Справа № 280/8724/25
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року Справа № 280/8724/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 25.06.2025 № 40 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 20.07.1993 по 30.06.2000;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком, призначеної за його заявою про призначення пенсії від 14.05.2025, із зарахуванням до його страхового стажу періоду роботи з 20.07.1993 по 30.06.2000, з часу її первинного призначення.

Ухвалою суду від 07.10.2025 позовну заяву залишено без руху. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 21.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що з 15.10.2024 позивачу було призначено пенсію відповідно до п.14-6.2 Прикінцевих положень Закону 1058, як особі, що проживає на території, на якій ведуться (велися) бойові дії. В подальшому, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 25.06.2025 №40 у призначенні пенсії позивачу було відмовлено, оскільки виключено із його страхового стажу період роботи з 20.07.1993 по 11.10.2001. Позивач зазначає, що чинним законодавством України такої підстави як повторний розгляд звернення за призначенням пенсії для припинення виплати пенсії законодавством не встановлено. Також, позивач вказує на те, що законодавством не передбачено право пенсійного органу повторно розглядати заяву за призначенням пенсії, що свідчить про протиправність рішення про відмову у призначенні пенсії. Крім того, позивач вказував на те, що йому протиправно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 20.07.1993 по 11.10.2001, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 , з посиланням на те, що запис завірено печаткою, в якій відсутній код ЄДРПОУ та відсутні дані СПОВ по даному підприємству. Позивач вважає, що періоди роботи з 20.07.1993 по 11.10.2001 водієм легкового автомобілю на Науково-виробничому підприємстві Запорізької обласної ради спілки ветеранів Афганістану «РАСТР» підтверджується трудовою книжкою. Вказує на те, що записи чіткі, містять посилання на накази про прийняття та звільнення, записи про звільнення засвідчено печатками відповідно до вимог законодавства. З урахуванням викладеного у позовній заяві, позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачі проти задоволення позовних вимог заперечили. В обґрунтування заперечень зазначено, що позивачу правомірно відмовлено в призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу. Зазначено, що за результатом розгляду документів, доданих до заяви про призначення пенсії позивачем, до загального страхового стажу не зараховано період роботи згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 : з 20.07.1993 по 11.10.2001, оскільки запис завірено печаткою, в якій відсутній код ЄДРПОУ та відсутні дані системи персоніфікованого обліку відомостей по даному підприємству. З урахуванням викладеного у відзивах на позовну заяву, відповідачі просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що 14.05.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058).

За результатом розгляду заяви позивачу призначено пенсію за віком, з дня набуття права 15.10.2024, відповідно до п. 14-6.2 Прикінцевих положень Закону №1058, як особі, що проживає на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, що підтверджується протоколом (рішення № 40 від 22.05.2025).

Згодом, рішенням Головного управління Пенсійного фонд у України в Харківській області від 25.06.2025 №40 у призначенні пенсії позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Також, у вищевказаному рішенні зазначено про те, що до загального стажу не зараховано період роботи з 20.07.1993 по 11.10.2001 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 , оскільки запис завірено печаткою, в якій відсутній код ЄДРПОУ та відсутні дані СПОВ по даному підприємству.

Позивач, не погодившись з припиненням виплати пенсії та відмовою у призначенні пенсії, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

За приписами статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що згідно приписів статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно приписів статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058), страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно ч.1 ст.24 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком ГУ ПФУ в Харківській області вказало на те, що його страховий стаж становить 24 роки 04 місяці та 09 днів, що є недостатнім для призначення пенсії (необхідний стаж не менше 31 року).

При цьому, органом ПФУ не зараховано періоди роботи з 20.07.1993 по 11.10.2001 до страхового стажу згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 , оскільки запис завірено печаткою, в якій відсутній код ЄДРПОУ та відсутні дані СПОВ по даному підприємству.

Суд зазначає, що згідно з ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, чинним законодавством передбачено підтвердження трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а також у разі коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Суд зазначає, що записами трудової книжки НОМЕР_1 підтверджуються періоди роботи позивача з 20.07.1993 по 11.10.2001 водієм легкового автомобілю на Науково-виробничому підприємстві «РАСТР» Запорізької обласної ради спілки ветеранів Афганістану.

При цьому, суд зазначає, що трудова книжка містить дати прийняття/звільнення з роботи, найменування посади, дати та номери наказів про прийняття/звільнення з роботи, підписи відповідальної особи та відтиски печатки підприємства.

Отже, трудова книжка позивача заповнена відповідно до встановлених вимог і не містить розбіжностей, які б викликали сумніви у достовірності відповідних записів.

Суд зазначає, що позивач не може та не має нести відповідальність у вигляді позбавлення права на пенсійне забезпечення, у зв`язку із порушенням роботодавцем порядку заповнення трудової книжки та/або правил ведення господарської діяльності.

Належне оформлення реквізитів печатки є обов`язком роботодавця, а позивач не має жодного впливу на дотримання роботодавцем вимог законодавства в зазначеній частині, а відповідно і не має нести відповідальність за недотримання таких вимог.

За таких обставин період роботи з 20.07.1993 по 30.06.2000 має бути зарахований до страхового стажу позивача на підставі відомостей трудової книжки.

Оскільки позивач з урахуванням спірного стажу має необхідну кількість страхового стажу для призначення пенсії, то відповідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 25.06.2025 №40 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком підлягає скасуванню.

Водночас, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком, оскільки припинення обумовлено виключно фактом прийняття рішення від 25.06.2025 №40, а тому з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відсутні протиправні дії.

Також, суд зазначає, що позивач у позовних вимогах просить зарахувати до страхового стажу період роботи з 20.07.1993 по 30.06.2000, як відповідача 1, так і відповідача 2.

Суд вважає, що з урахуванням тієї обставини, що позивач перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком, призначеної за його заявою про призначення пенсії від 14.05.2025, із зарахуванням до його страхового стажу періоду роботи з 20.07.1993 по 30.06.2000, з часу її первинного призначення.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-Б, ), про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 25.06.2025 №40 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком, призначеної за його заявою про призначення пенсії від 14.05.2025, із зарахуванням до його страхового стажу періоду роботи з 20.07.1993 по 30.06.2000, з часу її первинного призначення.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова