Справа № 400/12127/24
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 грудня 2025 р. № 400/12127/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Біоносенко В. В., розглянув в порядку письмового провадження клопотання про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2
проСт. 382 судовий контроль,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 р. по справі №400/12127/24 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 22.09.2022 року по 19.05.2023 року грошового забезпечення, а також виплачених за цей період грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704, з урахуванням виплачених сум; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 за період з 22.09.2022 року по 19.05.2023 року провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення, а також виплачених за цей період грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні позову ОСОБА_1 в частині позовних вимог про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення за період з 20.05.2023 по 10.06.2024 відмовлено.

13.03.2025 представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу в розмірі 20000 гривень.

03.04.2025 ухвалою суду в задоволенні клопотання про поновлення строку на подання доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відмовлено. Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу по справі №400/12127/24, залишено без розгляду з тих підстав, що позивачем пропущений строк передбачений ч.7 ст.139 КАС України.

02.10.2025 від позивача надійшла заява про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення МОАС від 06.03.2025 по справі №400/12127/24. Необхідність встановлення судового контролю обумовлена тим, що станом на день подання заяви відповідачем судове рішення по справі №400/12127/24 не виконано.

20.10.2025 ухвалою суду заяву ОСОБА_1 задоволено, встановлено судовий контроль, поклавши на Військову частину НОМЕР_1 зобов`язання подати протягом трьох місяців з моменту набрання законної сили цієї ухвали по справі № 400/12127/24 звіт про виконання судового рішення.

24.10.25 представником позивача заявлено клопотання про ухвалення додаткового судового рішення у справі №400/12127/24, яким вирішити питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме стягнути з військової частини НОМЕР_1 судові витрати у вигляді професійної правничої допомоги у розмірі 15000 гривень.

03.11.2025 ухвалою суду призначено розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення в порядку письмового провадження із встановленням строку відповідачу для висловлення своєї позиції стосовно заявленого клопотання про ухвалення додаткового судового рішення.

Відповідач своїм правом не скористався, своєї позиції стосовно заявленого клопотання про ухвалення додаткового судового рішення не висловив.

Суд розглянув заяву щодо винесення додаткового судового рішення у порядку письмового провадження без виклику сторін та проведення судового засідання.

Під час подання заяви про встановлення судового контролю, представником позивача заявлено про понесення судових витрат на правову допомогу в орієнтованому розмірі 15000 гривень.

24.10.2025 представником позивача надані докази про понесення витрат з надання правової допомоги у сумі 15000 грн: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер, договір №197 від 15.10.2024 про надання правничої допомоги, додаткову угоду №23/10 від 23.10.2025, Акт наданої правничої допомоги від 23.10.2025. Щодо доказу сплати, то представник позивача зазначив, що згідно п. 3 Додаткової угоди №23/10 від 23.10.2025 передбачено, що сторони погодили оплату послуг протягом 30 днів з моменту ухвалення судового рішення по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частиною 2 ст. 134 КАС України передбачено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч. 5 ст. 134 КАС України, витрати на правничу допомогу мають бути підтверджені належними доказами та бути співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналіз вищезазначених положень КАС України дає підстави вважати, що розмір таких витрат визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботі.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Разом з цим, в даному випадку представником позивача заявлено про ухвалення додаткового рішення та понесення судових витрат під час подання заяви в порядку виконання судового рішення, а не в порядку розгляду справи.

Натомість, ст.134 КАС України, пов`язує правничу допомогу з підготовкою до розгляду справи та збір доказів. Відповідно до визначення правничої допомоги у ч.3 ст.134 КАС України, її відшкодування не розповсюджується на питання пов`язання з виконанням судового рішення.

Тобто, позивачем подано заяву про відшкодування витрат на правову допомогу з питань, які ст.134 КАС України не включає до судових витрат.

Суд звертає увагу, що питання судових витрати вирішується судом або у рішенні по суті справи, або у додатковому рішенні, ухваленому на підставі заяви сторони, яка подана в порядку ч.7 ст.139 КАС України. У цьому випадку, стороною позивача така заява була подана ще 13.03.2025 і судом вже було це питання розглянуто ухвалою від 03.04.2025.

У цьому випадку, стороною позивача штучно створюються умови для перегляду рішення суду прийнято з приводу правничої допомоги по цій справі в ухвалі від 03.04.2025, що є неприйнятним з точку зору юридичної визначеності.

Таким чином, в даному випадку, суд приходить до висновку про необхідність залишення заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення та вирішення питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 143, 248, КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення та стягнення з військової частини НОМЕР_1 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 гривень, відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

3. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень КАС України.

Суддя В. В. Біоносенко