Справа № 161/23308/25
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/413/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Рудської С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 02 листопада 2025 року за справою про адміністративне правопорушення №R171048, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

В обґрунтування постанови зазначено, що ОСОБА_1 не пройшов (відмовився від проходження) ВЛК п.2 розділу ІІ ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав в/сл та поліцейських на соціальний захист», чим допустив порушення правил військового обліку.

Позивач вважає, що відповідач невірно кваліфікував його дії, оскільки непроходження ним ВЛК складає порушення законодавства щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, а не стосовно військового обліку.

Окрім того, звертає увагу суду, що він перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки зареєстрований та проживає у с. Липини Луцького району волинської області. Тому вважає, що посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_4 не мали правових підстав брати його на військовий облік та виносити спірну постанову.

Додатково вказує, що у постанові не зазначено власне ім`я та по батькові посадової особи, яка її винесла, її спеціальне звання, позивачу не було роз`яснені вимоги ст.63 Конституції України та ст.258 КУпАП, а також не був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Просить суд скасувати постанову відповідача 02 листопада 2025 року за справою про адміністративне правопорушення №R171048, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідач у письмовому відзиві позовні вимоги заперечив. Узагальнені доводи відповідача зводяться до того, що позивач вчасно не пройшов ВЛК.

Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.

Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст.262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 02 листопада 2025 року за справою про адміністративне правопорушення №R171048, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

В обґрунтування постанови зазначено, що ОСОБА_1 не пройшов (відмовився від проходження) ВЛК п.2 розділу ІІ ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав в/сл та поліцейських на соціальний захист», чим допустив порушення правил військового обліку.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На переконання суду, відповідач не довів суду правомірності свого рішення, що підтверджується наступним.

Частиною третьою статті 210 КУпАП передбачено, що порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період, тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зауважує, що диспозиція частини третьої статті 210 КУпАП є бланкетною та передбачає звернення до інших нормативно-правових актів, для з`ясування наявності складу адміністративного правопорушення у вигляді порушення правил військового обліку.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21 березня 2024 року №3621-IX установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Як слідує з матеріалів справи, 21 листопада 2022 року позивач ВЛП при ІНФОРМАЦІЯ_5 визнано обмежено придатним до військової служби, а тому, на підставі пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21 березня 2024 року №3621-IX, він був зобов`язаний до 05 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, для чого самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Оскільки позивач цього не зробив до 05 червня 2025 року, в його діях дійсно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

При цьому суд відхиляє доводи позивача, що вчинене ним порушення стосується Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (ст.210-1 КУпАП), а не порушення правил військового обліку (ст.210 КУпАП), оскільки згідно підпункту 4 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку, зокрема, проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів.

Отже, медичний огляд в закладах охорони здоров`я або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є зобов`язанням призовника, військовозобов`язаного та резервіста саме в частині військового обліку, а не законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, як помилково стверджує сторона позивача.

Стосовно доводів позивача про те, що він перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 як житель АДРЕСА_1 то суд зазначає, що згідно електронного військово-облікового документу позивач з перебуває на обліку саме в ІНФОРМАЦІЯ_6 , а тому саме посадові особи відповідача мали право притягувати його до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку.

Стверджуючи про незаконність взяття його на облік іншим органом ТЦК та СП позивач відповідних дій відповідача не оскаржував, вони не є предметом цього позову, а тому суд презюмує їх правомірність.

Окрім того недоречними є твердження позивача про те, що у постанові не зазначено власне ім`я та по-батькові посадової особи, яка її винесла, адже ці дані наведені у вступній частині постанови ( ОСОБА_2 ). Щодо зазначення спеціального звання, то положення статті 283 КУпАП не вимагають зазначення таких відомостей у постанові по справі про адміністративне правопорушення.

Також помилковими є доводи позивача про те, що стосовно нього мав бути складений протокол про адміністративне правопорушення, адже за правилами частин шостої та восьмої статті 258 КУпАП, протокол в даному випадку не складався.

Отже, в цілому доводи позивача, які викладені в позові не знайшли свого підтвердження під час розгляду цієї адміністративної справи.

Однак, за правилами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже суд розглядаючи адміністративну справу стосовно оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень не обмежений доводами позову, а зобов`язаний перевірити оскаржуване рішення відповідача на відповідність всім критеріям, передбаченим частиною другою статті 2 КАС України, зокрема, чи винесено таке рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частиною дев`ятою статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Як слідує з матеріалів справи про правопорушення у вигляді непроходження позивачем повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби відповідачеві стало відомо 06 червня 2025 року, адже 05 червня 2025 року був останнім днем для проходження цього огляду. Відповідач мав об`єктивну можливість виявити це правопорушення, оскільки позивач перебуває на військовому обліку, а відповідачеві було відомо, що позивач підпадає під категорію осіб, передбачених пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21 березня 2024 року №3621-IX. Відомості про всі ці дані наявні в електронному військово-обліковому документі, а отже, і в Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», тому були достовірні відомі відповідачеві.

Отже, починаючи з 06 червня 2025 року почав свій перебіг трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, який передбачений частиною дев`ятою статті 38 КУпАП, і цей строк закінчився 06 вересня 2025 року.

Адміністративне стягнення на позивача було накладено 02 листопада 2025 року, тобто, поза межами строку, передбаченого частиною дев`ятою статті 38 КУпАП.

Пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З цього слідує, що відповідач не мав права розпочинати справу про адміністративне правопорушення стосовно позивача, а розпочате провадження повинен був закрити на підставі пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП. З цих підстав позовні вимоги слід задовольнити, шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн., який був сплачений при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 139, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити повністю.

Скасувати постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 02 листопада 2025 року за справою про адміністративне правопорушення № R171048, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 9 ст. 38 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено та підписано 03 грудня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська