Справа № 440/14472/25
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/14472/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В. розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 63 від 24.06.2025 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №63 від 25.06.2025 про відмову у перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження за липень 1986 року та жовтень 1986 року, в розмірі відшкодування фактичних збитків на підставі довідки ВАТ "Кременчуцький річковий порт" від 08.12.2008 № 156;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження за липень 1986 року та жовтень 1986 року на підставі довідки ВАТ "Кременчуцький річковий порт" від 08.12.2008 № 156, починаючи з 01 грудня 2022 року з урахуванням проведених виплат.

Позов обґрунтований тим, що ГУ ПФУ в Полтавській області протиправно відмовило позивачу в перерахунку пенсії на підставі довідки ВАТ "Кременчуцький річковий порт" від 08.12.2008 № 156.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Кременчуцьким об`єднаним управлінням ПФУ було здійснено перерахунок пенсії відповідно до якої основний розмір пенсії від середнього заробітку становить 65384,91, що своє підтвердження знаходить і у рішенні Полтавського окружного адміністративного суду, справа №440/13291/24, де пенсійний фонд у своєму відзиві на позовну заяву підтверджує факт отримання ОСОБА_1 максимального розміру пенсії 23610,00 грн. та основний розмір пенсії від середнього заробітку 65384,91 грн., тобто навіть під час написання заяви про перерахунок пенсії та її виплату відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року № 2-р(ІІ)2024 та під час судових засідань та апеляційного оскарження жодного зауваження до довідки не надходило.

Відповідно до довідки №156 від 08.12.2008, виданої ВАТ "Кременчуцький річковий порт", яка має усю необхідну інформацію стосовно відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", наявні табеля робочого часу, розрахункова відомість, а також листи та накази на підставі яких нараховувалась заробітна плата.

Згідно протоколу/розпорядження щодо призначення/перерахунку пенсії (дані з електронної пенсійної справи станом на 28.02.2024) відповідачем встановлено основний розмір пенсії від середнього заробітку в розмірі 65384,91 грн., однак обмежено її виплату у розмірі 23610 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду справа № 440/13291/24 рішення набрало законної сили 14.04.2025. Відповідно до якого Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 20.03.2024 нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням надбавок, доплат, підвищень та індексації, без обмеження загального розміру пенсії максимальним розміром, за вирахуванням фактично сплачених сум.

Рішенням відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 24.06.2025 №63 та рішенням відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 25.06.2025 №63було скасовано перерахунок пенсії з 01.12.2022 з урахуванням довідки за період роботи в зоні відчуження від 08.12.2008 № 156.

Позивач не погоджуючись із вказаними рішеннями пенсійного органу, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Так, згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (Закон №1058) за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі по тексту - Закон №1058-IV) перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Статтею 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05 листопада 1991 року передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28 листопада 1991 року (далі - Закон №796- XII) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Пунктом 13 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Статтею 9 Закону №796-XII визначено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;

4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Відповідно до статті 10 Закону № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі, проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно примітки "*" тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Частиною 1, 2 статті 54 Закону № 796-XII встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Отже, особи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та є інвалідами ІІ групи по захворюванню, що пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до статті 54 Закону № 796-XII мають право на пенсію по інвалідності та можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Позивач отримує пенсію по інвалідності як інвалід другої групи відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Підставою для неприйняття до уваги вказаної довідки слугує висновок суду про те, що спірна довідка не може бути підставою для перерахунку позивачу пенсії в разі втрати годувальника, оскільки АТ "Кременчуцький річковий порт" (ВАТ "Кременчуцький річковий порт") () не є правонаступником Чорнобильської ремонтно-експлуатаційної бази флоту, де працював позивач, та не є архівною установою. Одночасно суд зауважив, що позивач не позбавлений можливості здійснення перерахунку його пенсії в зоні відчуження в м. Чорнобиль за місцем роботи на Чорнобильській ремонтно-експлуатаційній базі флоту у випадку надання відповідної довідки, виданої належним суб`єктом, зокрема архівним відділом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Суд зазначає, що на момент видачі вказаної довідки у відповідача не було зауважень щодо її форми та змісту, така довідка видана на підставі первинних документів та сумніви щодо її достовірності відсутні. При цьому зауважень щодо органу, який видав спірну довідку, також не висловлено. Слід зазначити, що протягом всього періоду коли чоловік позивачки отримував пенсію, спірна довідка враховувалася для розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії.

Крім того, судовим розглядом встановлено, що наказом ГУРФ при РМ УРСР від 12 листопада 1987 року №343 Чорнобильська ремонтно-експлуатаційна база флоту, яка була розташована у місті Чорнобиль, ліквідована з 01 січня 1988 року, а архівні документи були передані у ВАТ Кременчуцький річковий порт на зберігання.

Листом Архівного відділу Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №02-06/4/0502-У від 10 квітня 2023 року, а також додатково на запит суду апеляційної інстанції повідомлено про те, що документи з особового складу Чорнобильської ремонтно-експлуатаційної бази флоту прийняті на архівне зберігання до архівного відділу Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 07 лютого 2014 року (акт приймання-передавання документів від 07 лютого 2014 року №1).

Водночас факт того, що архівні документи Чорнобильської ремонтно-експлуатаційної бази флоту передані до архівної установи лише 07.02.2014, не може нівелювати юридичну силу тих довідок, які були видані підприємством, що було відповідальне за збереження архівних документів (в даному випадку ВАТ Кременчуцький річковий порт, тобто фактично здійснював функцію правонаступника.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує наказ № 343 від 12.11.1987 Головного управління річкового флоту при Раді Міністрів УРСР про передачу основних фондів Чорнобильської ремонтно-експлуатаційної бази флоту Кременчуцькому річковому порту.

З наведеного суд вбачає, що оскільки окремим нормативно-правовим актом визначено, що архівні документи Чорнобильської ремонтно-експлуатаційної бази флоту передані Кременчуцькому річковому порту на зберігання та враховуючи те, що спірна довідка видана в період коли відповідальним за збереження архівних документів був АТ "Кременчуцький річковий порт" (ВАТ "Кременчуцький річковий порт"), то довідка про заробітну плату за роботу в зоні відчуження, виданої АТ "Кременчуцький річковий порт" від 08.12.2008 № 156, на ім`я ОСОБА_1 , має враховуватися для обчислення пенсії.

З огляду на встановлені обставини та вищевикладене правове регулювання, суд дійшов висновку, що видана АТ "Кременчуцький річковий порт" довідка № 6 від 19 січня 1998 року, в якій містяться відомості про заробіток ОСОБА_1 за роботу в населеному пункті в зоні відчуження м. Чорнобиль за місцем роботи ЧРЕБ (Чорнобильській ремонтно-експлуатаційній базі) флоту, може бути підставою для перерахунку позивачу пенсії в разі втрати годувальника з урахуванням зазначеного в такій довідці заробітку, оскільки АТ "Кременчуцький річковий порт" (ВАТ "Кременчуцький річковий порт") () був відповідальний за збереження архіву Чорнобильської ремонтно-експлуатаційної бази флоту та на момент видачі такої довідки (січень 1998 року) мав повноваження видавати такі довідки.

Суд зауважує, що питання дійсності довідки може порушуватися лишу у тому випадку якби така довідка була видана не на підставі первинних документів та після того, коли архів Чорнобильській ремонтно-експлуатаційній базі було передано до Архівного відділу Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Враховуючи, що спірна довідка видана на підставі первинних документів, сумніви у достовірності даних, які зазначені в довідці відсутні, відповідачем не спростовано правомірність видання такої довідки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач від сплати судового збору звільнений, як особа з інвалідністю другої групи.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третя статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Даних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 при розгляді справи 200/14113/18-а.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до наданих до позовної заяви документів ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4542,00 грн.

Так, на підтвердження понесених позивачем витрат з правничої допомоги до матеріалів справи надано: 1) договір про надання правової допомоги №01092025 від 01.09.2025; 2) акт про приймання-передачі наданих правничих послуг №27/09 від 27.09.2025; 3) виписка з рахунку на суму 4542,00 грн; 4) ордер про надання правничої (правової) допомоги серії ВІ №1239834.

Згідно з пунктом 3.2 договору про надання правової допомоги №01092025 від 01.09.2025 вартість послуг за даним договором складає одна година роботи адвоката 757,00 грн.

Відповідно до пункту 1 акту про прийняття-передачі наданих правничих послуг №27/09 від 27.09.2025 адвокат з 01 вересня 2025 року по 27 вересня 2025 року надав клієнту юридичні послуги відповідно до договору про надання правничої допомоги №01092025 від 01.09.2025 року, а клієнт прийняв надані послуги, а саме: зустріч з клієнтом в оговорений раніш час, написання заяви стосовно перерахунку пенсії відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року №2-р(ІІ)2024, ознайомлення з отриманою відповіддю - 2,5 год., що складає 1892,50 грн.; підготовка, складання позовної заяви про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, відправка позовної заяви до Полтавського окружного адміністративного суду, 3,5 години, що складає 2649,50 грн. Загальна вартість послуг за період, вказаний в пункті 1 акту, становить 4542,00 грн.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву заперечував щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, та зазначав, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Оцінюючи заперечення представника відповідача щодо відшкодування витрат на професійну правничу, суд зазначає, що доводи представника відповідача загалом зводяться виключно до цитування положень нормативно-правових актів та не містять обґрунтувань щодо неспівмірності або завищення розміру витрат.

Аналізуючи надані документи у взаємозв`язку з фактичними обставинами цієї справи, суд враховує, що визначений адвокатом та клієнтом розмір гонорару відповідає складності справи, підтверджений документально, а тому підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 139, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 63 від 24.06.2025 року та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 63 від 25.06.2025 року про відмову у перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження за липень 1986 року та жовтень 1986 року, в розмірі відшкодування фактичних збитків на підставі довідки ВАТ "Кременчуцький річковий порт" від 08.12.2008 № 156.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження за липень 1986 року та жовтень 1986 року на підставі довідки ВАТ "Кременчуцький річковий порт" від 08.12.2008 № 156, починаючи з 01 грудня 2022 року з урахуванням проведених виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4542,00 (чотири тисячі п`ятсот сорок дві гривні).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко