Справа № 380/22966/25
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

03 грудня 2025 рокусправа № 380/22966/25

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Мартинюк Віталій Ярославович, розглянувши у м. Львові матеріали позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність, щодо не здійснення перерахунку та виплати грошового забезпечення за період з 01 березня 2022 року по 19 травня 2023 року (включно) з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди під час проходження військової служби з урахуванням раніше виплачених сум, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного (2022, 2023) року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30 серпня 2017 року з урахуванням раніше виплачених сум;

зобов`язати здійснити перерахунок та виплатити, грошового забезпечення за період з 01.03.2022 року по 19.05.2023 року (включно), грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік, за 2023 рік, за 2024 рік з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди під час проходження військової службу з урахуванням раніше виплачених сум, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначивши їх розміри виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного (2022, 2023, 3024) року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30 серпня 2017 року, з урахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб;

визнати протиправною бездіяльність, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті, індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2022 року по 31.12.2022 року, з 01.01.2023 року но 19.05.2023 року (включно), з 01.01.2024 року по 28.01.2025 року (включно) із урахуванням березня 2018 року як місяця підняття доходу (базового місяця);

зобов`язати здійснити нарахування та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з з 01.03.2022 року по 31.12.2022 року, з 01.01.2023 року по 19.05.2023 року (включно), з 01.01.2024 року по 28.01.2025 року (включно) із урахуванням березня 2018 року як місяця підняття доходу (базового місяця) з урахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб;

визнати протиправною бездіяльність щодо не здійснення нарахування та виплати, грошової компенсації за невикористані 30 днів (діб) основної відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення, передбаченої Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей за період за 2022 рік з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди під час проходження військової служби з урахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб;

зобов`язати здійснити нарахування та виплатити грошову компенсацію за невикористані 30 днів (30 діб) основної відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення тривалістю 30 календарних днів, передбаченої Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей за період за 2022 рік з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди під час проходження військової служби з урахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб.

Ухвалою суду від 26.11.2025 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу встановлено строк для усунення зазначених у мотивувальній частині ухвали недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням причин пропуску та доказів, що підтверджують причини пропуску такого.

01.12.2025 року від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, в якій зазначає, що з 08.08.2025 року є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 . Хоча він не є бійцем бойового підрозділу, але виконання функціональних обов?язків, а саме постійні відрядження в райони ведення бойових дій для виконання спеціальних завдань об?єктивно обмежують його можливості як громадянина для вчасного отримання поштової кореспонденції, вчасного подання судового позову.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 21.03.2025 року у справі № 460/21394/23 Верховний Суд дійшов наступних правових висновків: Якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19 липня 2022 року, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин, то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19 липня 2022 року, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19 липня 2022 року підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин).

…

Судова палата частково поділяє позицію суду апеляційної інстанції щодо порядку обчислення строку звернення до адміністративного суду, зазначену у його висновку. Зокрема, слід погодитися із висновком апеляційного суду про те, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову [у частині вимог за період з 19 липня 2022 року по 30 березня 2023 року] слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що, у цій справі, відбулося шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні).

Виходячи з цього, Судова палата вважає обґрунтованим висновок про те, що саме дата вручення позивачу зазначеного документа, а саме 30 березня 2023 року, є подією, з якою пов`язаний початок перебігу строку звернення до суду.

Водночас слід наголосити, що визначення моменту вручення грошового атестата як початку перебігу строку у цій справі відповідає вимогам частини другої статті 233 КЗпП України та не суперечить принципу юридичної визначеності.

Зміст положень п.2 ч.1 ст.19 КАС України вказує на те, що адміністративні суди у сфері публічних відносин розглядають спори з приводу:

- прийняття громадян на публічну службу;

- проходження такої служби;

- звільнення з такої.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №28 від 28.01.2025 року позивача звільнено із займаної посади, виключено зі списків особового складу.

Відтак, спірні правовідносини охоплюються сферою відносин звільнення з публічної служби.

Поряд з цим слід зазначити, що спірним у даній справі є, у тому числі, грошове забезпечення за період з 01.03.2022 по 28.01.2025, яке відноситься до періодичних виплат, а тому обмежується часовими рамками проходження публічної служби.

Оскільки позивача звільнено з військової служби правовідносини щодо проходження публічної служби припинились, натомість починають діяти правовідносини з приводу звільнення.

Відтак, до спірних правовідносин належить застосовувати строки звернення до суду передбачені спеціальною нормою - частини другої статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин.

Положення частини другої статті 233 КЗпП України встановлюють строки звернення до суду у спорах, які стосуються правовідносин при звільненні, в тому числі у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, визначено тримісячний строк.

При цьому, суд уважає за необхідне наголосити, що дана норма не встановлює строки звернення до суду у правовідносинах щодо здійснення періодичних виплат під час проходження публічної служби. Ці правовідносини припинились в момент звільнення позивача.

Враховуючи те, що спірні правовідносини стосуються невиплати всіх сум, що належать позивачу при звільненні, саме цей строк підлягає застосуванню у даному випадку.

Оскільки згаданий наказ містить інформацію про нараховані та виплачені суми, саме із датою його прийняття - 28.01.2025 - пов`язується початок перебігу строку звернення до суду.

Більше того, в силу положень ч.1 ст.116 КЗпП України, про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Зміст наведеної норми вказує на те, що позивач повинен бути обізнаний про суми, нараховані та виплачені при звільненні, у день їх виплати.

Згідно з трекінгу відправлення Укрпошти суд встановив, що позивач направив позовну заяву до суду 11.11.2025 року з пропуском строку звернення до суду.

Позивач, обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду, посилається на те, що з 08.08.2025 року є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 і був позбавлений можливості звернутися до суду у визначений законом строк у зв`язку із постійними відрядженнями в райони ведення бойових дій для виконання спеціальних завдань.

При цьому, до заяви позивач долучив довідку від 28.11.2025 року, відповідно до якої він призваний та з 08.08.2025 року перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 .

Суддя звертає увагу, що відповідно до матеріалів справи та вказаної довідки, зокрема, вбачається, що військова частина НОМЕР_2 знаходиться у АДРЕСА_1 .

Більше того, долучена позивачем довідка жодним чином не підтверджує, що позивач брав чи бере участь у бойових діях на Півдні або Сході України.

Інших доказів на підтвердження цієї обставини матеріали справи не містять.

Окрім того, суддя зазначає, що проходження позивачем військової служби у військовій частині, яка знаходиться у АДРЕСА_1 жодним чином не могла обмежити його можливість звернутися до суду у межах трьохмісячного строку, передбаченого статтею 233 КЗпП України.

Також варто наголосити на тому, що позивача було виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 28.01.2025 року, а військову службу у військовій частині НОМЕР_2 він почав проходити лише з 08.08.2025 року, тобто, більше, ніж через пів року з моменту припинення проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

Таким чином, суддя вважає, що позивачем не наведено об`єктивних обставин, які б не дозволяли звернутися до суду у визначений законодавством строк, а твердження, на які він посилається у своїй заяві, не можуть вважатись поважними для поновлення такого строку.

Згідно із п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених ч.2 ст.123 цього Кодексу.

Частиною другою статті 123 КАС України, передбачено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить повернути позивачу.

Керуючись ст.ст.47, 160, 161, 169, 248, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович