Справа № 420/29586/25
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військова частина НОМЕР_2 про визнання протиправними дій, рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 , на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 , та щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про ВЛК від 04.08.2025 року, та зобов`язати анулювати такі відомості в Реєстрі.

- визнати протиправним та зобов`язати скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації" від серпня 2025 р., в частині що стосується призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

- визнати протиправним та зобов`язати скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 в частині зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , до особового складу військової частини НОМЕР_1 , та зобов`язати військову частину, в особі уповноважених осіб, виключити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що протиправні дії ІНФОРМАЦІЯ_1 як суб`єкта владних повноважень, що забезпечує визнання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, зумовили порушення права Позивача бути виключеним з військового обліку за станом здоров`я, та не бути призваним на військову службу виникло ще у березні 2009 року на підставі відповідного рішення ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 , та відповідно стали причиною звернення позивача до суду. Відповідач -1 не вчинив жодних дій для перевірки відомостей щодо виключення позивача з військового обліку військовозобов`язаних. Проте, з огляду положення п. 2 Положення № 154, вбачається, що територіальні центри комплектування соціальної підтримки не уповноважені ігнорувати приписи нормативно-правових актів та діяти власною дискрецією щодо питань, постановили на військовий облік військовозов`язаних осіб, виключених такого обліку, та, відповідно, видавати таким особам накази "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації". Отже, неправомірність дії Відповідача-1 полягає в тому, що, по-перше, Відповідач-1 взагалі не мав жодного права ініціювати проведення медичного огляду ВЛК Позивача, так як останній є невійськовозобов`язаним, по-друге, Відповідач-1 без фактичного проведення медичного огляду Позивача жодним з лікарів, вказав у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про повну придатність Позивача до військової служби, що взагалі не відповідає дійсності. Позивач на законних підставах був виключений з військового обліку внаслідок визнання непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст. 9 Розладу хвороб Наказу МОУ № 402, що підтверджується записами у військовому квитку. Таким чином, наказ начальника Відповідача-1 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації", (виданий в період наявності у Позивача постанови ВЛК про непридатність з виключенням. військового обліку від 04.03.2009 р., винесеної внаслідок тяжкого та багаторічного захворювання Позивача на злоякісне новоутворення, то підпадає під ст. 9 п. "А" Розкладу хвороб Наказу МОУ № 402 віз 2008 р.) тобто в період існування встановленої ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" прямої заборони щодо призову невійськовозобов`язаної особи на військову службу, протиправним та підлягає скасуванню. При цьому, хоч Законом України "Про військовий обов`язок та військову службу" не передбачено такої підстави для звільнення з військової служби и незаконна мобілізація, проте, проходження військової служби є безпосереднім наслідком від наказу про мобілізацію, а отже, з метою ефективного захисту порушеного права Позивача та повного його відновлення буде зобов`язання військової частини НОМЕР_1 (Відповідача-2) в особі командира цієї в/ч ухвалити рішення про звільнення Позивача від проходження військової служби виключення його зі списків особового складу.

Представником Військової частини НОМЕР_1 до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та, серед іншого, вказує, що з дня зарахування до списків особового складу військової частини військовозобов`язаний набуває статусу військовослужбовця. Порядок та підстави припинення військової служби передбачені Законом №2232- ХІІ та Положенням №1153/2008. Згідно відомостей діловодства військової частини НОМЕР_1 , станом на 16.11.2025, солдат військової служби за призовом під час мобілізації, ОСОБА_2 , стрілець-помічник гранатометника 3 штурмового спеціалізованого відділення 2 штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти військової частини НОМЕР_1 , не звертався до командування військової частини НОМЕР_1 із рапортом про звільнення останнього з військової служби. Після набуття позивачем статусу військовослужбовця Збройних Сил України правовідносини щодо проходження військової можуть бути припинені лише шляхом звільнення з військової служби, підстави та порядок якого визначені Законом №2232-ХІІ та Положенням №1153/2008. Окремо відповідачем наголошено, що за наявності підстав, визначених Законом №2232-ХІІ, солдат ОСОБА_2 має право звернутись із рапортом до командування військової частини в котрій проходить військову службу про звільнення з військової служби.

28.11.2025 року представником позивача до суду надано відповідь на відзив, в якій вказано, що відповідно до ст. 37 Закону, передбачено, що у разі настання однієї з обставин передбачених ч. 6 ст. 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу , особа виключається з військового обліку та втрачає статус військовозобов`язаного. Також, зазначено, що Відповідачем-1 та Відповідачем-2 не надані суду докази та заперечення про недійсність даного військового квитка Позивача, серії НОМЕР_5 , виданого 05.08.1996 р., чи наявність фактів службового підроблення відміток у військовому квитку, серії НОМЕР_5 , виданого 05.08.1996 р., або відомостей про кримінальні провадження в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань щодо службового підроблення військового квитка, чи незаконного виключення Позивача із військового обліку посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_6 . Крім того, зазначені у ч. 6 ст. 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу обставини, є настільки суттєвими та незворотними, що ч. 1 ст. 37 Закону не передбачає можливості взяття на обліку осіб, які раніше були виключені з військового обліку. Позивач був незаконно мобілізований працівниками Відповідача-1 04.08.2025 р., та внаслідок чого протиправно зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.08.2025 р. № 227.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 р. прийнято позовну заяву до свого провадження та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/29586/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військова частина НОМЕР_2 про визнання протиправними дій, рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином засвідчену копію наказу (витягу з наказу) Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації від серпня 2025 р., в частині що стосується призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 . Також, витребувано від Військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчену копію наказу (витягу з наказу) командира військової частини НОМЕР_1 в частині зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до особового складу військової частини НОМЕР_1 . Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_7 та Військову частину НОМЕР_1 у строк до 28 листопада 2025 року надати витребувані судом письмові докази. Зупинено провадження по справі №420/29586/25 - до отримання витребуваних письмових доказів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 року, з урахуванням усунення обставин, котрі зумовили зупинення, а саме надходження 28.11.2025 року від відповідача витребуваних судом письмових доказів, поновлено провадження у справі №420/29586/25, за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військова частина НОМЕР_2 про визнання протиправними дій, рішення, зобов`язання вчинити певні дії, відповідно до положень ст.237 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як з`ясовано судом, та вбачається з матеріалів справи, у військовому квитку НОМЕР_5 , виданому на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі 32 міститься запис « 04.03.2009 військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_8 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку по гр.. 1 ст. 9А, наказ від 2008 № 402».

02.08.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , взятий на облік в ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.08.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнаний придатним до військової служби.

Згідно поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_9 і відправлені у складі команди « НОМЕР_1 » від 04.08.2025 за вих. №11334 солдат ОСОБА_1 вибув з ІНФОРМАЦІЯ_10 до військової частини НОМЕР_6 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.08.2025 року № 227, зараховано до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення та вважати такими, що прибули в район проведення табірного збору на території Вінницької області (місто Гайсин), зокрема, солдата ОСОБА_3 , ПРИЗВАНОГО Указом Президента України від 14 липня 2025 року № 479/2025 "Про продовження строку проведення загальної мобілізації", призначити на посаду СТРІЛЬЦЯ-ПОМІЧНИКА ГРАНАТОМЕТНИКА 3 ШТУРМОВОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО ВІДДІЛЕННЯ ШТУРМОВОГО СПЕЦЦА ПІЗОВАНОГО ВЗВОДУ ШТУРМОВОЇ СПЕЦІАЛІЗОВАНОЇ РОТИ ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_2 ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_7 , ВОС 1009154/630, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_10 , з "05" серпня 2025 року зарахувати до списків особового складу частини, з "06" серпня 2025 року зарахувати на котлове забезпечення у військовому містечку № НОМЕР_8 місто Гайсин і вважати таким, що з "05" серпня 2025 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2820 гривень на місяць, шок "солдат".

В силу статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Також Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.

За змістом пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі по тексту - Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з пунктом 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Відповідно до пункту 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Отже, обов`язки щодо обліку військовозобов`язаних покладені на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон № 2232-XII.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно із частиною третьою статті 1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до статті 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано положеннями Закону № 2232-ХІІ.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

У розумінні частини третьої статті 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Частиною сьомою статті 1 Закону № 2232-XII передбачено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

За визначенням, наведеним у частині першій статті 2 Закону № 2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби громадянами України здійснюється у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом (частина друга статті 2 Закону № 2232-ХІІ).

Згідно з частинами третьою і четвертою статті 2 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Частиною 9 статті 1 Закону № 2232-XII, серед іншого, визначено, що стосується військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (абзац 1 частини 1 статті 39 Закону № 2232-XII).

Приписами статті 37 Закону № 2232-ХІІ визначено підстави взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього.

Відповідно до статті 37 Закону № 2232-XII в редакції, чинній станом на 04.03.2009, взяттю на військовий облік призовників та військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України:

1) на військовий облік призовників: приписані до призовних дільниць; які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону

на нове місце проживання; які набули громадянства України і згідно з цим Законом

підлягають приписці до призовних дільниць;

2) на військовий облік військовозобов`язаних: звільнені з військової служби в запас; звільнені з альтернативної (невійськової) служби; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; звільнені зі служби начальницького та рядового складу Міністерства внутрішніх справ України, центрального органу виконавчої влади з питань цивільного захисту, Державного департаменту України з питань виконання покарань, Державної податкової адміністрації України; які набули громадянства України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; виключені з військового обліку Служби безпеки України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу.

Зняттю з військового обліку призовників та військовозобов`язаних у військових комісаріатах підлягають громадяни України:

1) з військового обліку призовників: які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України до нового місця проживання; які вибувають на строк більше трьох місяців за межі України; які взяті згідно з рішеннями комісії з питань приписки або призовної комісії на облік військовозобов`язаних; які отримали військові звання офіцерського складу після проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу;

2) з військового обліку військовозобов`язаних: які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України до нового місця проживання; які після проходження строкової військової служби прийняті на військову службу до інших військових формувань або на службу в органи внутрішніх справ, податкової міліції; які вибули на строк більше трьох місяців за межі України; в інших випадках за рішенням Міністерства оборони України.

Виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України, які:

1) призвані чи прийняті на військову службу або направлені для проходження альтернативної (невійськової) служби;

2) проходять військову службу (навчання) у вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів;

3) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку;

4) досягли граничного віку перебування в запасі;

5) припинили громадянство України;

6) були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину;

7) направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру;

8) не отримали до 40-річного віку військово-облікової або спорідненої з нею спеціальності;

9) померли.

Водночас, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" від 11 квітня 2024 року № 3633-IX, який набрав чинності 18.05.2024) статтю 37 Закону № 2232-ХІІ викладено в такій редакції:

"Стаття 37. Взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього

1. Взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України:

1) на військовий облік призовників (крім Служби безпеки України, розвідувальних органів України) віком до 25 років: які за рішенням комісії з питань взяття на військовий облік пройшли медичний огляд; які є призовниками, що прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань, якщо раніше не перебували на військовому обліку; які припинили альтернативну (невійськову) службу достроково і відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" підлягають взяттю на військовий облік призовників; які відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та не пройшли базову загальновійськову підготовку;

2) на військовий облік військовозобов`язаних: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань;

3) на військовий облік резервістів: які зараховані до військового оперативного резерву; які уклали контракт про проходження служби у військовому резерві Збройних Сил України та інших військових формувань; резервісти, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України на нове місце проживання.

Громадянам України, взятим на військовий облік, роз`яснюються права та обов`язки, правила військового обліку та відповідальність за порушення цих правил.

2. Взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають жінки, які належать до категорій, зазначених у частині одинадцятій статті 1 цього Закону.

3. Призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік.

У разі декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання, поданою в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки на підставі відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів в електронній формі, надісланих органами реєстрації через Єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ України до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

4. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії воєнного стану призовники, військовозобов`язані та резервісти, які залишили або покинули своє місце проживання, зобов`язані в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи стати на військовий облік у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідному підрозділу розвідувальних органів України).

5. Зняттю з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України:

1) з військового обліку призовників (крім Служби безпеки України, розвідувальних органів України): які досягли 25-річного віку; які вибули в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України і стали на військовий облік в іншому районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за новим місцем проживання; які призвані, направлені чи прийняті на військову службу або навчання у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; які пройшли базову загальновійськову підготовку; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби як непридатні до військової служби за станом здоров`я - після підтвердження рішення комісією вищого рівня; які отримали спеціальні звання рядового, сержантського, офіцерського (начальницького) складу після закінчення закладів освіти; які направлені на альтернативну (невійськову) службу; які направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру;

2) з військового обліку військовозобов`язаних: які вибули в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України і стали на військовий облік за новим місцем проживання; які призвані чи прийняті на військову службу або навчання у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; які направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру; які зараховані до військового оперативного резерву; в інших випадках - за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України;

3) з військового обліку резервістів: які вибули в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України і стали на військовий облік за новим місцем проживання; які призвані чи прийняті на військову службу або навчання у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; які прийняті на службу до органів і підрозділів цивільного захисту; які досягли граничного віку перебування на службі у військовому резерві або виключені з військового оперативного резерву; які направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру; в інших випадках - за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України.

6. Виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:

1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;

2) припинили громадянство України;

3) визнані непридатними до військової служби;

4) досягли граничного віку перебування в запасі.

У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку".

Зокрема, як встановлено судом, та зазначено вище, у військовому квитку НОМЕР_5 , виданому на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі 32 міститься запис « 04.03.2009 військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_8 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку по гр.. 1 ст. 9А, наказ від 2008 № 402».

Згідно підпункту 12 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року №3633-IX, військово-обліковий документ, що визначає належність його власника до військового обов`язку, виданий до дня набрання чинності цим Законом, є чинним та не потребує обов`язкової заміни у випадку (з підстав) затвердження органом державної влади нової форми військово-облікового документа.

Відповідно до п.2 Постанови КМУ від 16 травня 2024 р. №559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа» (надалі Порядок №559) військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.

Отже, на час виникнення спірних відносин позивач відповідно до п.2 Постанови КМУ від 16.05.2024 року №559 мав дійсний військово-обліковий документ, яким є військовий квиток НОМЕР_5 , та в якому міститься запис про виключення його з військового обліку з 04.03.2009 року, на підставі ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

При цьому, суд зазначає, що чинне законодавство України не містить положень, які б автоматично скасовували чинність рішень про виключення з військового обліку військовозобов`язаних, що були прийнятими уповноваженими на те органами до набрання чинності Порядком №1487, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року №3633-IX, чи Порядком №559.

Відповідно, підтверджений цим військово-обліковим документом факт виключення позивача з військового обліку з 04.03.2009 року, на думку суду, свідчить про те, що в контексті положень Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» позивач на час виникнення спірних відносин не мав статусу «військовозобов`язаний».

Тобто, оскільки ОСОБА_1 відповідно до військового квитка НОМЕР_5 був визнаний непридатним до військової служби, із виключенням з військового обліку, як наслідок, позивач втратив статус військовозобов`язаного.

Таким чином, виключення позивача з військового обліку на підставі визнання його рішенням ВЛК непридатним до військової служби унеможливлювало повторне його взяття на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 , та, як наслідок, призов на військову службу під час мобілізації та подальше направлення для проходження військової служби під час мобілізації до військової частини.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_11 , приймаючи оскаржуваний наказ в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , діяв недобросовісно та необґрунтовано, оскільки не врахував факт його виключення з військового обліку, що свідчить про порушення вимог Закону №3543-XII.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість призову позивача на військову службу, що є достатнім для скасування оскаржуваного наказу з підстав необ`єктивності та неправомірності, суд враховуючи позицію ЄСПЛ, викладену у справах Салов проти України та Серявін та інші проти України, не надає оцінку іншим доводам позивача щодо порушення порядку його призову.

При цьому, як вбачається з вищевикладеного, протиправність дій відповідача наявна саме в прийнятті наказу "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації" та взяття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 , на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Разом з тим, постанова ВЛК від 04.08.2025 року не є предметом оскарження по даній справі, а отже відсутні підстави для визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про ВЛК від 04.08.2025 року, та зобов`язання анулювати такі відомості в Реєстрі.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, шляхом визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 , на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також визнання протиправним та скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації" від серпня 2025 р., в частині що стосується призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Враховуючи вище окреслене, та зважаючи, що суд дійшов висновку щодо протиправності наказу відповідача про мобілізацію ОСОБА_1 , як наслідок, оскаржуваний Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 05.08.2025 року № 227 в частині призначення на посаду та зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення, відповідно також є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, щодо вимоги позивача зобов`язати військову частину, в особі уповноважених осіб, виключити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , суд зазначає, що в контексті спірних правовідносин належним способом захисту порушених прав позивача, у тому числі, є визнання протиправним та скасування Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.08.2025 року № 227 в частині призначення на посаду та зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення, про що власне акцентовано суду вище, а отже, означена вимога не є ґрунтовною, та відповідно задоволенню не підлягає.

У справі "Рисовський проти України", № 29979/04, рішення від 20 жовтня 2011 року, пункти 70, 71, ЄСПЛ наголосив на особливій важливості принципу "належного урядування", зазначивши при цьому, що він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних Документ сформований в системі «Електронний суд» 11.02.2025 7 правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (Рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військова частина НОМЕР_2 про визнання протиправними дій, рішення, зобов`язання вчинити певні дії, підлягають задоволенню частково, з вище окреслених підстав.

Керуючись статтями 2, 6-10, 77, 90, 139, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військова частина НОМЕР_2 про визнання протиправними дій, рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 , на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

3. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації" від серпня 2025 р., в частині що стосується призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

4. Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 227 від 05.08.2025 року в частині призначення на посаду та зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

5. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення складено 01.12.2025 року, з урахуванням знаходження судді Харченко Ю.В. у відпустці з 29.09.2025 по 24.10.2025 року включно.

Суддя Ю.В. Харченко

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військова частина НОМЕР_2 про визнання протиправними дій, рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 , на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

3. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації" від серпня 2025 р., в частині що стосується призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

4. Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 227 від 05.08.2025 року в частині призначення на посаду та зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

5. В задоволенні решти позовних вимог - відмовит

01.12.2025.