Справа № 280/11060/24
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2025-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2025 року м.Дніпросправа № 280/11060/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі №280/11060/24 (суддя Кисіль Р.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом Селянського (фермерського) господарства «Лещенко В.М.» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Селянське (фермерське) господарство «Лещенко В.М.» (далі позивач) звернулось до суду із позовом до Волинської митниці (далі відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати:

- визнати протиправним та скасувати рішення №UA205050/2024/000238/2 від 08.10.2024 року про коригування митної вартості товару;

- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2024/000956 від 08.10.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що зауваження митного органу не стосуються відомостей, що підтверджують числові значення оцінюваного товару, а також не впливають на правильність визначення митної вартості. Наполягає, що відповідачем необґрунтовано та безпідставно застосовано при визначенні митної вартості резервний метод.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року позовні вимоги позивача задоволено. Суд визнав протиправними та скасував оскаржені позивачем рішення відповідача.

Відповідачем на рішення суду першої інстанції подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, відповідач просить скасувати рішення суду у даній справі та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції, невірно розтлумачено норми ст. ст. 52 - 64, 257, 337 МКУ, не надано правової оцінки всім обставинам справи. Відповідач зазначає, що застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), неможливо у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів у відповідності до вимог п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України. Декларантом документально не підтверджено заявлену митну вартість товару, визначену за ціною угоди, надані до оформлення документи містять розбіжності, які впливають на вартість складових митної вартості товару. Вважає, що відповідачем дотримано вимоги МК України щодо порядку визначення митної вартості товару, а спірні рішення прийняті у відповідності до чинного законодавства, у межах повноважень, а отже у суду не було законних підстав для їх скасування.

Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідача не скористався.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 21.08.2024 С(Ф)Г Лещенко В.М. (Україна, Запорізька обл., Вільнянський район, с. Михайлівка) (Покупець) уклало з компанією IG Agro Limited (Велика Британія) (Продавець) зовнішньоекономічний контракт №6LS-IG на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємними частинами даного контракту.

В подальшому, компанією-продавцем відповідно до умов зовнішньоекономічного Контракту, Специфікації (Додатку) №1 до контракту №6LSIG від 21.08.2024 року, інвойсу № 086/2024, 087/2024 від 21.08.2024 року було здійснено поставку товару (комбайну, жатки та візку до комбайна).

Товарна партія поставлялася на умовах DAP згідно міжнародних торговельних правил ІНКОТЕРМС 2010. Базис поставки DAP, визначений в Міжнародних торговельних правилах ІНКОТЕРМС 2010, покладає на продавця обов`язок по виконанню експортних митних процедур для вивезення товару, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпорті мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні.

Покупець зобов`язаний нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи будь-які збори для експорту з країни відправлення. Ціна DAP (DAP price) це вартість товару, що включає всі витрати, які несе продавець для забезпечення доставки товару у визначене місце призначення, узгоджене сторонами договору, є інвайсовою або митною, оскільки вона відображає повну вартість товару, включаючи витрати продавця на транспортування до угодженого місця призначення. Вказується у рахунку фактурі, який продавець надає покупцю, є основою розрахунків між сторонами. У договірну ціну DAP (DAP price) входять: вартість товару; витрати на транспортування до місця призначення; інші витрати, що виникають у процесі виконання обов`язків продавця відповідно до умов договору.

Таким чином, складовими митної вартості товару є інвайсова вартість товару та вартість перевезення (фрахту) товару в місце призначення (до кордону України).

З метою здійснення митного оформлення ввезених в режимі імпорту товарів їх було задекларовано С(Ф)Г Лещенко В.М. до митниці за електронною митною декларацією (ЕМД), а саме: ЕМД за №24UA76U5 від 08.10.2024 поставленого товару на суму 76 000,00 англійських фунтів стерлінгів.

Митна вартість зазначеного товару позивачем була визначена відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений ст. 58 Митного кодексу України.

Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, позивачем було надано митному органу документи, передбачені ч.2 та ч.3 ст.53 Митного кодексу України, перелік яких зазначений в гр.44 митної декларації, а саме: митну декларація №24UA76U5 від 08.10.2024; зовнішньоекономічний контракт №6LS-IG від 21.08.2024; Додаток №1 (специфікацію) до нього від 21.08.2024 року; платіжну інструкцію в іноземній валюті №1619 від 27.08.2024; митну декларацію країни відправлення №24GBAUSDYG23KGIAA0 від 30.09.2024; міжнародну товаро-транспортну накладну б/н від 30.09.2024; висновок експерта від 08.10.2024 №1605; акт проведення огляду товарів, транспортний документ, комерційну пропозицію, фото, а також надані технічні характеристики товару та номери шасі.

Під час контролю правильності визначення митної вартості товару, митницею було направлено позивачу електронне повідомлення, відповідно до якого митним органом виявлені розбіжності у наданих позивачем документах, які, на думку відповідача, впливають на числове значення митної вартості та не містять відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, яка підтверджує митну вартість товару.

Цим же повідомленням, відповідно до ч.5 ст.54 МК України, були додатково витребувані від позивача наступні документи: 1) документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару, та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з контрактом про поставку товару, митна вартість якого визначається; 5) виписку з бухгалтерської документації; 6) копію митної декларації країни відправлення; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Позивач надав митному органу акт технічного стану б/н від 30.09.2024 року та комерційну пропозицію б/н від 19.09.2024 року. Листом вих. №08/1 від 08.10.2024 Декларант (Представник ФОП ОСОБА_1 ) зазначив, що по МД №24UA76U5 від 08.10.2024, усі наявні у позивача документи, які підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, повною мірою підтверджують розрахунок вартості, здійснений декларантом, надані митному органу у повному обсязі, у зв`язку із чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару надаватись не будуть.

08.10.2024 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA205050/2024/000238/2, відповідно до якого, загальна митна вартість задекларованого товару №1 скоригована митницею за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації.

Відповідно до зазначеного рішення, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх відомостей, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності. В додатку від 21.08.2024 №1 до Контракту від 21.08.2024 №6LS-IG, надана копія платіжної інструкції в іноземній валюті від 27.08.2024 №1619 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою №216.

Митна декларація країни відправлення від 30.09.2024 № 24GBAUSDYG23KGIAA0 не може бути взята до уваги, оскільки згідно з графою 1 DECLARATION така декларація типу ЕX D, що відповідно до законодавства Європейського Союзу не є остаточним документом, який підтверджує факт здійснення експорту, та подається до того, як декларант зможе пред`явити товари митній адміністрації, що підтверджується відсутністю в ній дати експорту товару та відміток митного органу країни відправлення.

Окрім того, в митній декларації країни відправлення вказані номери ТЗ відмінні від номерів ТЗ, зазначених в CMR від 30.09.2024 б/н.

На думку відповідача, декларантом не забезпечено надання відповідно до п.2 частини другої статті 52 Митного кодексу України достовірних відомостей про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. У зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта- митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС.

За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість подібного товару, митне оформлення якого вже завершено - зернозбирального комбайну без жниварки, що був у використанні, ідентичної марки - JOHN DEERE, подібної моделі- S685HM, ідентичного календарного року виготовлення - 2014, з подібною потужністю (425 квт), з ідентичною країною походження - Німеччина, який також ввозився з Великобританії на умовах поставки DAP, та з урахуванням обсягу партії товару (1 шт). Рівень митної вартості становить 104804,9 GBP за шт. (МД від 21.06.2024 за №UA101020/2024/022977).

Відповідно до пункту 2 частини 3 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право на випуск вільний обіг товарів, що декларуються, у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надавання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини 7 статті 55 цього Кодексу.

Скориставшись цим правом, позивач задекларував зазначений товар митною декларацією №24UA05U1, сплатив 819200,96 грн митних платежів (ПДВ), а митниця випустила товар у вільний обіг.

Загальна різниця митних платежів (ПДВ) від митної вартості, визначеної скоригованої відповідачем, склала 310 486,86 грн. - п. 47 (сп 55) митної декларації по 6 методу №24UA05U1 з відстрочкою платежу до 06.01.2025.

Вважаючи рішення про коригування митної вартості товару та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про їх обґрунтованість, оскільки надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомості щодо ціни, що була сплачена за ці товари. У відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.49 Митного кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч.1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини першої статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Приписами частин другої та третьої статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачі. При цьому, митний орган, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребовування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару Волинською митницею було встановлено, що документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх відомостей, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності:

- в додатку від 21.08.2024 №1 до Контракту від 21.08.2024 №6LS-IG, надана копія платіжної інструкції в іноземній валюті від 27.08.2024 №1619 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою №216;

-митна декларація країни відправлення від 30.09.2024 № 24GBAUSDYG23KGIAA0 не може бути взята до уваги, оскільки згідно з графою 1 DECLARATION така декларація типу ЕX D, що відповідно до законодавства Європейського Союзу не є остаточним документом, який підтверджує факт здійснення експорту, та подається до того, як декларант зможе пред`явити товари митній адміністрації, що підтверджується відсутністю в ній дати експорту товару та відміток митного органу країни відправлення;

-в митній декларації країни відправлення вказані номери ТЗ відмінні від номерів ТЗ, зазначених в CMR від 30.09.2024 б/н.

З цього приводу, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що копія митної декларації країни відправлення передбачена як додатковий документ, що надається (за його наявності) на запит митниці, якщо надані документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК України містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Законом не встановлено обов`язку для суб`єкта декларування на території Сполученого Королівства надавати митну декларацію українському підприємству, або обов`язку суб`єкту декларування на території України подавати митну декларацію Сполученого Королівства митному органу України.

Копія митної декларації країни відправлення була надана відповідачу позивачем, однак митниця не взяла до уваги МД від 30.09.2024 № 24GBAUSDYG23KGIAA0, та зазначила дану підставу, як таку, що унеможливлює митне оформлення задекларованого товару за основним методом в оскаржуваному Рішенні про коригування митної вартості, у графі 33.

Верховним Судом з аналогічних правовідносин було сформовано правову позицію, висловлену ним у Постанові від 19.03.2019 року у справі №810/4116/17, відповідно до якої ненадання позивачем митної декларації країни відправлення не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару.

Відтак, відповідні зауваження митниці безпідставні.

Документи, які були надані митному органу, підтверджують вартість товару, а вказані в них відомості узгоджуються між собою та дають змогу ідентифікувати товар, що перевозився та його вартість. Оплата товару здійснювалася покупцем в англійських фунтах стерлінгів шляхом банківського переказу на рахунок Продавця на підставі Специфікацій (Додатку) №1 до контракту №6LS-IG від 21.08.2024. Так, умовами оплати за товар визначено 100 % попередньої передоплати в сумі 92 550, 00 англійських фунтів стерлінгів. В подальшому, згідно з платіжною інструкцією в іноземній валюті №1619 від 27.08.2024 позивачем (Покупцем) на номер рахунка отримувача - компанії IG Agro Limited (Продавця) здійснена платіжна операція по переказу грошових коштів на рахунок продавця.

Під час митного оформлення оцінюваного товару, митниці була надана платіжна інструкція №1619 від 27.08.2024, якою Декларант підтвердив здійснення оплати у сумі 92 550,00 англійських фунтів стерлінгів. Отже, позивач дотримався вимог п. 4 ч. 2 ст. 53 МК України, де одними із основних документів, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Таким чином, Декларантом виконані вимоги діючого митного законодавства (ч. 2 ст. 53 МК України) щодо надання усіх наявних у нього банківських платіжних документів у разі здійснення оплати коштів за товар, які повною мірою ідентифікуються зі Специфікацією, рахунком-фактурою, задекларованими товарами та у сукупності з іншими наданими митниці документами первинного бухгалтерського обліку, підтверджують заявлену товариством вартість товару за Контрактом та факт здійснення оплати за товар.

В спірному випадку відповідач не підтвердив об`єктивну неможливість на підставі наданих позивачем документів визначити ціну та рівень митної вартості товару за ціною договору.

Позивач під час митного оформлення належним чином повідомив позивача про розмір понесених витрат, а зауваження митного органу носять формальний характер та не впливають на заявлену митну вартість товару.

За таких обставин, є вірними висновки суду, що позивач надав митному органу усі необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товару. Суттєвих недоліків подані до митного органу документи не містили.

Наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.

З урахуванням встановлених судом обставин, є вірними висновки суду першої інстанції, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Митний орган не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у декларації митної вартості було зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Оскаржене позивачем рішення відповідача про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягало скасуванню.

Оскільки оформлення картки відмови є похідним при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів, наявні підстави і для скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2024/000956 від 08.10.2024.

Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. 311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі № 280/11060/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак