Справа № 200/6417/25
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 року Справа№200/6417/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення від 07.03.2025 та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення від 07.03.2025 та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 07 лютого 2023 року позивач звернулася з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо здійснення перерахунку пенсії (перехід з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника), згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Своїм рішенням Головне управління від 07.03.2023 відмовило заявнику у проведенні перерахунку пенсії, з підстав ненадання документів, що підтверджують факт перебування на утриманні померлого годувальника та було рекомендовано звернутися до суду. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/5221/23 було встановлено факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Отримавши рішення суду, позивач повторно звернулася до органів ПФУ, щодо переходу на пенсію по втраті годувальника, однак отримала відмову. Відмова Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі відповідач) від 07.03.2025 року, обумовлена тим, що після проведення обчислень, відповідач виявив, що розмір пенсії буде зменшено. В той же час у відповідь на адвокатський запит, відповідач повідомив, що довідка про заробітну плату від 21.04.2008 року № 254 видана ДП «Шахтоуправління Південнодонбаське №1» за період роботи з січня 1992 року по грудень 1996 року не була врахована під час обрахування пенсії по втраті годувальника, оскільки пенсійний орган не зміг провести перевірку наданої довідки. Позивач вважає рішення відповідача протиправним.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надало відзив на позовну заяву, в якому зазначило наступне, що позивач 27.02.2025 звернулася до органів Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії (перехід з одного виду на інший) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За результатами розгляду звернення за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області в результаті розгляду заяви від 27.02.2025 та винесено рішення про відмову від 07.03.2025. Відповідач зауважив, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами та при обчисленні пенсії у зв`язку з втратою годувальника згідно заяви позивача від 27.02.2025 довідка про заробітну плату від 21.04.2008 року № 254, видана ДП «Шахтоуправління Південнодонбаське №1» за період роботи з січня 1992 року по грудень 1996 року не враховувалася, оскільки з наявних документів по годувальнику в електронній пенсійній справі відсутні відомості про зарахування заробітної плати при призначення пенсії померлого та з відсутністю акту перевірки. Відповідач зазначив, що до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ним було надіслано лист від 07.03.2025 щодо перегляду електронної пенсійної справи після надходження акту перевірки. Головним управлінням за наданими до заяви від 27.02.2025 документами було проведено перевірку доцільності переходу на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону №1058-IV. Після проведення обчислень встановлено, що розмір пенсії з 27.02.2025 склав 2361,00 грн., що є меншим в порівнянні з розміром пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV 3537,00 грн. Відтак, відповідачем прийнято рішення про відмову в переведенні на пенсію у разі втрати годувальника у зв`язку із зменшенням розміру пенсії. Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.08.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлений відповідачу строк для надання на адресу суду: відзиву на позовну заяву та усіх наявних доказів на підтвердження зазначеного у ньому; копії пенсійної справи позивача; письмові пояснення чи була врахована під час розгляду заяви позивача довідка про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_2 , зазначити підстави не врахування; розрахунок розміру пенсії позивача при переході на пенсію по втраті годувальника, який склав 2361,00 грн.

Про відкриття провадження у справі, сторони були належним чином повідомлені, відповідно до наявності у представника позивача адвоката Левади Є.Л. та відповідача - реєстрації кабінету електронного суду, про що свідчить відповідна відмітка, де в графі «доставлено» зазначена дата 27.08.2025, тобто сторони належним чином отримали копію ухвали про відкриття провадження по справі №200/6417/25.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 виданим Вугледарським МВ УМВС України в Донецькій області від 25.01.2001 року.

Позивач отримує пенсію за віком призначену їй у відповідності до Закону України №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що не заперечується учасниками справи та підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданим Пенсійним фондом України від 15.02.2012 року.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області () в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приписами ч.1 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Позивач у своїй позовній заяві зазначив: - «07 лютого 2023 р., ОСОБА_1 (надалі Позивач) звернулась з заявою до Відділу обслуговування №4 (сервісного центру) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо здійснення перерахунку пенсії (перехід з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника), згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 07.03.2023 р. №2600-0207-8/40417 було відмовлено заявнику у проведенні перерахунку пенсії з підстав ненадання документів, що підтверджують факт перебування на утриманні померлого годувальника та рекомендовано звернутися до суду. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/5221/23 було встановлено факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Обставини встановлені Дніпровським районним судом м. Києва під час розгляду справи №755/5221/23, та які зазначені у рішенні суду від 09.12.2024 року: - «Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 19 листопада 1983 року заявниця уклала шлюб із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15). ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер (а.с. 16). Згідно трудової книжки заявник 17 жовтня 2013 року звільнена за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію ст.38 КЗпП України (а.с.21,22). Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій обл. (м. Вугледар) про доходи за № 9219 2020 8996 1290 від 11 червня 2024 року заявниця перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Донецькій обл. (м. Вугледар) та отримує пенсію за віком, розмір якої за період з січня 2015 року по грудень 2015 року складає 15 160,92 грн, по 1 263,41 грн щомісяця (а.с. 159). Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду в місті Києві від 11 червня 2024 року електронна пенсійна справа ОСОБА_2 відсутня, надати довідки про розмір нарахованої та виплаченої пенсії з 01 січня 2013 року немає можливості (а.с. 158). Згідно виписки по рахункам Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" на рахунок ОСОБА_2 за період з 01 січня 2013 року по 31 серпня 2015 року надходила пенсія у розмірі 2782,00 грн. та щомісячна матеріальна допомога у розмірі 893,49 грн (а.с. 187-189). Листом Головного управління Пенсійного фонду в місті Києві Управління обслуговування громадян № 4 від 07 березня 2023 року заявниці відмовлено у перерахунку пенсії (перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника) у зв`язку з ненаданням заявником документів на підтвердження перебування на утриманні померлого годувальника (а.с. 26). Згідно свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_4 від 24 березня 2004 року, квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 23, 24). З копії паспорту заявниці убачається, що остання з 02 грудня 1989 року по 01 квітня 2015 року та з 16 жовтня 2015 року була та є зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11).

[…].

Судом встановлено, що 17 жовтня 2013 року заявник звільнена за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію ст.38 КЗпП України.

На момент смерті чоловік заявника - ОСОБА_2 отримував пенсію у розмірі 2782,00 грн. та щомісячну матеріальну допомогу у розмірі 893,49 грн, в той час як заявник одержувала пенсію у розмірі 1 263,41 грн щомісячно.

Факт, що основним і постійним джерелом засобів до існування для заявника була допомога ії чоловіка підтвердили свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Сам по собі факт отримання заявником пенсії, яка забезпечувала її прожитковий мінімум, не спростовує факту перебування заявника на утриманні її померлого чоловіка.

Отже, допомога, яка надавалася заявнику її померлим чоловіком, була для неї хоч і не єдиним, проте постійним та основним джерелом засобів до існування, а тому наявні підстави для встановлення факту перебування заявника на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 .

Встановлення факт перебування заявника на утриманні свого чоловіка до моменту смерті останнього, необхідне заявнику для оформлення переведення на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку про задоволення заяви по цій справі.».

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва по справі №755/5221/23 від 09.12.2024 року було вирішено заяву ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду в місті Києві Управління обслуговування громадян № 4 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні задовольнити повністю. Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Слід зауважити, що приписами ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже вищезазначеним підтверджується те, що на момент смерті чоловік заявника - ОСОБА_2 отримував пенсію у розмірі 2782,00 грн. та щомісячну матеріальну допомогу у розмірі 893,49 грн, в той час як заявник одержувала пенсію у розмірі 1 263,41 грн щомісячно та допомога, яка надавалася позивачу її померлим чоловіком, була для неї хоч і не єдиним, проте постійним та основним джерелом засобів до існування, а тому наявні підстави для встановлення факту перебування заявника на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 . Встановлення факт перебування заявника на утриманні свого чоловіка до моменту смерті останнього, необхідне заявнику для оформлення переведення на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Суд встановив, що отримавши рішення суду, позивач вдруге звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 27.02.2025 року про перехід на інший вид пенсії по втраті годувальника, додавши до заяви копії необхідних документів, що підтверджується наявною копією заяви та розпискою повідомленням до заяви наявними в матеріалах справи.

За принципом екстериторіальності вищезазначену заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області та було прийнято рішення про відмову в переході на інший вид пенсії від 07.03.2025 року.

У своєму рішенні про відмову від 07.03.2025 року відповідач зазначив: - «Відмовити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 в перерахунку пенсії відповідно до заяви від 27.02.2025 № 4262. Мотиви відмови: Відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. За наданими до заяви документами було проведено перевірку доцільності переходу на пенсію в разі втрати годувальника згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Після проведення відповідних обчислень розмір пенсії з 27.02.2025 склав 2361,00 грн, що є меншим в порівнянні з розміром пенсії за віком згідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» який складає - 3537,00 грн. Враховуючи зазначене, прийнято рішення відмовити в переведенні на пенсію в разі втрати годувальника в зв`язку зі зменшенням розміру пенсії.».

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12.05.2025 року було надано відповідь на адвокатський запит представника позивача, наступного змісту: - «Додатково зазначаємо, що 17.01.2022 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058), яка була відпрацьована Головним управління Пенсійного фонду України в Київській області за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 № 339/35961. За результатами розгляду документів, долучених до заяви від 17.01.2022, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 20.01.2022 №30 ОСОБА_6 відмовлено в переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника у зв`язку з відсутністю підстав, а саме: відсутність документа, що підтверджує факт перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого годувальника. До заяви від 17.01.2022 ОСОБА_1 долучила довідку про заробітну плату від 21.04.2008 №254, яка видана ДП «Шахтоуправління Південнодонбаське №1» (далі Підприємство) за період роботи з січня 1992 року по грудень 1996 року (далі- Довідка). Відповідно до ч.3 ст.44, ст.64 Закону №1058 надана ОСОБА_1 . Довідка підлягає перевірці органами Пенсійного фонду України в Донецькій області, які виконують функції контролю за достовірністю наданих документів для призначення (перерахунку) пенсії. З метою реалізації права ОСОБА_1 на перерахунок пенсії Головним управлінням ініційовано перевірку наданої нею довідки. Позапланові перевірки з питань обґрунтованості видачі та достовірності поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію (далі - перевірки) можливі тільки при наявності згоди підприємства окремо по кожній застрахованій особі. Відповідно до листа Підприємства від 11.08.2023 №105 роботу ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» призупинено з 01.06.2022 на період ведення бойових дій наказом по підприємству №222 від 20.05.2022. Архів підприємства знаходиться на території де проводяться активні бойові дії, доступ до документів, на підставі яких видаються пільгові довідки відсутній. Відповідно до листа Підприємства від 21.01.2025 №1 щодо надання інформації для проведення перевірки Підприємства повідомлено, що архівні фонди та первинні документи (окрім трудових книжок працівників) втрачені внаслідок агресії російської федерації проти України, а саме проведення бойових дій на території підприємства та знищення вищезазначеної документації з названих причин. Отже, враховуючи інформацію, викладену у Вашому запиті, зазначаємо, що відсутність підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами унеможливлює обчислення пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 з урахуванням Довідки.».

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву зазначив: - «Отже, обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Головне управління зазначає, що при обчисленні пенсії у зв`язку з втратою годувальника згідно заяви позивача від 27.02.2025 довідка про заробітну плату від 21.04.2008 року № 254, видана ДП «Шахтоуправління Південнодонбаське №1» за період роботи з січня 1992 року по грудень 1996 року не враховувалася, оскільки з наявних документів по годувальнику в електронній пенсійній справі відсутні відомості про зарахування заробітної плати при призначення пенсії померлого та з відсутністю акту перевірки. Зазначаємо суду, що до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області Головним управлінням було надіслано лист від 07.03.2025 №2500-0305-9/16589, щодо перегляду електронної пенсійної справи після надходження акту перевірки. Головним управлінням за наданими до заяви від 27.02.2025 документами було проведено перевірку доцільності переходу на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону №1058-IV. Після проведення обчислень встановлено, що розмір пенсії з 27.02.2025 склав 2361,00 грн, що є меншим в порівнянні з розміром пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV 3537,00 грн. Відтак, Головним управлінням прийнято рішення про відмову в переведенні на пенсію у разі втрати годувальника у зв`язку із зменшенням розміру пенсії.».

З наявної в матеріалах справи копії перерахунку пенсії дата час розрахунку 07.03.2025 року, суд встановив наступне, що при розрахунку пенсії ОСОБА_1 в разі втрати годувальника ОСОБА_2 , був виконаний наступним чином: коефіцієнт стажу без урахування кратності та з урахуванням кратності - 0,65000; розмір пенсії за віком (ст.27) * 0,65000 0,00; доплата до прожиткового мінімуму (ст.28 ч.1 абз. 1) 1074 грн.; загальний розмір пенсії 50% для обчислення пенсії у разі втрати годувальника, розмір пенсії по втраті годувальника 537,00 грн. Пенсія позивача: доплата для одного утрим. Пост. №265 п.ч.1 1824,00 грн.; призначена пенсія утриманцю 2361,00 грн.

З наданого розрахунку судом встановлено, що відповідачем не було взагалі взято до уваги надану позивачем разом із заявою довідку про заробітну плату для обчислення пенсії померлого її чоловіка ОСОБА_2 видану від 21.04.2008 року №254 ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», оскільки в графі розмір пенсії за віком зазначений 0,00.

Суд розглянув наявну в матеріалах справи копію вищезазначеної довідки та встановив, що дана довідка видана померлому чоловіку позивача та містить інформацію щодо його заробітної плати за період з 01.01.1992 по 31.12.1996 року, дана довідка видана у відповідності до Додатку до п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і підписана керівником підприємства, головним бухгалтером та виконавцем.

Позивач звертаючись до суду з даним адміністративним позовом просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № від 07.03.2025 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву позивача від 27.02.2025 року щодо переходу на пенсію по втраті годувальника, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд виходив з наступного.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Загальні умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначені в статті 36 Закону № 1058, відповідно до якої пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині 2 статті 32 цього Закону - незалежно від тривалості страхового стажу.

При цьому, згідно з п. 1 ч. 2 статті 36 Закону № 1058, непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до частини третьої статті 36 Закону № 1058, до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону № 1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на одного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Відповідно до статті 38 Закону № 1058, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Судом встановлено, що також підтверджується рішенням Дніпровського районного суду м. Києва по справі №755/5221/23 від 09.12.2024 року, що на момент смерті чоловік заявника - ОСОБА_2 отримував пенсію у розмірі 2782,00 грн. та щомісячну матеріальну допомогу у розмірі 893,49 грн, в той час як заявник одержувала пенсію у розмірі 1 263,41 грн щомісячно. Сам по собі факт отримання заявником пенсії, яка забезпечувала її прожитковий мінімум, не спростовує факту перебування заявника на утриманні її померлого чоловіка. Отже, допомога, яка надавалася заявнику її померлим чоловіком, була для неї хоч і не єдиним, проте постійним та основним джерелом засобів до існування, а тому наявні підстави для встановлення факту перебування заявника на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 . Встановлення факт перебування заявника на утриманні свого чоловіка до моменту смерті останнього, необхідне заявнику для оформлення переведення на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Вищезазначеним рішенням було вирішено встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058 визначено, що переведення з одного виду пенсій на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Як зазначив відповідач у своєму відзиві, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Головне управління зазначило, що при обчисленні пенсії у зв`язку з втратою годувальника згідно заяви позивача від 27.02.2025 довідка про заробітну плату від 21.04.2008 року № 254, видана ДП «Шахтоуправління Південнодонбаське №1» за період роботи з січня 1992 року по грудень 1996 року не враховувалася, оскільки з наявних документів по годувальнику в електронній пенсійній справі відсутні відомості про зарахування заробітної плати при призначення пенсії померлого та з відсутністю акту перевірки.

Не врахування вищезазначеної довідки також вбачається із розрахунку пенсії позивача по втраті годувальника проведеного 07.03.2025 року.

В свою чергу, суд вже зазначав, що дана довідка видана померлому чоловіку позивача та містить інформацію щодо його заробітної плати за період з 01.01.1992 по 31.12.1996 року, дана довідка видана у відповідності до Додатку до п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і підписана керівником підприємства, головним бухгалтером та виконавцем.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції чинній станом на час видачі даної довідки), пункт 7 передбачав, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі Документи, зокрема довідка про заробітну плату особи (додаток 1) за період страхового стажу, а починаючи з 01.07.2000 індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно із додатком 2.

Відповідно до додатку 1 до пункту 7 Порядку, дана довідка має містити: штамп органу, що видав довідку, суму заробітної плати з розшифруванням, зазначенням «На всі виплати нараховані страхові внески до Пенсійного фонду України (страхові внески)»; «Довідка видана на підставі особових рахунків за _______ роки.» та має містити підпис як керівника так і головного бухгалтера.

Суд розглянувши видану довідку від 21.04.2008 року №254 ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» встановив, що вона відповідає формі та змісту довідки передбаченої у відповідності до Додатку №1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції чинній станом на час видачі даної довідки), доказів визнання даної довідки недійсною відповідачем до суду не надано.

Дослідивши вищезазначену довідку судом встановлено, що вона містить посилання на первинні документи, на підставі яких вказані нарахування заробітної плати за зазначений період. Окрім того, у довідці вказано, що на всі виплати нараховано страхові внески (єдиний внесок).

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у своїй відповіді від 12.05.2025 року зазначило: - «Відповідно до листа Підприємства від 11.08.2023 №105 роботу ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» призупинено з 01.06.2022 на період ведення бойових дій наказом по підприємству №222 від 20.05.2022. Архів підприємства знаходиться на території де проводяться активні бойові дії, доступ до документів, на підставі яких видаються пільгові довідки відсутній. Відповідно до листа Підприємства від 21.01.2025 №1 щодо надання інформації для проведення перевірки Підприємства повідомлено, що архівні фонди та первинні документи (окрім трудових книжок працівників) втрачені внаслідок агресії російської федерації проти України, а саме проведення бойових дій на території підприємства та знищення вищезазначеної документації з названих причин. Отже, враховуючи інформацію, викладену у Вашому запиті, зазначаємо, що відсутність підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами унеможливлює обчислення пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 з урахуванням Довідки.».

Суд не може погодитись із вищезазначеним, оскільки у постанові від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17 Верховний Суд дійшов наступного висновку: «посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні».

Подібного висновку дійшов Верховний Суд також у постановах від 26.10.2022 у справі № 808/1735/18, від 24.03.2020 у справі № 280/1411/16-а.

Крім того, Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо врахування при призначенні та обчисленні пенсії довідок, виданих підприємствами, установами та організаціями, які знаходяться на непідконтрольній українській владі території, яка полягає в тому, що неможливість провести управлінням Пенсійного фонду перевірку відповідності запису довідки первинним документам через такі обставини, не може покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки довідка видана належним органом та містить усі необхідні реквізити та відомості (справи №583/392/17, №234/3038/17, №360/1628/17).

Водночас перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть слугувати для відмови у призначенні пенсії.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.11.2018 у справі №672/914/16-а.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Відповідна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а та від 25.04.2019 у справі № 593/283/17.

Відповідно до приписів ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що подана позивачем довідка видана на підставі особових рахунків по нарахуванню заробітної плати, містить інформацію про загальний розмір заробітної плати за цей період та про розмір заробітної плати із розбивкою по місяцях, а також відомості про підстави її видачі, суд дійшов висновку, що така довідка відповідала вимогам Порядку №22-1, а тому у відповідача були відсутні підстави для проведення перевірки поданої довідки, та, відповідно, були відсутні й підстави для не врахування даної довідки при перерахунку розміру пенсії позивача при переході на інший вид пенсії на підставі такої довідки.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку, що відповідач при розгляді заяви про перехід позивача з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника від 27.02.2025 року мав врахувати вищезазначену довідку при розрахунку пенсії.

Рішення від 07.03.2025 прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), непропорційно, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), не відповідає критеріям визначених ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України та ст.ст. 11,16 Закону України «Про адміністративну процедуру».

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 07 березня 2025 року. Спірне рішення підлягає визнанню саме протиправним та скасуванню, як це передбачено частиною 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Слід зазначити, що приписами ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено - суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Відповідно до приписів ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, з урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень суд вважає за необхідне визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 07.03.2025 про відмову в переході на інший вид пенсії протиправним та як наслідок скасувати його, та як похідна вимога, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву позивача від 27.02.2025 року про перехід на інший вид пенсії розрахувавши розмір пенсії із заробітку вказаного в довідці про заробітну плату №254 від 21.04.2008 року виданої ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» з урахуванням висновків суду по цій справі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією від 21.08.2025, позивач за подання адміністративного позову сплатила 969,00 грн. судового збору.

Суд повертає позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у розмірі 968,96 грн.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 32, 139, 243 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (адреса: 14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, буд.83а, ) про визнання протиправним та скасування рішення від 07.03.2025 та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та як наслідок скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області () від 07.03.2025 про відмову в переході на інший вид пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) від 27.02.2025 року про перехід на інший вид пенсії розрахувавши розмір пенсії із заробітку вказаного в довідці про заробітну плату №254 від 21.04.2008 року виданої ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» з урахуванням висновків суду по цій справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (адреса: 14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, буд.83а, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 коп.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 03 грудня 2025 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець