Справа № 160/28951/24
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2025 року м. Дніпросправа № 160/28951/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 в адміністративній справі №160/28951/24 за позовом керівника Самарівської окружної прокуратури Данилова Дмитра Сергійовича в інтересах держави до Самарівської (Новомосковської) міської ради, Виконавчого комітету Самарівської (Новомосковської) міської ради, Управління по роботі з активами Самарівської Новомосковської) міської ради, треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , Комунальне підприємство «Міськсервіс» Самарівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Керівник Самарівської окружної прокуратури Данилов Дмитро Сергійович звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Самарівської (Новомосковської) міської ради, Виконавчого комітету Самарівської (Новомосковської) міської ради, Управління по роботі з активами Самарівської Новомосковської) міської ради, треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , Комунальне підприємство «Міськсервіс» Самарівської міської ради, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Самарівської (Новомосковської) міської ради (адреса: вул. Гетьманська, 14, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, 51200, ), виконавчого комітету Самарівської (Новомосковської) міської ради (адреса: вул. Гетьманська, 14, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, 51200, ) та управління по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради (адреса: вул. Українська, 12 м. Новомосковськ Дніпропетровської обл, 51200, ) в частині невжиття заходів щодо приведення в належний стан розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, що знаходиться за адресою: в районі будинку АДРЕСА_1 , на підставі паспортів прив`язки тимчасових споруд № 123 від 18 лютого 2022 року, № 127 від 01 квітня 2022 року, виданих на замовлення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ;

- скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 123 від 18 лютого 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 «Для здійснення підприємницької діяльності з реалізації торгівлі продовольчими товарами (надання в оренду) за адресою: АДРЕСА_1 »;

- скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 127 від 01 квітня 2022 року, виданий на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 «Для здійснення підприємницької діяльності з реалізації торгівлі продовольчими товарами (надання в оренду) за адресою: АДРЕСА_1 ».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 в адміністративній справі №160/28951/24 позов задоволено.

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджено матеріалами справи, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міського голови з заявами №№ С-2678, С-2678/1 від 16.12.2021 щодо відповідності намірів встановлення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності в районі буд. АДРЕСА_1 .

До заяв були долучені графічні матеріали на топографо-геодезичній основі М 1:500 із зазначенням бажаного місця розташування кожної окремої тимчасової споруди, площею до 30 кв.м, з прив`язкою до місцевості.

Отримавши погодження розміщення тимчасових споруд в районі буд. АДРЕСА_1 , відповідно до положень п. 2.6 Порядку №244 від 21.10.2011, ФОП ОСОБА_1 звернувся до начальника відділу містобудування, архітектури та реклами управління по роботі з активами виконавчого комітету Самарівської (Новомосковської) міської ради з додатковими заявами від 16.02.2022, долучивши до них схеми розміщення ТС; ескізи фасадів ТС у кольорі М 1:50 (для стаціонарних ТС), які виготовив суб`єкт господарювання, який має у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат, або архітектора, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат; технічні умовами щодо інженерного забезпечення (за наявності при підключенні ТС), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж.

Начальником відділу містобудування, архітектури та реклами управління по роботі з активами виконавчого комітету Самарівської (Новомосковської) міської ради Юлією Марченко в межах визначеного десятиденного терміну оформлено та надано наступні паспорти прив`язки тимчасових споруд:

- 18 лютого 2022 року на замовлення Сапожнікова Валерія Борисовича «Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: Дніпропетровська область, м. Самар (Новомосковськ), в районі вул. Гетьманська, 16» з реєстраційними № 123 зі строком дії до 18.04.2027;

- 01 квітня 2022 року на замовлення ОСОБА_1 «Для здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі за адресою: Дніпропетровська область, м. Самар (Новомосковськ), в районі вул. Гетьманська, 16» з реєстраційними №127 зі строком дії до 01.04.2027.

Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області листами № 8320/41/19/01- 2022 від 27.10.2022, № 589/41/19/01-2023 від 18.01.2023 повідомило Новомосковську міську раду про виявлені порушення Закону України «Про автомобільні дороги», ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ від 30.03.1994 за № 198, та акцентувало увагу на необхідність їх усунення, зокрема шляхом вжиття необхідних заходів впливу до причетних осіб та/або організацій, спрямованих на демонтаж або зміну місць розташування вищевказаних тимчасових споруд торговельно-побутового призначення.

Виконавчим комітетом Самарівської (Новомосковської) міської ради надано відповідь №1483/0/2-22 від 23.11.2022, в якій зазначено, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється відповідно до Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011, підставою для розміщення тимчасових споруд є паспорт прив`язки тимчасових споруд. Також у листі зазначається, що Порядком не передбачено погодження розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності з уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до інформації управління патрульної поліції в Дніпропетровській області №10931/41/19/03.2024 від 17.08.2024 на перехресті вул. Гетьманська та вул. 195-ї Стрілецької Дивізії (в районі буд. № 16) в м. Самар (Новомосковську) Дніпропетровської області розташовані тимчасові споруди торговельно-побутового призначення з порушеннями вимог ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» та ПКМУ № 198 від 30.03.1994 року «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» та інших чинних норм та стандартів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (розміщені за межами тротуарів на відстані ближче ніж 2 м від нього, ближче ніж 10 м від краю проїзної частини вулиці, ближче ніж 50 м до перехрещень вулиць та пішохідних переходів).

Новомосковською окружною прокуратурою направлялися листи в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 02.08.2024 за №62-4212вих24, від 18.10.2024 за №62-5646вих24 до Новомосковської (Самарівської) міської ради та її виконкому, в яких повідомлялося про встановлені факти порушення законодавства.

Виконкомом Новомосковської міської ради надано відповіді на листи прокуратури № 1953/0/2-24 від 03.09.2024, № 2444/0/2-24 від 25.10.2024.

До відповідей долучено копії звернень щодо можливості розміщення тимчасових споруд та надано відповіді на поставлені у листах питання.

Інформації про вчинення дій, спрямованих на усунення порушень законодавства відповіді не містять.

Міська рада зауважує на необхідності ознайомлення з висновком експерта.

Управління по роботі з активами Самарівської (Новомосковської) міської ради окружною прокуратурою листами в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 06.09.2024 №62-4771вих24, від 11.09.2024 № 62-4840вих-24, повідомлялося про виявлені порушення.

Управлінням по роботі з активами Новомосковської (Самарівської) міської ради надано відповіді № 761 від 25.09.2024, № 686 від 13.09.2024, №821 від 24.10.2024 до яких долучено запитані прокуратурою документи та зазначено про необхідність ознайомлення з висновком експерта.

Відповідно до висновку проведеної під час досудового розслідування судової будівельно-технічної експертизи № СЕ-19/104-23/26684-БТ від 29.09.2023 встановлено:

- відстань від ТС №123 до магазину, який розташовано зі сторони вул. 195 Стрілецької дивізії, як фактично, так і відповідно до виданого паспорту прив`язки складає 9,0 м.; до проїзної частини 1,7 м., до перехрестя 34,9 м.;

- відстань від ТС №127 до магазину, який розташовано зі сторони вул. 195 Стрілецької дивізії, як фактично, так і відповідно до виданого паспорту прив`язки складає 9,0 м; до проїзної частини 5,2 м, до перехрестя 28,2 м.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституція України визначає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках (пункт третій частини першої статті 131-1).

Конституційний Суд України у Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 роз`яснив, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Щодо суті заявлених позовних вимог, колегія суддів виходить з наступного.

Механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності регулюється Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 р. №3038-VI, (далі - Закон № 3038-VI), Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 21.10.2011 р. № 244(далі - Порядок № 244), з урахуванням вимог Закону № 280/97-ВР.

Відповідно до ч.2 ст.28 Закону № 3038-VI тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Частиною третьою статті 28 Закону № 3038-VI визначено, що розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (частина четверта статті 28 Закону № 3038-VI).

Змістом статті 21 Закону № 2807-IV визначено, що малі архітектурні форми є елементами (частинами) об`єктів благоустрою.

Мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Згідно із частиною другою статті 4 Закону № 3038-VI суб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

На виконання частини четвертої статті 28 Закону № 3038-VI наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 р. № 244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності" затверджено Порядок № 244, який визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку № 244 тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

За визначеннями, наведеними у пунктах 1.4-1.5 Порядку № 244 (у відповідній редакції) паспорт прив`язки ТС - це комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС та благоустрій прилеглої території на топографо-геодезичній основі М 1:500, інженерне забезпечення, зовнішній архітектурний вигляд ТС та напрям підприємницької діяльності;

схема розміщення ТС - це графічні матеріали, виконані на топографо-геодезичній основі М 1: 500 суб`єктом господарювання, який має у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат, або архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, які відображають розміщення ТС із прив`язкою до місцевості (будівлі, споруди, інженерні мережі тощо), планувальними обмеженнями та зазначенням заходів щодо благоустрою та озеленення прилеглої території (розташування квітників, під`їздів, урн, влаштування дорожнього покриття або мощення фігурними елементами тощо);

стаціонарна ТС - це споруда, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей і по зовнішньому контуру площу до 30 кв.м.

Згідно із пунктами 2.2. та 2.3 Порядку № 244 замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.

До заяви додаються: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1 : 500 кресленнями контурів ТС з прив`язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування/прізвище, ім`я та по батькові (за наявності)/місцезнаходження ТС/контактна інформація) та напрям підприємницької діяльності.

Цей перелік документів є вичерпним.

Приписами пункту 2.4 Порядку № 244 передбачено, що для визначення відповідності намірів щодо місця розташування ТС містобудівній документації, будівельним нормам відповідний комплект документів направляється до органу з питань містобудування та архітектури сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації.

Відповідно до пункту 2.6 Порядку № 244 для оформлення паспорта прив`язки ТС замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив`язки ТС, до якої додає: схему розміщення ТС (додаток 1); ескізи фасадів ТС у кольорі М 1: 50 (для стаціонарних ТС), які виготовляє суб`єкт господарювання, який має у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1); технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж.

Зазначені документи замовником отримуються самостійно.

Паспорт прив`язки ТС надається органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви. Паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (пункти 2.7, 2.10 Порядку № 244).

Згідно із пунктами 2.11, 2.12 Порядку № 244 паспорт прив`язки ТС включає:

титульний аркуш із зазначенням реквізитів замовника (найменування/прізвище, ім`я та по батькові (за наявності)/місцезнаходження ТС/контактна інформація) та напряму підприємницької діяльності;

схему розміщення ТС, виконану на топографо-геодезичній основі у масштабі 1: 500;

ескізи фасадів ТС у кольорі М 1 : 50 (для стаціонарних ТС);

технічні умови щодо інженерного забезпечення ТС, отримані замовником у балансоутримувача відповідних мереж.

Цей перелік документів є вичерпним.

Паспорт прив`язки ТС підписується керівником (заступником керівника) відповідного органу з питань містобудування та архітектури сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації.

При цьому згідно із пунктом 2.18 Порядку № 244 продовження строку дії паспорта прив`язки ТС здійснюється за заявою замовника, шляхом зазначення нової дати, підпису та печатки у паспорті прив`язки ТС органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу відповідної ради, районної державної адміністрації.

У разі змін, які відбулися у містобудівній документації на місцевому рівні, будівельних нормах, розташуванні існуючих будівель і споруд, інженерних мереж або з ініціативи суб`єкта господарювання, паспорт прив`язки ТС може переоформлюватись на строк дії цього паспорта прив`язки ТС або на новий строк (пункт 2.19 Порядку № 244).

За правилами пункту 2.5 Порядку № 244 про відповідність намірів замовника щодо місця розташування ТС містобудівній документації, будівельним нормам замовник повідомляється відповідним органом з питань містобудування та архітектури письмово протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідного комплекту документів або замовнику надається аргументована відмова щодо реалізації намірів розміщення ТС.

Згідно із пунктом 2.26 Порядку № 244 дія паспорту прив`язки ТС анулюється за таких умов: недотримання вимог паспорта прив`язки ТС при її встановленні; не встановлення ТС протягом 6 місяців з дати отримання паспорта прив`язки ТС; надання недостовірних відомостей у документах, зазначених у пункті 2.6 цього Порядку, під час підготовки паспорта прив`язки ТС.

За висновками щодо застосування норм права, викладеними у постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 821/140/18 та від 24 січня 2020 року у справі № 821/235/18, тимчасова споруда для провадження підприємницької діяльності є елементом благоустрою, розміщення якої має відповідати, у тому числі, Єдиним правилам ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 (далі Єдині правила № 198) та здійснюватися на підставі дозвільного документу паспорта прив`язки, який видає (продовжує строк дії) відповідний орган з дотриманням вимог вищевказаної постанови.

Це означає, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності повинне відповідати усім вимогам закону, містобудівної документації, будівельним, санітарним, протипожежним, екологічним та іншим нормам, державним стандартам і правилам, локальним нормативно правовим актам органів місцевого самоврядування та іншим актам, дотримання яких вимагається під час перевірки намірів замовника щодо розташування таких споруд.

Відповідність намірів замовника щодо розташування тимчасових споруд вищезгаданим нормативам безперервно повинна бути забезпечена і зберігатись починаючи з моменту звернення зацікавленої особи за отриманням дозвільного документа у вигляді паспорта прив`язки і в подальшому, під час вирішення питання про його оформлення (видачу), переоформлення та продовження строку дії, упродовж усього часу розміщення тимчасових споруд.

Недотримання встановлених законодавством вимог до розміщення тимчасових споруд погіршує умови для життєдіяльності територіальної громади в цілому та кожного її члена окремо, може загрожувати протипожежній, санітарній та екологічній безпеці тощо, а у спірних правовідносинах безпеці учасників дорожнього руху та відвідувачів таких споруд, негативно впливає на безпечні для життя і здоров`я умови перебування на території відповідного населеного пункту, створює ризики настання аварій, інших надзвичайних ситуацій.

Згідно із пунктом 20 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ від 30.03.1994 р. №198 (далі - Єдині правила), у межах смуги відведення автомобільних доріг загального користування та "червоних ліній" вулиць і доріг міст та інших населених пунктів забороняється розміщувати будь-які споруди або об`єкти без дотримання вимог ст.37 Закону України "Про автомобільні дороги".

Погодження проектів будівництва, реконструкції і ремонту автомобільних доріг, залізничних переїздів, комплексів дорожнього сервісу та інших споруд у межах смуги відведення автомобільних доріг або "червоних ліній" міських вулиць і доріг здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції на підставі абзацу п`ятого частини першої статті 52-3 Закону України "Про дорожній рух".

Згідно із пунктом 25-2 Єдиних правил, тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності на автомобільних дорогах розміщуються відповідно до статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а у разі їх розміщення у межах смуги відведення автомобільних доріг або "червоних ліній" міських вулиць і доріг - за погодженням з відповідним підрозділом Національної поліції відповідно до абзацу п`ятого частини першої статті 52-3 Закону України "Про дорожній рух".

Пунктом 26 Єдиних правил встановлено, що розміщення малих архітектурних форм на вулицях і дорогах міст та інших населених пунктів здійснюється відповідно до частини другої статті 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" та містобудівної документації з урахуванням вимог абзацу четвертого частини першої статті 52-3 Закону України "Про дорожній рух". Малі архітектурні форми та тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності розміщуються із дотриманням вимог техніки безпеки та із забезпеченням видимості дорожніх знаків, світлофорів, перехресть, пішохідних переходів, зупинок транспорту загального користування.

Відповідно до пункту 27 Єдиних правил, у населених пунктах малі архітектурні форми (крім кіосків для продажу проїзних квитків на зупинках громадського транспорту) розміщуються за межею тротуару, пішохідних доріжок, але й на відстані не менше ніж 1 метр, але не ближче ніж 5 метрів до проїзної частини доріг і вулиць.

Аналогічний правова позиція викладена Верховним Судом у постанові 18 липня 2024 року у справі № 440/6758/21.

Пунктом 28 Єдиних правил передбачено, що на вулицях і дорогах міст та інших населених пунктів, де відповідно до містобудівної документації або проекту будівництва існуючі будинки, споруди та огорожа розміщені на відстані менше ніж 5 метрів від проїзної частини, розміщення малих архітектурних форм, тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності допускається в одну лінію з фасадами будівель, споруд або огорожі.

Допускається розміщення малих архітектурних форм, тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на тротуарах та пішохідних доріжках, коли їх ширина перевищує ту, що передбачена ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій», та забезпечено безпечне і безперешкодне пересування пішоходів та маломобільних груп населення (ширина залишкової пішохідної зони повинна бути не менше тієї, що передбачена ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій»). В охоронних зонах інженерних комунікацій допускається розміщувати малі архітектурні форми за обов`язковим погодженням з організаціями, які експлуатують ці комунікації. Відповідно до п.35 Єдиних правил забороняється розміщувати малі архітектурні форми та тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності: без дотримання вимог ДБН В.2.3-4:2015 «Автомобільні дороги. Частина I. Проектування. Частина II. Будівництво», ДБН В.2.3-5:2018 «Вулиці та дороги населених пунктів» у частині забезпечення видимості; ближче ніж за 20 метрів до перехресть; на штучних спорудах (крім випадків, коли розміщення цих споруд передбачено проектом будівництва або реконструкції, погодженим та затвердженим в установленому порядку).

Згідно із п.3.7.4 національного стандарту ДСТУ 3587-97 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди» забороняється розміщувати споруди торговельно-побутового призначення - ближче ніж 50 м до перехрещень вулиць та пішохідних переходів. Відповідно до п.5.4 ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі» тимчасові споруди сезонної торгівлі, павільйони, кіоски тощо повинні розмішуватися до будівель та інших споруд на відстані, яку слід приймати залежно від ступеня їх вогнестійкості з ДБН 360-92**, але не менше 10 м.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджено матеріалами справи, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області листами № 8320/41/19/01-2022 від 27.10.2022, № 589/41/19/01-2023 від 18.01.2023 повідомило Самарівську (Новомосковську) міську раду про виявлені порушення Закону України «Про автомобільні дороги», ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ від 30.03.1994 за № 198, та акцентувало увагу на необхідність їх усунення, зокрема шляхом вжиття необхідних заходів впливу до причетних осіб та/або організацій, спрямованих на демонтаж або зміну місць розташування вищевказаних тимчасових споруд торговельно-побутового призначення.

Відповідно до інформації управління патрульної поліції в Дніпропетровській області №10931/41/19/03.2024 від 17.08.2024 на перехресті вул. Гетьманська та вул. 195-ї Стрілецької Дивізії (в районі буд. № 16) в м. Самар (Новомосковську) Дніпропетровської області розташовані тимчасові споруди торговельно-побутового призначення з порушеннями вимог ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» та ПКМУ № 198 від 30.03.1994 року «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» та інших чинних норм та стандартів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (розміщені за межами тротуарів на відстані ближче ніж 2 м від від нього, ближче ніж 10 м від краю проїзної частини вулиці, ближче ніж 50 м до перехрещень вулиць та пішохідних переходів).

Відповідно до інформації, наданої Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області в листі від 17.08.2024 року, звернення щодо погодження тимчасових споруд в районі вул. Гетьманська, 16, в м. Новомосковську розташування стаціонарних тимчасових споруд не надходили.

Відповідно до висновку проведеної під час досудового розслідування судової будівельно-технічної експертизи № СЕ-19/104-23/26684-БТ від 29.09.2023 встановлено:

- відстань від ТС №123 до магазину, який розташовано зі сторони вул. 195 Стрілецької дивізії, як фактично, так і відповідно до виданого паспорту прив`язки складає 9,0 м.; до проїзної частини 1,7 м., до перехрестя 34,9 м.;

- відстань від ТС №127 до магазину, який розташовано зі сторони вул. 195 Стрілецької дивізії, як фактично, так і відповідно до виданого паспорту прив`язки складає 9,0 м; до проїзної частини 5,2 м, до перехрестя 28,2 м.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що розташування тимчасових споруд не відповідає: вимогам п.5.4 ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі», оскільки відстань від тимчасових споруд до кам`яних 5-ти та 4-ти поверхових житлових будинків менше 10 м.; абз. 2 п. 27 Єдиних правил ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994, оскільки відстань від тимчасових споруд до проїзної частини менше 5 м; п. 25-2 Єдиних правил ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994, оскільки розміщення тимчасових споруд не узгоджено з відповідним підрозділом Національної поліції; п. 28,35 Єдиних правил ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994, оскільки розміщення тимчасових споруд не узгоджено з відповідним організаціями, що експлуатують інженерні комунікації; додатку 3.1 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», оскільки протипожежна відстань до житлових будинків складає менше 10 м; - п. 3.7.4 ДСТУ 3587-97 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди» оскільки відстань до перехресних вулиць та пішохідних переходів менше 50 м.

Суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 07.08.2023 року у справі №440/7204/21 дійшов висновку про те, що хоча й відповідність намірів замовника щодо місця розташування тимчасової споруди здійснюється саме на етапі оформлення, а не продовження строку дії паспорта прив`язки, відповідачі у спірних правовідносинах, будучи зобов`язаними діяти насамперед в інтересах та від імені територіальної громади, встановивши порушення вимог закону щодо розміщення належних третій особі тимчасових споруд (якщо таке порушення дійсно мало місце), повинні були виправити власну ж помилку, допущену під час прийняття рішення про оформлення і видачу паспорта прив`язки на такі споруди, і вжити передбачених законом заходів для приведення місця їх розміщення у відповідність вимогам законодавства, або ж відмовити у продовженні строку дії такого дозвільного документа, у подальшому розміщенні споруд.

За висновком Верховного Суду у такому випадку не порушується баланс публічних і приватних (індивідуальних) інтересів, оскільки такі дії покликані відновити законність та правовий порядок в у сфері спірних правовідносин, повернути їх у законні рамки і при цьому забезпечити дотримання інтересів широкого кола осіб територіальної громади міста, запобігти негативним наслідкам, що можуть настати у зв`язку з недотриманням встановленого законодавством порядку розміщення тимчасових споруд, вимог щодо місця їх розташування.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду інстанції про те, що у спірних відносинах відповідачі діяли не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а оспорювані рішення не відповідають вимогам частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим наявні підстави для їх скасування.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, апелянтом не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 в адміністративній справі №160/28951/24, - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 в адміністративній справі №160/28951/24, - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків, встановлених цим пунктом.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Сафронова