Справа № 500/5520/25
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5520/25

01 грудня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника звернулася до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації (далі - Управління, відповідач), у якому просить:

визнати протиправними дії Управління щодо відмови ОСОБА_1 у наданні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видачі відповідного посвідчення;

зобов`язати Управління встановити ОСОБА_1 статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видати посвідчення члена сім`ї загиблого ветерана війни.

Позов обґрунтовано тим, що позивач відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 звернулася до Управління із заявою щодо встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видачі відповідного посвідчення. Відповідач листом від 05.09.2025 відмовив у встановленні позивачу такого статусу і видачі посвідчення загиблого/померлого ветерана війни з тих підстав, що стаття 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі - Закон №3551-XІІ) не поширюється на членів сімей померлих громадян з числа осіб з інвалідністю внаслідок війни, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою.

Позивач не погоджується з такою відмовою відповідача у зв`язку з чим звернулася до суду.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено судовий розгляд справи проводити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

07.10.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник проти позову заперечує та зазначає, що відповідно до наданого позивачем експертного висновку №29592 від 30.08.2023, виданого Львівською міжрегіональною міжвідомчою комісією, саме захворювання, а не смерть ОСОБА_2 18.06.2024 пов`язана з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Тобто відсутній причинно-наслідковий зв`язок смерті з військовою службою (офіційні документи, експертиза). Сам висновок не підтверджує причинного зв`язку смерті, а лише наявність хвороби. Управління вважає, що ОСОБА_1 не має підстав на встановлення статусу сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, на яку поширюється чинність Закону №3551-XІІ, та видачі посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни. У задоволенні позову просить відмовити (а.с.25-27).

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.7 зворот).

ОСОБА_2 був учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 - 1988 роках відповідно до посвідчення серія НОМЕР_2 від 15.12.2023 (а.с.17). Згідно з посвідченням серії НОМЕР_3 від 19.12.2023 ОСОБА_2 був особою з інвалідністю ІІ групи і мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни (а.с.17 зворот).

Експертним висновком №29592 від 30.08.2023, виданим Львівською регіональною міжвідомчою експертною комісією встановлено, що захворювання ОСОБА_2 пов`язане з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.18).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 18.06.2024, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 69 років, про що складено відповідний актовий запис №120 (а.с.16).

На підставі експертного висновку від 30.08.2024 №31244 Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороби та інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії Чорнобильської АЕС встановлено, що захворювання, яке призвело до смерті ОСОБА_2 , пов`язано з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.34).

ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою, в якій просила надати їй статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видати відповідне посвідчення встановленого зразку.

Відповідач листом від 05.09.2025 відмовив у встановленні позивачу такого статусу і видачі посвідчення загиблого/померлого ветерана війни з підстав того, що стаття 10 Закону №3551-XІІ не поширюється на членів сімей померлих громадян з числа осіб з інвалідністю внаслідок війни, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою (а.с.19).

Позивач вважає протиправною відмову, тому з метою встановлення їй статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видачі відповідного посвідчення звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-XII.

Згідно зі статтею 4 Закону №3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Частиною першою, другою статті 7 Закону №3551-XII передбачено, що до інвалідів війни належать особи з числа:

військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;

осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

Згідно з пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 20-РП/04 ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. Розділ 11 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» визначає поняття і зміст статусу ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни) та осіб, на яких поширюється дія його положень. Це колишні військовослужбовці, які безпосередньо як у воєнний, так і в мирний час, виконували інші обов`язки військової служби та тилового забезпечення, пов`язані з необхідністю захисту Батьківщини, у тому числі з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій.

Такими чином, обов`язковими умовами, за яких ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС може бути віднесено до осіб з інвалідністю внаслідок війни є наявність факту інвалідності, доказів залучення особи до виконання обов`язків військової служби або до складу формувань Цивільної оборони та отримання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

З матеріалів справи встановлено, що чоловік позивачки ОСОБА_2 мав посвідчення інваліда ІІ групи та мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , отже на нього поширювалась дія Закону № 3551-ХІІ.

Порядок проведення військово-лікарської експертизи визначається Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402).

Відповідно до пункту 2.4.5, 21.30 Положення № 402 військово-лікарська комісія може приймати постанову, а за необхідності переглядати свої постанови про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та смерті у осіб, звільнених з військової служби, з військовою службою (крім постанов ЦВЛК) в одному з формулювань, вказаних у пунктах 21.5, 21.6 розділу II Положення.

Згідно з пунктом 21.6 Положення № 402 при встановленні причинного зв`язку захворювань військовослужбовців з аварією на Чорнобильській АЕС та інших ядерних об`єктах, учасників ядерних випробувань і випробувань ядерної зброї та тих, що брали участь у складанні ядерних боєприпасів і здійснювали на них регламентні роботи для проведення відповідних випробувань і військових навчань, постанови приймаються, зокрема, у таких формулюваннях (наявність посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії (постраждалого від наслідків аварії) на Чорнобильській АЕС відповідної категорії при встановленні причинного зв`язку обов`язкова):

а) "Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" якщо захворювання виникли у період ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, загострились або ускладнились, призвели до інвалідності чи смерті у строки, передбачені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 травня 1997 року № 150 "Про затвердження нормативних актів щодо хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 вересня 1997 року за № 448/2252, і військовослужбовець, колишній військовослужбовець має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Визначення причинного зв`язку захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми), що призвело до смерті військовослужбовця, колишнього військовослужбовця, проводиться штатними військово-лікарськими комісіями (пункт 21.9 розділу ІІ Положення № 402).

Відповідно до експертного висновку від 30.08.2024 №31244 Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороби та інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії Чорнобильської АЕС встановлено, що захворювання, яке призвело до смерті ОСОБА_2 , пов`язано з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Зазначений експертний висновок підтверджує причинний зв`язок смерті чоловіка позивачки внаслідок захворювань, набутих у зв`язку з виконанням обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Пунктом 1 статті 10 Закону №3551-XII визначено, що до сімей загиблих (померлих) ветеранів війни належать сім`ї осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва), одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів.

До членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, зазначених у цій статті, належать: батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти; утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія.

Відповідно до пункту 2 статті 10 Закону №3551-ХІІ чинність цього Закону поширюється на дружин (чоловіків) померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, а також дружин (чоловіків) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге.

За правилом встановленим статті 18 Закону №3551-XII, особам, на яких поширюється дія цього Закону, видається посвідчення.

Правила та порядок видачі вказаним особам посвідчень визначено Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року №302 (далі - Положення №302).

Згідно з визначенням, наведеним в пункті 2 Положення №302, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

Пунктом 4 Положення №302 визначено, що членам сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, зазначеним у статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого», а членам сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначеним у статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України».

Абзацом другим пункту 7 Положення №302 визначено, що «Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім`ї загиблого», «Посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України» видаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад за місцем реєстрації громадянина.

Виходячи із системного аналізу вказаних вище норм суд вважає, що для встановлення позивачу статусу дружини померлого «Член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни» необхідні наступні обставини:

наявність у померлого чоловіка статусу, зокрема, інвалід війни;

визнання померлого чоловіка за життя інвалідом від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин пов`язаних з проходження військової служби чи участі у бойових діях, які не одружилися вдруге.

Саме такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 28.07.2022 у справі №520/2798/19.

Отже, чинність Закону №3551-XІІ поширюється також і на членів сім`ї військовослужбовців, які померли внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби, пов`язаних з ліквідацією наслідків на Чорнобильській АЕС та мали статус ветерана війни.

На підставі статті 10 Закону №3551-XІІ до членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать, зокрема: один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні.

Позивачка ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 з 02.11.1976 по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після заміж не виходила, доказів протилежного відповідачем не надано, а судом не встановлено.

Оскільки померлий чоловік ОСОБА_2 визнаний за життя особою з інвалідністю ІІ групи та мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, то позивачка відповідно до вимог пункту 2 статті 10 Закону №3551-XІІ має право на встановлення статусу члена сім`ї померлого ветерана війни та отримання посвідчення.

Підсумовуючи викладене, враховуючи протиправний характер дій відповідача щодо відмови у присвоєнні позивачці статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, суд дійшов висновку про зобов`язання Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації встановити ОСОБА_1 статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни відповідно до статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та видати посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до частини першої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 968,96 грн, сплачений відповідно до квитанції від 23.09.2025 (а.с.5 зворот).

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) до Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації (вулиця Кривоноса, 10, місто Тернопіль, 46027, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 03195518) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у наданні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видачі відповідного посвідчення.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації встановити ОСОБА_1 статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видати посвідчення члена сім`ї загиблого ветерана війни.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 01 грудня 2025 року.

Суддя Чепенюк О.В.