась повна, достовірна та актуальна інформація щодо кожного призовника, військовозобов`язаного та резервіста, що забезпечує належне ведення військового обліку.

Як убачається з матеріалів справи, 03.06.2025 позивач направив на адресу відповідача заяву щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про його визнання непридатним до військової служби та виключення з військового обліку.

Заява була надіслана засобами поштового зв`язку АТ «УКРПОШТА» цінним листом з описом вкладення (поштове відправлення № 848) та, згідно з даними трекінгу, доставлена адресату 04.06.2025.

Однак станом на момент звернення до суду позивач не отримав від відповідача жодної відповіді чи результатів розгляду поданої заяви.

Оскільки відповідач є органом військового управління, уповноваженим забезпечувати виконання законодавства у сфері військового обліку і військової служби, саме на нього покладено обов`язок приймати рішення про виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, визначених законом.

Встановлені у справі обставини свідчать, що за результатами поданої позивачем заяви відповідач не прийняв передбаченого законом рішення та не оформив виключення позивача з військового обліку або мотивованої відмови у такому виключенні. Надані відповідачем листи мають роз`яснювальний характер і не можуть вважатися актом владно-управлінського характеру, який повинен бути ухвалений у подібних правовідносинах.

Таким чином, відповідач, не прийнявши рішення за результатами розгляду заяв позивача та не з`ясувавши наявності чи відсутності підстав для виключення його з військового обліку, допустив протиправну бездіяльність, що призвела до порушення прав позивача.

Отже, заява ОСОБА_1 не була розглянута відповідачем у спосіб, встановлений законом, що свідчить про наявність необґрунтованої та протиправної бездіяльності з боку суб`єкта владних повноважень.

За таких обставин суд першої інстанції правильно встановив, що відповідач був зобов`язаний розглянути по суті заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи протягом п`яти робочих днів з дня їх надходження.

Стосовно доводів апелянта, щодо зобов`язання відповідача внести до Реєстру відомості про непридатність його до військової служби та виключення з військового обліку, колегія суддів зазначає наступне.

Суд першої інстанції правильно не оцінював надані позивачем документи до заяви від 03 червня 2025 року як підставу для внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, оскільки ці документи фактично не були предметом розгляду органу, уповноваженого приймати рішення про внесення змін до Реєстру, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Колегія суддів зазначає, що законодавство не передбачає поняття «дискреційних повноважень» суб`єкта владних повноважень, а у судовій практиці дискреційними вважаються повноваження, коли орган має право обирати один із кількох варіантів правомірного рішення. Водночас, якщо закон встановлює єдиний правомірний варіант поведінки, відповідний орган зобов`язаний його вчинити, і суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень до цього.

У цій справі відповідач фактично не прийняв рішення за результатами розгляду заяви від 03 червня 2025 року, ані про її задоволення, ані про відмову. Тому суд першої інстанції правильно вважав передчасними вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача внести до Реєстру відомості про непридатність його до військової служби та виключення з військового обліку і відмовив у їх задоволенні.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування не вбачається.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ

З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Згідно з частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.