Справа № 160/8818/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 160/8818/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 липня 2025 року (суддя А. Ю. Рищенко) у справі № 160/8818/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пунктів наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив визнати протиправним та скасувати пункти 3.1., 3.2., 3.3., 3.4., 3.5. наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 11.02.2025 року №491.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача протиправно та безпідставно притягнуто до матеріальної відповідальності, оскільки відповідачем не було встановлено вини позивача у незаконному нарахуванні та виплаті грошового забезпечення на загальну суму 92534,76 грн. Позивач вважає, що спірні пункти наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 11.02.2025 року №491 підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 липня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Судом першої інстанції зазначено, що виплата сум грошового забезпечення солдату ОСОБА_2 за період з 01.10.2022 по 31.12.2022 року у розмірі 92 534,76 грн. на підставі рапортів №10834 від 03.11.2022 та 10835 від 03.11.2022 є правомірною та обґрунтованою, з огляду на те що на момент складення рапортів №10834 від 03.11.2022 та 10835 від 03.11.2022 ОСОБА_1 про виплату сум грошового забезпечення солдату ОСОБА_2 за період з 01.10.2022 по 31.12.2022 року у розмірі 92 534,76 грн. не існувало наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.11.2022 року №269, яким солдата ОСОБА_2 визнано таким, що самовільно залишив частину.

Суд зауважив, що відповідач не надав суду доказів, які підтверджують вину позивача у здійсненні надмірної виплати грошового забезпечення та причинний зв`язок між його протиправною поведінкою і безпідставною виплатою надмірних сум грошового забезпечення, на виконання вимог частини 2 статті 3 Закону №160-IX.

Акт службового розслідування, наданий відповідачем не містить інформації про встановлення зазначених фактів, зокрема, вини позивача у надмірній виплаті та інших обставин.

Крім того, матеріали справи не підтверджують здійснення відповідачем перевірки наявності чи відсутності обставин, передбачених у ст.9 Закону № 160-IX.

Виходячи із меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що підстав вважати, що ОСОБА_2 самовільно залишив частину лише 26.11.2022 немає, адже реальною датою відсутності його на військовій службі без поважних причин є 05.10.2022, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.11.2022 №269. Зауважує, що бездіяльність позивача, яка стосується встановлення місцезнаходження особового складу батальйону, призвела нанесенню збитків державі. Вважає, що матеріали службового розслідування, в яких наявні відомості, документи та пояснення свідків, вказують на вину позивача.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 14 від 12.01.2023 капітана ОСОБА_1 , начальника штабу - заступника командира батальйону НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 допущено до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою командира 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 та слід вважати таким, що 12 січня 2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 129 від 13.01.2025 призначено службове розслідування, стосовно випадку самовільного залишення військової частини військовослужбовцем з фактом переплати коштів солдатом ОСОБА_2 ..

Актом службового розслідування від 05.02.2025 встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.10.2022 року №215, солдат ОСОБА_2 вважається таким, що вибув на лікування у зв`язку з хворобою. Підстава: рапорт офіцера медичної служби молодшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_3 №8666 від 05.10.2022 року.

Вивчаючи Довідку - розрахунок про суму грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 за період з 01.10.2022 по 31.12.2022 року було встановлено, що сума зайво сплачених коштів становить 92 534,76 (дев`яносто дві тисячі п`ятсот тридцять чотири гривні, сімдесят шість копійок).

Вивчаючи рапорти №10834 від 03.11.2022 та 10835 від 03.11.2022 було встановлено, що командування 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 подало солдата ОСОБА_2 на виплату премії та додаткової винагороди за жовтень місяць 2022 року.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.11.2022 року №269, солдат ОСОБА_2 вважається таким, що самовільно залишив частину. Підстава: рапорт офіцера медичної служби молодшого лейтенанта медичної служби Ольги ЛУСТІК № 12387 від 26.11.2022 року.

Згідно п.19 Розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 15.09.2022 №280, визначено обов`язки начальника штабу батальйону стосовно обліку особового складу. Таким чином невиконання майором ОСОБА_1 покладених на нього службових обов`язків призвело до зайво сплачених коштів, солдату ОСОБА_2 в сумі 92 534,76 (дев`яносто дві тисячі п`ятсот тридцять чотири гривно сімдесят шість копійок).

Вважаючи протиправним пункти 3.1., 3.2., 3.3., 3.4., 3.5. наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 11.02.2025 року №491, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Згідно ч.2 ст.24 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закону №2232 в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок №260).

Згідно п.15 розділу І цього порядку військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків, визначає Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 3 жовтня 2019 року №160 (далі Закон №160).

Відповідно до ст.1 Закону №160 матеріальна відповідальність - це вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Згідно ст. 3 Закону №160 підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Відповідно до ст.8 Закону №160 у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Згідно змісту наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.02.0225 №491, в п. 3.1., 3.2., 3.3., 3.4., 3.5. наказу наказано начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 :

- відповідно до п.1 ст.6 Закону України від 3 жовтня 2019 року №160-ІХ, завдані державі збитки в розмірі 92534,76 грн. віднести на рахунок майора ОСОБА_1 та стягнути з останнього суму, що становить 92534,76 грн.;

- занести до Книги нестач грошові кошти 92534,76 грн. по фінансово-економічній службі;

- занести до книги обліку грошових стягнень та нарахувань грошові стягнення з майора ОСОБА_1 в сумі 92534,76 грн.;

- утримання з грошового забезпечення майора ОСОБА_4 проводити щомісяця у розмірі до 20 відсотків від грошового забезпечення до повного погашення стягнення;

- відповідно до п.5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, позбавити премії за лютий 2025 року майора ОСОБА_1 у зв`язку з притягненням до матеріальної відповідальності.

З метою підтвердження правомірності спірних пунктів наказу військової частини НОМЕР_1 від 11.02.0225 №491 відповідачем подано до матеріалів справи акт службового розслідування.

В свою чергу, дослідивши зміст матеріалів справи, суд першої інстанції слушно звернув увагу, що на момент складення рапортів №10834 від 03.11.2022 та 10835 від 03.11.2022 про виплату сум грошового забезпечення солдату ОСОБА_2 у розмірі 92 534,76 грн. не існувало наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.11.2022 року №269, винесення якого передбачено п.15 розділу І Порядку №260 для призупинення виплати грошового забезпечення. При цьому, доказів того, що рапорти №10834 від 03.11.2022 та 10835 від 03.11.2022 складені саме позивачем, відповідачем суду надано не було.

Разом з тим, вивчивши зміст акту службового розслідування від 05.02.2025, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що цей акт не містить відомостей про встановлення вини позивача у зайвій сплаті коштів солдату ОСОБА_2 в сумі 92 534,76грн., оскільки згідно Закону №160 умовою для притягнення до матеріальної відповідальності є зокрема вина особи в завданні шкоди.

За цих обставин, є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав визнати протиправним та скасувати пункти 3.1., 3.2., 3.3., 3.4., 3.5. наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 11.02.2025 року №491.

Враховуючи викладене, керуючись приписами ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 319, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 липня 2025 року у справі №160/8818/25 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 02.12.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров