Справа № 990/219/25
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

27 листопада 2025 року

м. Київ

справа №990/219/25

адміністративне провадження № П/990/219/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Соколова В.М.,

суддів: Кашпур О.В., Єресько Л.О., Білак М.В., Мацедонської В.Е.,

за участю:

секретаря судового засідання Кандиби Є. С.,

представника відповідача Предоляк Н. Ю.,

розглянув у відкритому судовому засідання за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії і

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (надалі також - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до Верховного Суду як суду першої інстанції з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (надалі також - ВККС; Комісія; відповідач), у якому просить:

- визнати протиправними дії членів ВККС, які полягають у порушенні процедури проведення кваліфікаційного іспиту щодо ОСОБА_1 , у частині оцінювання практичного завдання (цивільна спеціалізація);

- визнати протиправним та скасувати рішення ВККС від 17 квітня 2025 року №87/зп-25 «Про затвердження кодованих результатів практичного завдання (кримінальна та цивільна спеціалізації), виконаного кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами)» стосовно ОСОБА_1 за п. 721 додатку до цього рішення код кандидата - 0040677, бал - « 51» та за п. 628 додатку до цього рішення код кандидата - 0035877, бал - « 50»;

- визнати протиправним та скасувати пункти 1, 2, 4 рішення ВККС від 17 квітня 2025 року № 89/зп-25 «Про визначення загальних результатів першого етапу кваліфікаційного оцінювання «Складання кваліфікаційного іспиту» та допуск до другого етапу «Дослідження досьє та проведення співбесіди» кандидатів на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами)» стосовно ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ВККС визнати ОСОБА_1 такою, що успішно склала іспит з виконання практичного завдання з балом 131 та допустити ОСОБА_1 як кандидата на посади суддів апеляційних загальних судів, які успішно склали кваліфікаційний іспит, до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди» у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року №94/зп-23 (зі змінами).

ІІ. Стислий виклад позиції сторін

Обґрунтування пред`явленого позову полягають у тому, що 11 вересня 2025 року ОСОБА_1 у межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року №94/зп-23 (зі змінами), виконувала письмове практичне завдання зі спеціалізації апеляційного загального суду (цивільна спеціалізація). Відповідно до рішення Комісії від 17 квітня 2025 року № 87/зп-25 результат кандидата ОСОБА_1 склав 101 бал, із яких: 51 бал за перше завдання, 50 балів - за друге. З огляду на результат оцінювання практичного завдання виконаного позивачкою рішенням ВККС від 17 квітня 2025 року № 89/зп-25 останній відмовлено у допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди» і визнано такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя в апеляційному загальному суді та, відповідно, припинено її участь у конкурсі, оголошеному рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року №94/зп-23 (зі змінами).

Як зазначає позивачка, із копій екзаменаційних відомостей оцінювання практичного завдання нею установлено, що за виконання практичного завдання (тип 2-1 (перше) рішення) члени ВККС нарахували їй такі бали: 51; 45; 57, остаточна оцінка - 51 бал, а за виконання практичного завдання (тип 2-2 (друге) рішення) - 46; 47; 57, остаточна оцінка - 50 балів. У цьому зв`язку позивачка стверджує про те, що з отриманих нею екзаменаційних відомостей неможливо встановити, хто саме оцінював її роботи, чим порушено принцип прозорості.

Також ОСОБА_1 уважає, що при проведенні оцінювання її робіт члени Комісії не дотрималися Методичних вказівок з оцінювання практичного завдання з адміністративної, господарської та цивільної спеціалізацій, виконаного кандидатами на посади суддів апеляційних судів, затверджених рішенням ВККС від 17 липня 2024 року № 228/зп-24 (надалі - Методичні вказівки № 228/зп-24) що призвело до заниження оцінки та прийняття ВККС оскаржуваних рішень.

У цьому контексті позивачка вказує, що відповідно до Методичних вказівок №228/зп-24 при оцінюванні мотивувальної частини рішення оцінюванню підлягають доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився / не погодився з висновками суду першої інстанції; мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі; чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду; логічність, грамотність та послідовність викладення тексту рішення. В резолютивній частині рішення оцінюються висновки суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції; строк і порядок набрання постановою законної сили; порядок і строк оскарження постанови. Окрім того окремо оцінюється логічність, грамотність та послідовність викладення тексту рішення та дотримання правил орфографії та пунктуації.

На переконання позивачки, обидві її роботи, враховуючи складність завдання, у цілому виконані на достатньому рівні, містять всі передбачені Методичними вказівками № 228/зп-24 елементи та відповідають правовим позиціям Верховного Суду в подібних справах. За словами ОСОБА_1 , виконані нею роботи не є бездоганними та мають певні недоліки, водночас ці недоліки не були настільки суттєвими, щоб надавали членам Комісії підстави нарахувати настільки низькі бали, що перешкодили їй продовжити участь у конкурсі.

Окрім того позивачка, стверджуючи про застосування ВККС різних підходів до оцінювання робіт кандидатів різних спеціалізацій, посилається на те, що різниця у результативності між кандидатами з кримінальної та цивільної спеціалізації є разючою, адже до наступного етапу кваліфікаційного оцінювання допущено 451 кандидата, які складали іспит із кримінальної спеціалізації та лише 255 кандидатів, які складали іспит з цивільної спеціалізації. Також середній бал за виконання письмового завдання кримінальної спеціалізації є значно вищим, ніж за виконання письмового завдання цивільної юрисдикції. Така нерівномірність оцінок, на думку позивачки, ставить кандидатів у нерівні умови, позаяк очевидно, що більшість посад заповнять кандидати, які виконували завдання з кримінальної спеціалізації.

Не заперечуючи дискрецію ВККС щодо оцінювання практичних робіт учасників конкурсу, ОСОБА_1 уважає, що все ж оцінювання не може проводитися без чітких критеріїв, які б дозволяли об`єктивно оцінювати конкурсантів та водночас перевіряти якість процедури оцінювання.

Ураховуючи наведені аргументи, позивачка переконує Суд, що проведення кваліфікаційного іспиту в частині оцінювання виконаних нею практичних робіт не відповідало принципам об`єктивності, прозорості, рівності умов для кандидатів, а тому прийняті стосовно неї спірні рішення ВККС не відповідають вимогам частин другої, третьої статі 88 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (надалі по тексту - Закон № 1402-VIII), а також критеріям обґрунтованості, безсторонності та розсудливості, визначеним статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАС України), що є самостійною і достатньою підставою для визнання їх протиправними та скасування.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, ОСОБА_1 керувалася тим, що його можливо відновити шляхом зобов`язання ВККС визнати її такою, що успішно склала іспит з виконання практичного завдання з балом 131 та допустити її, як кандидата на посади суддів апеляційних загальних судів, які успішно склали кваліфікаційний іспит, до другого етапу кваліфікаційного оцінювання. У протилежному випадку судові засоби правого захисту будуть неефективним.

У відзиві на позовну заяву представник ВККС, серед іншого, зазначає, що за даними екзаменаційних відомостей позивачці за результатами перевірки кожного модельного судового рішення (практичне завдання) кожним окремим членом екзаменаційної комісії, визначеної рішенням Комісії від 22 січня 2025 року № 21/зп-25, було виставлено окремий (індивідуальний) бал. При цьому, фіксація та відображення у будь-якій формі (зокрема і в екзаменаційній відомості) міркувань чи висновків членів екзаменаційної комісії, що проводили перевірку практичного завдання, щодо окремих показників та елементів, яким не відповідало виконане кандидатом завдання, а також виставлення балів окремо за кожен елемент чи показник практичного завдання, не передбачено положеннями чинного законодавства, якими встановлено як порядок кваліфікаційного іспиту, так і його методику. Зазначене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними, зокрема у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі № 9901/49/19.

Також представник Комісії звертає увагу на те, що відсутність суттєвих розбіжностей між індивідуальними балами, виставленими кожним членом екзаменаційної комісії за результатами перевірки практичного завдання позивачки, свідчить про встановлення екзаменаційною комісією відповідності змісту виконаного кандидатом практичного завдання саме Методичним вказівкам №228/зп-24, та дотримання членами екзаменаційної комісії єдиного, рівного та об`єктивного підходу до оцінювання завдань позивачки.

На противагу аргументам позивачки стосовно застосування різних підходів до оцінювання робіт кандидатів різних спеціалізацій, із посиланням на аналіз результатів виконання практичного завдання з цивільної, господарські та кримінальної спеціалізації, представник ВККС вказує, що наведений позивачкою статистичний аналіз відсоткового співвідношення результатів кандидатів, які виконували практичні завдання з різних спеціалізацій, зокрема кримінальної та цивільної, не свідчить про наявність об`єктивних розбіжностей у складності завдань чи умовах оцінювання між цими групами. Такі дані відображають лише статистичну інформацію про результати іспиту, зокрема етапу виконання практичного завдання, та свідчить про лише кількісні співвідношення результатів кандидатів за різними спеціалізаціями. Відтак, зазначене не може розцінюватися як порушення процедури проведення кваліфікаційного іспиту, а також принципів рівності та об`єктивності.

Представник Комісії посилається на те, що отриманий позивачкою результат за виконання практичного завдання результат є нижчим за прохідний бал, менше 75 відсотків від максимально можливого бала за виконання практичного завдання з відповідної спеціалізації суду, що мало наслідком для визначення ОСОБА_1 такою, що не склала кваліфікаційний іспит, та не підтвердила здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді.

У зв`язку із цим, Комісія ухвалила рішення від 17 квітня 2025 року № 89/зп-24, яким затвердила загальні результати першого етапу «Складання кваліфікаційного іспиту» кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів апеляційних загальних судів, зокрема ОСОБА_1, яка не склала відповідний етап кваліфікаційного оцінювання, відмовила позивачці в допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди», визнала такою, що не підтвердила здатність здійснювати правосуддя в апеляційних загальних судах та припинила її участь у кваліфікаційному оцінюванні та оголошеному рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах.

Представник відповідача наполягає на тому, що оскаржувані рішення Комісії містять у собі всі необхідні елементи та мотивовані наявністю фактичних обставин (опис процедури, в якій брала участь позивачка, перелік основних рішень, які мають значення для проведення конкурсу, нормативно-правове регулювання та іншу інформацію), результат яких породжує юридичні підстави для прийняття таких рішень. Зміст оскаржуваних рішень Комісії відповідає установленим критеріям, що застосовуються до подібного виду рішень, і містить достатній обсяг інформації для розуміння їх правових підстав та наслідків, відтак не потребує додаткового мотивування поза межами, прямо визначеними нормативно-правовими актами Комісії.

З уваги на наведені аргументи представник відповідача посилається на відсутність підстав для оскарження і скасування рішень ВККС від 17 квітня 2025 року № 87/зп- 25 та № 89/зп-25 і просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погодившись з позицією Комісії, викладеною у відзиві на позовну заяву, позивачка подала до Суду додаткові пояснення, у яких зазначає, що відповідач не довів дотримання принципів об`єктивності, прозорості, відкритості, рівності умов для кандидатів при оцінюванні результатів її письмових робіт під час проведення кваліфікаційного іспиту. Відзив не містить інформації про членів кваліфікаційної комісії, які здійснювали перевірку моїх робіт, а також неможливо встановити, хто з членів комісії та які бали поставив за мої роботи.

За словами позивачки, положеннями чинного законодавства, якими встановлено як порядок кваліфікаційного іспиту, так і його методику, дійсно не передбачено фіксацію та відображення у будь-якій формі (зокрема і в екзаменаційній відомості) міркувань чи висновків членів екзаменаційної комісії, що проводили перевірку практичного завдання, щодо окремих показників та елементів, яким не відповідало виконане кандидатом завдання, а також виставлення балів окремо за кожен елемент чи показник практичного завдання. Однак, у випадку незгоди з рішенням відповідача, останній повинен надати переконливі докази того, що таке рішення не було свавільним. У протилежному випадку, за відсутності можливості переконатися у тому, що відповідачем дотримано вимог затверджених ним Методичних вказівок № 228/зп-24, оцінка за роботу кандидата може бути будь-якою, що не відповідає принципам законності, об`єктивності, прозорості, відкритості та рівності кандидатів.

Посилання представника ВККС у відзиві на постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року у справі № 9901/49/19 позивачка вважає недоцільними, оскільки викладений у ній висновок стосувався іншої процедури, яка проводилася відповідно до інших нормативних актів, які, на думку Великої Палати, містили методологію та необхідні показники, за якими здійснювалося оцінювання письмової роботи. Натомість під час проведення конкурсу на зайняття посад суддів апеляційних судів застосовувалися інші нормативні документи.

Також у своїх поясненнях позивачка звертає увагу Суду на те, що самим відповідачем зазначено, що Методичні вказівки № 228/зп-24 слугують інструментом для забезпечення єдиного підходу до оцінювання, що забезпечує об`єктивний та уніфікований підхід до оцінювання всіх робіт кандидатів. При цьому, відповідач уважає, що при оцінюванні робіт позивача відсутні суттєві розбіжності між індивідуальними балами, виставленими кожним членом екзаменаційної комісії за результатами перевірки практичного завдання. Позивачка з цим не погоджується, посилаючись на те, що різниця між оцінками членів комісії є суттєвою, та складає за перше рішення 6 та 12 балів, за друге рішення 11 та 10 балів, чого не мало б бути при об`єктивному та уніфікованому підході до оцінювання усіх робіт кандидатів.

У підсумку позивачка просить урахувати ці додаткові пояснення, наголошує на тому, що проведення письмового кваліфікаційного іспиту в частині його оцінювання відповідачем стосовно неї не відповідало принципам об`єктивності, прозорості, відкритості, рівності умов для кандидатів, а тому просить задовольнити її позовні вимоги.

ІІІ. Рух справи у Верховному Суді

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 19 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Соколов В. М., судді: Білак М. В., Мацедонська В. Е., Желєзний І. В., Загороднюк А. Г.

Ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2025 року задоволено заяву судді Загороднюка А. Г. про самовідвід та відведено від участі у розгляді справи №990/219/25; передано матеріали справи до секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду у порядку, передбаченому КАС України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 травня 2025 року визначено склад суду для розгляду справи № 990/219/25: головуючий суддя - Соколов В. М., судді: Желєзний І. В., Білак М. В., Мацедонська В. Е., Єресько Л. О.

Ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін за правилами спрощеного позовного провадження колегією суддів у складі п`яти суддів на 16 червня 2025 року.

12 червня 2025 року надійшов відзив відповідача на позовну заяву та клопотання про долучення доказів, які містять інформацію з грифом «Для службового користування».

13 червня 2025 року від позивачки надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та додаткові пояснення.

16 червня та 04 серпня 2025 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з відсутністю повного складу суду.

14 серпня 2025 року від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі.

14 серпня 2025 року, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю члена судової колегії - судді Желєзного І.В., проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та визначено колегію суддів для розгляду справи №990/219/25 у складі: головуючий суддя - Соколов В. М., судді: Кашпур О. В., Єресько Л. О., Білак М. В., Мацедонська В. Е.

У судовому засіданні, яке відбулося 18 серпня 2025 року, Судом оголошено перерву до 06 жовтня 2025 року з метою дослідження письмових доказів, які містять інформацію з грифом «Для службового користування», у спеціально обладнаному залі судових засідань.

06 жовтня 2025 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з відсутністю повного складу суду.

У судовому засіданні, яке відбулося 16 жовтня 2025 року, Суд дослідив письмові докази, які містять інформацію з грифом «Для службового користування», заслухав пояснення представника відповідача щодо цих доказів.

У судовому засіданні, яке відбулося 17 листопада 2025 року, Суд дослідив матеріали адміністративної справи та оголосив перерву до 27 листопада 2025 року для проголошення судового рішення.

27 листопада 2025 року Верховний Суд відповідно до статті 250 КАС України оголосив скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини).

ІV. Установлені у справі обставини та зміст спірних правовідносин

Указом Президента України від 12 жовтня 2012 року № 597/2012 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Недригайлівського районного суду Сумської області строком на п`ять років.

У жовтні 2017 році повноваження судді ОСОБА_1 припинилися у зв`язку із закінченням строку, на який її було призначено.

Рішенням ВККС від 20 вересня 2019 року № 800/ко-19 за результатами кваліфікаційного оцінювання суддю Недригайлівського районного суду Сумської області ОСОБА_1 визнано такою, що відповідає займаній посаді.

Указом Президента України від 12 грудня 2019 року № 900/2019 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Недригайлівського районного суду Сумської області.

14 вересня 2023 року ВККС прийняла рішення № 94/зп-23 (зі змінами, внесеними рішення Комісії від 14 грудня 2023 року № 171/зп-23) про оголошення конкурсу на зайняття 550 вакантних посад суддів в апеляційних судах, з яких: в апеляційних судах із розгляду цивільних і кримінальних справ, а також справ про адміністративні правопорушення - 425; в апеляційних судах із розгляду господарських справ - 58; в апеляційних судах із розгляду адміністративних справ - 67 (далі - конкурс).

Рішенням ВККС від 19 червня 2024 року № 184/зп-24 (з урахуванням її рішень від 31 липня 2024 року № 285/ас-24 та від 09 грудня 2024 року № 316/ас-24), зокрема, призначено кваліфікаційне оцінювання в межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах (цивільна спеціалізація), установлено черговість етапів кваліфікаційного оцінювання: перший - складання кваліфікаційного іспиту; другий - дослідження досьє та проведення співбесіди.

Також рішенням Комісії від 21 серпня 2024 року № 260/зп-24 затверджено тип 2 практичного завдання для виконання кандидатами на зайняття 550 вакантних посад суддів в апеляційних судах під час кваліфікаційного іспиту в межах конкурсу.

Рішеннями від 11 вересня 2024 року № 270/зп-24 (зі змінами) та від 09 грудня 2024 року № 316/ас-24 ВККС призначила кваліфікаційний іспит у межах конкурсу та визначила черговість етапів його проведення: перший - тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації відповідного суду; другий - тестування когнітивних здібностей; третій - виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду.

Рішенням від 16 жовтня 2024 року № 319/зп-24 Комісія затвердила кодовані та декодовані результати тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації апеляційного загального суду (цивільна спеціалізація). Кандидатів, які успішно пройшли перший етап кваліфікаційного іспиту, допущено до тестування когнітивних здібностей, зокрема ОСОБА_1 .

Рішенням ВККС від 13 січня 2025 року № 9/зп-25 затверджено кодовані та декодовані результати тестування когнітивних здібностей, складеного кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах (цивільна спеціалізація). До виконання практичного завдання зі спеціалізації апеляційного загального суду (цивільна спеціалізація) допущено 410 кандидатів, які успішно пройшли другий етап кваліфікаційного іспиту, в тому числі ОСОБА_1 .

Цим же рішенням визначено особливості виконання практичного завдання кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах (цивільна спеціалізація). Серед іншого, встановлено, що виконання практичного завдання кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах (цивільна спеціалізація) у межах конкурсу здійснюватиметься з використанням комп`ютерної техніки. Визначено, що максимально можливий бал за виконання практичного завдання кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах (цивільна спеціалізація) у межах конкурсу - 150 та встановлено, що прохідний бал за виконання практичного завдання - 75 відсотків максимально можливого бала, або 112,5 бала.

Рішенням Комісії від 22 січня 2025 року № 21/зп-25 затверджено склад екзаменаційної комісії для перевірки та оцінювання практичних завдань, виконаних кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах (цивільна спеціалізація), під час кваліфікаційного іспиту в межах конкурсу: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Згідно з визначеним в рішенні ВККС від 13 січня 2025 року № 9/зп-25 графіком 03- 07, 10 та 11 лютого 2025 року проведено третій етап кваліфікаційного іспиту - виконання практичного завдання зі спеціалізації апеляційного загального суду (цивільна спеціалізація), участь в якому позивачка взяла 11 лютого 2025 року.

Рішенням Комісії від 17 квітня 2025 року № 87/зп-25 затверджено кодовані результати практичного завдання, виконаного 03- 07, 10 та 11 лютого 2025 року кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах (цивільна спеціалізація) у межах конкурсу, в тому числі позивачки, яка за результатами оцінювання першого судового рішення (код кандидата 0040677) отримала 51 бал, а за результатами другого (код кандидата 0035877) - 50 балів.

Також рішенням від 17 квітня 2025 року № 89/зп-25 Комісія затвердила декодовані результати практичного завдання, виконаного 03- 07, 10 та 11 лютого 2025 року кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах (цивільна спеціалізація) у межах конкурсу.

Згідно з цим рішенням ОСОБА_1 відмовлено в допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди», визнано її такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя в апеляційних загальних судах, і припинено її участь у кваліфікаційному оцінюванні та оголошеному рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах.

Підставою такого висновку було те, що ОСОБА_1 за результатами виконання практичних робіт отримала такі бали:

- перше модельне судове рішення, індивідуальний код учасника - 0040677, кількість балів - 51;

- друге модельне судове рішення, індивідуальний код учасника - 0035877, кількість балів - 50.

Тобто отриманий позивачкою сумарний бал становить 101 бал.

V. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування

Частина друга статті 19 Конституції України закріплює обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон № 1402-VIII.

За змістом частини першої статті 28 Закону № 1402-VІІІ суддею апеляційного суду може бути особа, яка відповідає вимогам до кандидатів на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя в апеляційному суді, а також відповідає одній із таких вимог: 1) має стаж роботи на посаді судді не менше п`яти років; 2) має науковий ступінь у сфері права та стаж наукової роботи у сфері права щонайменше сім років; 3) має досвід професійної діяльності адвоката, в тому числі щодо здійснення представництва в суді та/або захисту від кримінального обвинувачення щонайменше сім років; 4) має сукупний стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) відповідно до вимог, визначених пунктами 1-3 цієї частини, щонайменше сім років.

30 грудня 2023 року набув чинності Закон України від 09 грудня 2023 року № 3511-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедур суддівської кар`єри» (далі - Закон № 3511-IX), яким внесено низку змін до Закону № 1402-VІІІ.

Зокрема, пунктом 4 розділу І Закону № 3511-IX викладено у новій редакції розділ IV Закону № 1402-VIII, а пунктом 23 - доповнено розділ XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII пунктом 57, відповідно до якого Вища кваліфікаційна комісія суддів України завершує конкурс на зайняття вакантних посад суддів апеляційних судів, оголошений рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23, за правилами, які діють після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедур суддівської кар`єри».

11 грудня 2024 року набув чинності Закон України від 20 листопада 2024 року №4072-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо особливостей складання кваліфікаційного іспиту» (далі - Закон № 4072-ІХ), яким пункт 571 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII викладено в такій редакції:

«Вища кваліфікаційна комісія суддів України завершує конкурс на зайняття вакантних посад суддів апеляційних судів, оголошений рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23, за правилами, які діють після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедур суддівської кар`єри» від 9 грудня 2023 року № 3511-IX.

Вища кваліфікаційна комісія суддів України проводить кваліфікаційний іспит в межах конкурсу, передбаченого цим пунктом, за правилами, які діють після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо особливостей складання кваліфікаційного іспиту».

Згідно з частиною першою статті 92 Закону № 1402-VІІІ ВККС є державним колегіальним органом суддівського врядування, який на постійній основі діє у системі правосуддя України.

Відповідно до пунктів 6, 7, 10 статті 93 Закону № 1402-VІІІ до повноважень ВККС належить, зокрема, затвердження форми і змісту заяви про участь у доборі кандидатів на посаду судді, анкети кандидата на посаду судді, порядку складання кваліфікаційного іспиту та методики оцінювання кандидатів, положення про проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді, порядку та методології кваліфікаційного оцінювання, порядку формування і ведення суддівського досьє (досьє кандидата на посаду судді), програми та порядку проходження початкової підготовки судді; проведення кваліфікаційного оцінювання; здійснення інших повноважень, визначених законом.

Відповідно до частини першої статті 79 Закону № 1402-VIII (тут і далі - у редакції Законів № 3511-IX та № 4072-IX, чинній на час виникнення спірних правовідносин), конкурс на зайняття вакантної посади судді проводиться відповідно до цього Закону та положення про проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді, що затверджується ВККС, з дотриманням вимог законодавства про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків.

ВККС проводить конкурс на зайняття вакантних посад суддів апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду чи суддів Верховного Суду на основі рейтингу кандидатів за результатами кваліфікаційного оцінювання та з урахуванням особливостей, визначених статтею 793 цього Закону (пункт 2 частини першої статті 792 Закону № 1402-VIII).

Пункт 2 частини першої статті 792 Закону № 1402-VIII визначає, що у конкурсі на зайняття вакантної посади судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду може брати участь особа, яка відповідає вимогам до кандидата на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією, а також відповідає одній із вимог, визначених частиною першою статті 28 (для апеляційного суду), частиною першою чи другою статті 33 (для вищого спеціалізованого суду) цього Закону.

Згідно з частинами першою, другою статті 83 Закону № 1402-VIII кваліфікаційне оцінювання проводиться ВККС з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями. Критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3) доброчесність.

Кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складання кваліфікаційного іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди (частини перша, друга статті 85 Закону № 1402-VIII).

Кваліфікаційний іспит для цілей кваліфікаційного оцінювання є основним засобом встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критерію професійної компетентності та проводиться в порядку, встановленому статтею 74 цього Закону, з урахуванням особливостей, встановлених цією главою.

Кваліфікаційний іспит проводиться шляхом складання анонімних тестувань та практичного завдання. Анонімне тестування проводиться щодо когнітивних здібностей, історії української державності, загальних знань у сфері права та спеціалізації відповідного суду з урахуванням його інстанційності. Практичне завдання проводиться щодо спеціалізації відповідного суду з урахуванням його інстанційності.

Відповідно до частин першої, третьої, п`ятої, одинадцятої статті 74 Закону № 1402-VIII кваліфікаційний іспит є атестуванням професійної компетентності кандидата на посаду судді з метою виявлення належних знань, рівня підготовки та здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді.

Кваліфікаційний іспит проводиться шляхом складання анонімних тестувань та практичних завдань.

Анонімне тестування проводиться щодо когнітивних здібностей, історії української державності, загальних знань у сфері права та однієї або кількох спеціалізацій суду на вибір: адміністративної, господарської та загальної (цивільної і кримінальної).

Практичні завдання проводяться щодо вибраної (вибраних) кандидатом спеціалізації (спеціалізацій) суду.

Форма та зміст тестувань, практичних завдань, а також порядок їх проведення затверджуються ВККС.

Кандидат на посаду судді вважається таким, що склав кваліфікаційний іспит з вибраної спеціалізації суду, якщо він:

1) набрав не менше 75 відсотків максимально можливого бала за тестування щодо історії української державності, загальних знань у сфері права та відповідної спеціалізації суду;

2) набрав не менше 75 відсотків максимально можливого бала за виконання практичного завдання щодо відповідної спеціалізації суду;

3) успішно пройшов тестування щодо когнітивних здібностей. Успішним проходженням вважається набрання кандидатом середнього допустимого бала тестування щодо когнітивних здібностей, встановленого ВККС.

Порушення процедури проведення кваліфікаційного іспиту може бути оскаржено в порядку, встановленому законом.

Рішенням від 19 червня 2024 року № 185/зп-24 на виконання вимог частини третьої статті 74 та пункту 6 частини першої статті 93 Закону № 1402-VIII Комісія затвердила Положення № 185/зп-24.

Згідно з преамбулою цього Положення воно розроблено відповідно до Закону №1402-VIII і визначає організаційно-правові засади підготовки та проведення кваліфікаційного іспиту, форму та зміст тестувань, практичних завдань, методику оцінювання результатів іспиту під час добору на посаду судді місцевого суду, кваліфікаційного оцінювання та у зв`язку з наміром судді бути переведеним до іншого місцевого суду, а також засади формування рейтингу і резерву кандидатів на посаду судді місцевого суду.

Пункт 2.8 розділу 2 Положення № 185/зп-24 визначає типи практичних завдань. Тип 1 - модельна судова справа з сукупністю документів та достатніми даними (інформацією), на підставі яких учасник повинен підготувати модельне рішення суду та/або продовжити викладення запропонованої частини модельного судового рішення на підставі матеріалів модельної судової справи (підпункт 2.8.1). Тип 2 - два модельні судові рішення, що складаються зі вступної, описової (крім кримінального судочинства) та/або частково мотивувальної частини, на підставі даних яких учасник повинен продовжити їх викладення (підпункт 2.8.2).

Методика оцінювання учасників іспиту врегульована розділом 5 Положення №185/зп-24.

Порядок оцінювання результатів виконання практичного завдання встановлений пунктом 5.5 розділу 5 Положення № 185/зп-24, в якому йдеться про таке.

Практичне завдання оцінюється екзаменаційною комісією, склад якої затверджується рішенням Комісії (підпункт 5.5.1). Методичні вказівки з оцінювання практичного завдання затверджуються Комісією та оприлюднюються на її офіційному вебсайті (підпункт 5.5.4). Перевірка практичного завдання полягає у встановленні відповідності змісту виконаного учасником завдання показникам (методичним вказівкам) з оцінювання цього завдання (підпункт 5.5.5). За результатами перевірки практичного завдання кожним членом екзаменаційної комісії виставляється індивідуальна оцінка роботи від 0 до 150 балів (підпункт 5.5.6). Після оцінювання практичного завдання усіма членами екзаменаційної комісії програмою виводиться остаточна оцінка учасника шляхом визначення середнього арифметичного бала на підставі індивідуальних оцінок з округленням до наближеного цілого числа або числа з десятковою частиною 0,5 (підпункт 5.5.8).

Бали за кожен етап іспиту визначаються окремо (пункт 5.6 розділу 5 Положення №185/зп-24).

Згідно з пунктом 5.7 розділу 5 Положення № 185/зп-24 максимально можливий бал на кожному етапі іспиту: тестування когнітивних здібностей - 60; тестування знань з історії української державності - 40; тестування загальних знань у сфері права - 50; тестування знань зі спеціалізації відповідного суду - 100; виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду - 150.

Кількість балів за кожне модельне судове рішення у разі виконання під час іспиту практичного завдання типу 2 визначається методичними вказівками з оцінювання практичного завдання (пункт 5.8 розділу 5 Положення № 185/зп-24).

У Методичних вказівках № 228/зп-24 визначено, що за кожне з двох судових рішень практичного завдання виставляється оцінка за шкалою 75 балів.

Також цими Методичними вказівками передбачено, за якими елементами здійснюється оцінка практичного завдання, зокрема, з адміністративної, господарської та цивільної спеціалізацій, та максимально можливу кількість балів, за якою може бути оцінений відповідний елемент (критерій), а саме:

1) мотивувальна частина оцінюється від 0 до 45 балів, з яких: доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився / не погодився з висновками суду першої інстанції, - 0- 16; мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі, - 0- 14; чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, - 0- 5; висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, - 0- 10;

2) резолютивна частина - від 0 до 22 балів, з яких: висновки суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги, - 0-10; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, - 0- 5; строк і порядок набрання постановою законної сили, - 0- 4; порядок і строк оскарження постанови, - 0- 3;

3) дотримання стилістики судового рішення - від 0 до 5 балів;

4) дотримання правил орфографії та пунктуації - від 0 до 3 балів.

У примітці до Методичних вказівок № 228/зп-24 визначено, що залежно від обставин справи, викладених в описовій частині постанови суду апеляційної інстанції, та виду судового рішення (про залишення оскарженого рішення без змін, його зміну чи скасування) ВККС може відступити від наведеної у Методичних вказівках структури та кількості виставлених балів за одним чи кількома елементами оцінювання, але не більше як на 10 %. У такому разі Комісія не може виходити за межі загальної кількості балів (75).

VІ. Позиція Верховного Суду

У контексті історії виникнення спору стисло нагадаємо, що суддя Недригайлівського районного суду Сумської області ОСОБА_1 брала участь у конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах (цивільна спеціалізація), оголошеному рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року №94/зп-23 (зі змінами). Втім, участь позивачки у конкурсі припинилася на першому етапі кваліфікаційного оцінювання та їй було відмовлено в допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди». Підставою тому послугувало те, що за результатами оцінювання екзаменаційною комісією практичних робіт, виконаних позивачкою, вона не набрала прохідний бал. Як наслідок, Комісія ухвалила рішення про визнання позивачки такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя в апеляційних загальних судах (цивільна юрисдикції).

Позивачка, не погоджуючись із діями членів ВККС щодо оцінювання виконаного нею практичного завдання у межах конкурсу та вважаючи протиправними рішення відповідача від 17 квітня 2025 року № 87/зп-25 і № 89/зп-25 у частині, яка стосується затвердження результатів виконаного нею практичного завдання, звернулася до суду з цим позовом.

При вирішенні цього спору Верховний Суд керуються наступним.

Відповідно до пункту 6.1 розділу 6 Положення № 185/зп-24 стадіями встановлення результатів іспиту є:

- затвердження кодованих результатів кожного етапу іспиту;

- затвердження декодованих результатів кожного етапу іспиту;

- затвердження загальних результатів іспиту.

Оскаржуваним рішенням від 17 квітня 2025 року № 87/зп-25 Комісія вирішила затвердити кодовані результати практичного завдання, виконаного 03- 07, 10 та 11 лютого 2025 року (цивільна спеціалізація), 12- 14 та 17- 21 лютого 2025 року (кримінальна спеціалізація) кандидатами на зайняття посад суддів в апеляційних загальних судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами).

Згідно з пунктом 6.3.1, 6.3.2 розділу 6 Положення № 185/зп-24 при затвердженні кодованих результатів іспиту Комісія розглядає документи, складені уповноваженими представниками.

Член Комісії - доповідач при підготовці до розгляду питання про затвердження кодованих результатів виконаних практичних завдань досліджує оцінки членів екзаменаційної комісії на предмет суттєвих розбіжностей в оцінках однієї роботи.

При встановленні розбіжності між найвищим і найнижчим балами, виставленими за практичне завдання окремими членами екзаменаційної комісії, у 20 і більше відсотків від максимально можливого бала така робота підлягає повторній перевірці іншою екзаменаційною комісією без участі осіб, які брали участь у первинному оцінюванні. Екзаменаційна комісія при оцінюванні роботи керується не «математичними», а змістовими міркуваннями щодо відповідної роботи.

У рішенні про затвердження кодованих результатів етапу іспиту зазначається: код учасника, бал учасника, результат етапу іспиту («успішно складено» або «не складено»).

У разі виконання учасником практичного завдання типу 2 у рішенні про затвердження кодованих результатів може не зазначатися результат («успішно складено» або «не складено».

З оскаржуваного рішення відповідача від 17 квітня 2025 року № 87/зп-25 Судом установлено, що як за структурою, так і змістовно воно відповідає нормам Положення № 185/зп-24, а саме: у додатку до цього рішення значиться під порядковим номером 628 код кандидата - 0040677 та бал - « 51», під порядковим 721 кандидата - 0035877, бал - « 50».

Рішенням від 17 квітня 2025 року № 89/зп-25 Комісія вирішила, зокрема:

- затвердити декодовані результати практичного завдання, виконаного 03- 07, 10 та 11 лютого 2025 року (цивільна спеціалізація), 12- 14 та 17- 21 лютого 2025 року (кримінальна спеціалізація) кандидатами на посади суддів апеляційних загальних судів у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року №94/зп-23 (зі змінами) (додаток 1);

- затвердити загальні результати першого етапу «Складання кваліфікаційного іспиту» кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів апеляційних загальних судів у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) (додаток 2);

- допустити 706 кандидатів на посади суддів апеляційних загальних судів, які успішно склали кваліфікаційний іспит, до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди» у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) (додаток 3);

- відмовити в допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди», визнати такими, що не підтвердили здатності здійснювати правосуддя в апеляційних господарських судах, припинити участь у кваліфікаційному оцінюванні та оголошеному рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах 780 кандидатів на посади суддів (додаток 4).

Отже, в оспорюваній позивачкою частині рішення ВККС від 17 квітня 2025 року №89/зп-25 стосується затвердження декодованих результатів практичного завдання та загальних результатів іспиту.

Згідно з підпунктом 6.4.2 пункту 6.4 розділу 6 Положення № 185/зп-24 у рішенні про затвердження декодованих результатів етапу іспиту зазначаються: прізвище, ім`я, по батькові учасника; код учасника; бал учасника; результат етапу іспиту («успішно складено» або «не складено»).

Відповідні відомості містить додаток 1 до оскарженого рішення Комісії.

Підпункт 6.5.3 пункту 6.5 розділу 6 Положення № 185/зп-24 визначає, що у рішенні про затвердження загальних результатів іспиту зазначаються: прізвище, ім`я, по батькові учасника; статус учасника: «кандидат на посаду судді» або «суддя»; інформація про участь в етапі іспиту (щодо кожного етапу іспиту окремо): код учасника; бал учасника; результат етапу іспиту («успішно складено» або «не складено»); загальний результат іспиту («успішно складено» або «не складено»); примітка щодо поважності причин неявки на іспит (для кандидатів на посаду судді місцевого суду та суддів, які виявили намір бути переведеними до іншого суду) заповнюється щодо учасників, які не з`явилися на один або більше його етапів: «визнано поважними» або «не визнано поважними»; дата затвердження результатів іспиту.

Зазначену інформацію містить додаток № 2 до оскарженого рішення Комісії.

За результатами одного етапу кваліфікаційного оцінювання судді ВККС ухвалює рішення щодо допуску судді до іншого етапу кваліфікаційного оцінювання (частина десята статті 85 Закону № 1402-VIII).

Ураховуючи положення частини п`ятої статті 74 Закону № 1402-VIII, зміст якої наведено вище та яка стосується умов, за яких кандидат на посаду судді вважається таким, що склав кваліфікаційний іспит з вибраної спеціалізації, Комісія у додатках 3, 4 до оскаржуваного рішення навела інформацію щодо допуску учасників конкурсу до наступного етапу кваліфікаційного оцінювання.

Оскаржуване рішення Комісії складається із вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частин, що відповідає нормам її Регламенту, затвердженого рішенням від 13 жовтня 2016 року № 81/зп-16.

Рішенням ВККС від 17 квітня 2025 року № 89/зп-25 припинено участь позивачки у кваліфікаційному оцінюванні та оголошеному рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах, тобто є рішенням, ухваленим за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання.

Виключні підстави, за яких може бути оскаржене та скасоване рішення ВККС, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання наведені у частині третій статті 88 Закону № 1402-VIII. Такими підставами є:

1) склад членів ВККС, який провів кваліфікаційне оцінювання, не мав повноважень його проводити;

2) рішення не підписано будь-ким із складу членів Комісії, який провів кваліфікаційне оцінювання;

3) суддя (кандидат на посаду судді) не був належним чином повідомлений про проведення кваліфікаційного оцінювання - якщо було ухвалено рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді з підстав неявки для проходження кваліфікаційного оцінювання;

4) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.

У позовній заяві ОСОБА_1 не посилається на обставини, визначені пунктами 1- 3 частини третьої статті 88 Закону № 1402-VIII. Наявності таких обставин не встановив і Суд.

Окрім того Суд уважає, що у спірних актах Комісії відповідно до чинного нормативного регулювання процедури кваліфікаційного іспиту належним чином наведено підстави, на яких вони ґрунтуються, є посилання на відповідні правові норми й опис обставини, щодо яких вони (норми) застосовані.

Все ж, ключовими доводами позивачки у вимірі обґрунтування пред`явленого позову є те, що під час оцінювання виконаних нею практичних робіт Комісія не дотрималася принципів об`єктивності, прозорості, рівності умов для кандидатів конкурсу.

У світлі цих доводів Верховний Суд насамперед відзначає, що повноваження ВККС у процедурі кваліфікаційного оцінювання є дискреційними.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року як дискреційне потрібно розуміти повноваження, яке адміністративний орган, ухвалюючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.

Дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, у межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). У контексті діяльності ВККС це означає, що Комісія має повноваження самостійно визначати критерії оцінювання в межах установленого законом порядку та обирати спосіб реалізації процедур кваліфікаційного оцінювання, з дотриманням правових норм.

На стадії виконання практичного завдання учасник кваліфікаційного іспиту пропонує своє бачення ідеального судового рішення, яке він виконує відповідно до наданих Комісією відомостей та у створених нею умовах. Натомість ВККС повинна забезпечити рівність умов для всіх учасників та оцінити виконані учасниками кваліфікаційного іспиту роботи крізь призму напрацьованих нею критеріїв оцінки, дотримуючись правил та принципів проведення іспиту.

Слід зауважити, що Велика Палата Верховного Суду уже неодноразово надавала оцінку діям ВККС у межах процедури кваліфікаційного оцінювання на такій стадії кваліфікаційного іспиту, як виконання практичного завдання, та сформував усталений підхід до вирішення такої категорії спорів (зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі № 800/166/17, від 08 жовтня 2019 року у справі № 9901/49/19, від 19 листопада 2019 року у справі №9901/90/19, від 16 вересня 2020 року у справі № 9901/100/19, від 27 квітня 2023 року у справі № 9901/260/19.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 жовтня у справі №9901/49/19, на яку посилається відповідач у відзиві, Велика Палата зазначила, що фіксація/відображення у будь-якій формі (зокрема і в екзаменаційній відомості) міркувань/висновків членів колегії Комісії, що проводили оцінювання практичного завдання, які до того ж встановлюють відповідність кандидата на посаду судді критеріям кваліфікаційного оцінювання за внутрішнім переконанням, щодо окремих показників/критеріїв, яким не відповідало виконане кандидатом завдання, не передбачено положеннями чинного законодавства, якими встановлено як порядок кваліфікаційного оцінювання, так і його методологію.

Водночас Комісія, відреагувавши на численні зауваження скаржників про незатвердження методики оцінювання результатів іспиту, показників та критеріїв оцінки практичного завдання, своїм рішенням від 17 липня 2024 року затвердила Методичні вказівки № 228/зп-24, які визначають підходи до оцінювання практичного завдання, виконаного кандидатами на посаду судді.

Ці Методичні вказівки містять орієнтовні показники оцінювання, елементи практичного завдання, що підлягають оцінюванню, та можливу кількість балів, оцінювання відповідного елементу в загальній оцінці і покликані забезпечити певний стандартизований підхід членів екзаменаційної комісії до перевірки робіт та уніфікацію оцінювання, а також є певним орієнтиром для кандидатів (учасників іспиту) і допомогою під час підготовки до виконання практичного завдання з урахуванням можливості розуміти розподіл балів.

Позивачка, у свою чергу, вказує на обов`язок ВККС не лише дотримуватися Методичних вказівок № 228/зп-24, але й достатнім чином наводити свої міркування щодо оцінки практичних завдань відповідно до шкали балів, визначеної цим вказівками. Інакше кажучи, позивачка вважає, що виключно відображення оцінки по кожному елементу практичного завдання відповідатиме вимозі вмотивованості негативного рішення ВККС стосовно неї.

Верховний Суд не може не погодитися із судженнями позивачки про неодмінність і важливість дотримання суб`єктом владних повноважень встановлених ним правил у нормативних документах, що регулюють його діяльність. Поряд із цим, Суд не вважає неправильною позицію Комісії про допоміжний характер Методичних вказівок № 228/зп-24.

Суд нагадує, що здійснюючи зовнішній публічний нагляд за дискреційними повноваженнями суб`єкта владних повноважень, суд повинен проконтролювати, чи не є викладені у його рішенні висновки щодо обставин у справі довільними та нераціональними, не підтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів, а не вдаватися до зміни обсягу дискреційних повноважень, оскільки це є предметом відповідного правового регулювання.

Як уже зазначалося, методика оцінювання учасників іспиту регламентована розділом 5 Положення № 185/зп-24, а порядок оцінювання результатів виконання практичного завдання визначено пунктом 5.5 розділу 5 цього Положення.

Цей порядок включає: визначення суб`єктів оцінювання, діапазон, в якому члени екзаменаційної комісії виставляють індивідуальні оцінки (від 0 до 150), випадки, коли робота учасника оцінюється у 0 балів, механізм виведення остаточної оцінки учасника.

Отже, результат оцінювання практичного завдання відбувається за бальною шкалою. Бал визначається за результатом оцінювання практичного завдання в цілому (загалом), а не його окремих елементів. Під час визначення результатів цього етапу не встановлено іншої форми оцінювання.

Таким чином, порядок оцінювання визначає суть перевірки практичного завдання, яка полягає у встановленні відповідності змісту виконаного учасником завдання показникам (методичним вказівкам) з оцінювання цього завдання.

Водночас, визначений пунктом 5.5 розділу 5 Положення № 185/зп-24 порядок оцінювання не містить вимог щодо виставлення оцінки окремо за певні елементи практичного задання. Таких вимог не містить і Закон № 1402-VIII.

За таких обставин, незазначення Комісією інформації про кількість балів, виставлених за кожен із визначених Методичними вказівками № 228/зп-24 елементів оцінювання, ще не свідчить про порушення відповідачем порядку оцінювання учасників іспиту.

Так само й ненаведення в оскарженому рішенні ВККС оцінки за кожний елемент оцінювання саме по собі не може підтверджувати те, що члени екзаменаційної комісії здійснили перевірку практичного завдання позивача без застосування чи без дотримання Методичних вказівок № 228/зп-24.

Аналогічний правовий підхід викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2025 року у справі № № 990/171/25 (провадження № 11-302заі25) з подібними правовідносинами.

Стосовно ж нерозуміння позивачкою критеріїв формування членами екзаменаційної комісії виставлених балів є її суб`єктивним ставленням до результату кваліфікаційного оцінювання та нічим іншим, як висловленням її особистих сумнівів щодо об`єктивності членів екзаменаційної комісії.

Із змісту позовної заяви убачається, що фактично позивачка не погоджується з кількістю балів, виставлених за виконане практичне завдання, та наполягає, що складені нею проєкти судових рішень, хоч і не є бездоганними і містять певні помилки, проте за формою та змістом відповідають вимогам процесуального закону.

Втім, на думку Суду, твердження позивачки щодо заниження виставлених їй балів є відображенням її власного погляду щодо якості виконаного практичного завдання, як результату її інтелектуальної діяльності. Натомість, внутрішнім розсудом щодо оцінювання її роботи наділені саме члени Комісії, які оцінюють виконану роботу загалом, а не її окремі елементи, дотримуючись водночас об`єктивності відповідного оцінювання.

Доводи позивачки не можна визнати обґрунтованими ще й через те, що складання практичного завдання передбачає анонімність, а саме: перевіряючи практичне завдання, члени екзаменаційної комісії не володіють інформацією про те, хто саме виконував практичне завдання, а тому не можуть виявити суб`єктивне ставлення до того чи іншого учасника конкурсу.

Саме анонімність кваліфікаційного іспиту, що узгоджується з частиною третьою статті 74 Закону № 1402-VIII, є основною гарантією для його учасників щодо дотримання відповідачем загальних принципів проведення іспиту та забезпечення відповідно до пункту 1.6 Положення № 185/зп-24 об`єктивності, неупередженості, прозорості та рівності.

Згідно з паперовими формами електронних документів - екзаменаційних відомостей оцінювання практичного завдання, виконаного позивачкою, - кожний член екзаменаційної комісії виставив індивідуальний бал за кожне модельне судове рішення, що підтверджується змістом екзаменаційних відомостей та, відповідно, підтверджує дотримання ВККС порядку оцінювання результатів виконання практичного завдання.

Додатковим, однак не єдиним і достатнім аргументом, який свідчить на користь того, що члени ВККС діяли у межах своїх повноважень, без вираження надмірного суб`єктивізму, є те, що немає істотних розбіжностей між індивідуальними балами, виставленими кожним членом екзаменаційної комісії за результатами перевірки практичного завдання ОСОБА_1 , та виставлення балів у межах загальної кількості балів (75), що визначена Методичними вказівками № 228/зп-24.

Натомість, позивачка, кажучи про порушення свого права через незазначення ВККС оцінок її роботи за окремими елементами згідно з Методичними вказівками № 228/зп-24, мала б пояснити, як це вплинуло на обґрунтування відповідного рішення, позаяк ці вказівки не містять переліку та змісту обґрунтувань чи мотивів, якими повинні керуватися члени екзаменаційної комісії.

Беручи до уваги зазначене Верховний Суд уважає, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені законом, з дотриманням принципів обґрунтованості, пропорційності та законності.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах щодо протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Верховний Суд дійшов висновку про те, що оскаржувані рішення ВККС від 17 квітня 2025 року № 87/зп-25 і № 89/зп-25 у частині, що стосується ОСОБА_1 , відповідають вимогам пункту 4 частини третьої статті 88 Закону № 1402-VIII щодо вмотивованості, не є свавільними, прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, відповідають критеріям, визначеним статтею 2 КАС України.

За таких обставин підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.

VІІ. Судові витрати

Ураховуючи результат розгляду справи та вимоги статті 139 КАС України, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 241- 243, 246, 250, 255, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Верховного Суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складене та підписане 02 грудня 2025 року.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

В.М. Соколов,

О.В. Кашпур,

Л.О. Єресько,

М.В. Білак,

В.Е. Мацедонська,

Судді Верховного Суду