Справа № 400/12906/25
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

03 грудня 2025 р. № 400/12906/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Біоносенко В. В., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОбласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго, вул. Миколаївська, 5а,м. Миколаїв,54034,
до Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, просп. Центральний, 288,м. Миколаїв,54003,
прозаява про забезпечення позову до подачі позовної заяви,
ВСТАНОВИВ:

Від Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» 02 грудня 2025 року до суду надійшла заява про забезпечення позову до подачі позовної заяви, про зупинення дії Припису №099 від 05.11.2025 р, винесеного за наслідками складання Акту №226 від 05 листопада 2025 року (позапланової перевірки), Головним управлінням ДЕРЖПРОДСПОЖИВСЛУЖБИ у Миколаївській області () про вимогу до ОКП «МИКОЛАЇВОБЛТЕПЛОЕНЕРГО» () здійснити перерахунок за послугу з теплопостачання за опалювальний період 2024/2025, шляхом зменшення нарахувань за рахунок розподілу теплового навантаження в розмірі 0,1586 Гкал/год на будинок, на безпідставно нараховану та несплачену суму в розмірі 37,90 грн.

Заяву про забезпечення позову ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» обґрунтувало тим, що невжиття заходів забезпечення позову фактично унеможливлює ефективний судовий захист і створює ризик настання для ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» наступних негативних наслідків. Ризик негативних наслідків для Заявника у разі відступу від тарифу, який встановлений органом місцевого самоврядування, що призведе до порушення підприємством Ліцензійних умов провадження господарської діяльності. Ризик негативних наслідків для Заявника у разі застосування контролюючим органом ст. 20 ч. 1 п. 4 Закону України «Про ціни і ціноутворення», за якою контролюючим органом до підприємства можуть бути застосовані адміністративно-господарські санкції по Припису №099, у вигляді штрафу розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Ризик негативних наслідків для Заявника у разі застосування контролюючим органом ст. 188-3 КУпАП, за якою існує ризик накладення штрафу на посадових осіб підприємства - від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за невиконання Припису Документ сформований в системі «Електронний суд» 01.12.2025 5 №099. Ризик негативних наслідків для Заявника полягає в тому, що з метою захисту своїх прав у разі стягнень, які можуть бути ініційовані Головним управлінням Держпродспоживслужби в Миколаївській області, Заявнику буде необхідно ініціювати нові судові спори, що спричинить додаткове процесуальне навантаження, необґрунтовані фінансові витрати та порушення принципу ефективного судового захисту. Ризик негативних наслідків для Заявника, як постачальника теплової енергії, що здійснення перерахунку окремим фізичним особам на підставі припису, виданого контролюючим органом, до його перевірки в судовому порядку, може призвести до масових звернень споживачів м. Миколаєва з вимогами про проведення аналогічних перерахунків, що, у свою чергу, створить ризик виникнення правової невизначеності та дестабілізацію розрахунків у сфері теплопостачання. Ризик негативних наслідків для Заявника, що у випадку застосування контролюючим органом штрафних санкцій, поновлення порушених прав Заявника після ухвалення рішення у справі по суті буде значно ускладненим, оскільки вимагатиме від нього ініціювання нових судових процесів щодо скасування застосованих санкцій, повернення стягнутих коштів і відшкодування завданих збитків, тобто фактичної необхідності подання нових позовів, що суперечить принципам ефективного судового захисту та процесуальної економії. Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. На підставі наведених положень КАС України можна зробити висновок, що в адміністративному судочинстві діє презумпція неправомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, який зобов`язаний в порядку судової процедури, визначеної законом, довести суду правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності. Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний гарантувати, у суворій відповідності до закону та за наявності безумовних фактичних підстав, (1) виконання майбутнього рішення суду або/та (2) ефективний захист позивача, який неможливий без негайного втручання суду (Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 640/35685/21 від 16.08.2022). Забезпечення позову шляхом зупинення дії Припису №099 не завдає матеріальних збитків Головному управлінню Держпродспоживслужби в Миколаївській області і водночас дозволяє Заявнику ефективно захистити свої права до розгляду спору по суті. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості та забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Відповідно до ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд не вбачає очевидної протиправності рішення відповідача щодо винесення припису, тобто підстав, передбачених п.2 ч.2 ст.150 КАС України. На переконання суду, очевидна протиправність рішень суб`єкта владних повноважень, це прийнята рішення ним таких рішень, які взагалі не передбачені законодавством України, або прийняти рішень, суб`єктами які не наділенні компетенцією у відповідній сфері. Натомість, у цьому випадку, відповідно до п.5 ст.18 Закону України «Про ціни і ціноутворення», ч.8 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» відповідач має повноваження на винесення приписів та вимагати від суб`єктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін. Питання того, чи законно була проведена позапланова перевірка та чи було завищено двоставковий тариф в теперішній час є спірним, і ще повинно бути ретельним чином досліджено та доведено.

Щодо істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або неможливості його виконання (підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.150 КАС України), то суд також їх не вбачає в цьому випадку.

Мета інституту забезпечення позову полягає у можливості, перш за все, зупинення виконання рішення суб`єкта владних повноважень, яке є предметом спору, до вирішення справи по суті. Ухвала про забезпечення позову, у такому випадку є юридичним запобіжником, настанню якихось незворотних фактичних (матеріальних) наслідків, до вирішення юридичного спору. У цьому випадку, виконання припису відповідача не призводить до жодних незворотних фактичних наслідків, які б унеможливили або значно ускладнили виконання рішення у цій справі.

У спірному приписі йде мова про здійснення нарахування зайвої плати за опалення споживачу ОСОБА_1 на суму 37,9 гривень. При цьому, як вбачається з припису, зазначена спірна суму 37,9 гривень була нарахована споживачу, але не сплачена ним. Тобто, у приписі йде мова лише про сторнування нарахувань заборгованості споживача за опалення на суму 37,9 гривень.

Аргументи позивача про настання незворотних наслідків у разі виконання припису щодо перерахунку споживачу на 37,9 гривень є непереконливими, з врахуванням того, що лише судовий збір за подання цієї заяви позивачем сплачено в розмірі 726,72 гривень. Суду незрозуміло, як сума перерахунку на 37,9 гривень може спричинити незворотні фактичні наслідки.

У цьому випадку, після ухвалення судом рішення по суті, не вбачається жодних ускладнень для його виконання як на користь позивача, так і на користь відповідача зі споживачем. Всі наслідки виконання спірного припису є юридичними, тобто зворотними. Зазначений припис також не передбачає жодного перерахуванням чи сплату позивачем коштів. Тобто, у будь-якому випадку, не виникне питання повороту виконання чи повернення коштів, що за певних обставин, можливо було визнати обставиною, передбаченою п.1 ч.2 ст.150 КАС України.

Забезпечення позову у такому разі, буде суперечить завданням та меті адміністративного судочинства.

В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.154, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні заяви Обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго" про забезпечення позову відмовити.

2. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя В.В.Біоносенко