Справа № 420/38682/24
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/38682/24

Перша інстанція: суддя Танцюра К.О.,

повний текст судового рішення

складено 03.06.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі ГУНП) та просила:

- визнати протиправним та скасувати відмову ГУНП у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оформлену висновком від 08.10.2024 року;

- зобов`язати ГУНП повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.07.2024 щодо виплати одноразової грошової допомоги з урахуванням висновків суду у цій справі;

- зобов`язати ГУНП призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу з підстав та у відповідності до частини 8 статті 100 Закону №580-VІІІ.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову в позові.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи, а саме з прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, а тому з врахуванням наведеного, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в цій частині.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.07.2024 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до ГУНП про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю чоловіка в період проходження служби в поліції.

Листом ГУНП від 08.10.2024 надано відповідь, що під час розгляду матеріалів було встановлено, що за отриманням одноразової грошової допомоги заявник звернувся із заявою від 24.07.2024, а право на отримання одноразової грошової допомоги виникло 13.03.2021. Згідно ч.8 ст.100 Закону України «Про Національну поліцію» відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що незважаючи на закріплення 3-річного строку для реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги, суд враховує, що фактично у ОСОБА_2 виникла можливість звернутися із відповідною заявою про виплату одноразової грошової допомоги після складання акту розслідування нещасного випадку №60 від 27.05.2024 та довідки Обласної МСЕК від 18.07.2024. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необгунтованість посилання відповідача на відсутність підстав для призначення та виплати ОГД у зв`язку з завершенням 3-річного строку, визначеного ч.8 ст.100 Закону України «Про Національну поліцію».

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Статтями 97-101 Закону України «Про Національну поліцію» визначено порядок призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення та виплата допомоги не здійснюється.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі, зокрема, смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції.

Згідно положень ч.8 ст.100 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

Статтею 101 Закону України «Про Національну поліцію» закріплено вичерпний перелік підстав, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком:

а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням;

б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом);

г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Згідно ч.3 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 4 червня 2024 року №646 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі Порядок №646) (чинний на момент звернення позивачки до відповідача із заявою про виплату грошової допомоги).

Відповідно до п.10 Порядку №646, для призначення і виплати одноразової грошової допомоги заява (рапорт) за формою згідно з додатком подається керівникові органу поліції, закладів освіти за останнім місцем проходження служби.

У разі ліквідації органу поліції, закладу освіти заява подається за місцем зберігання особової справи поліцейського.

Згідно положень п.1 ч.5 Порядку №646 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) поліцейського - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У відповідності до положень п.11 Порядку №646, для призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) поліцейського подаються в паперовій або електронній формі на адресу електронної пошти з дотриманням законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг такі документи:

1) підрозділами служб персоналу (кадрового забезпечення): особисте розпорядження із зазначенням розмірів часток таких осіб у відсотках (за наявності); витяг з наказу про припинення служби в поліції у зв`язку із загибеллю (смертю) поліцейського з одночасним його звільненням із служби в поліції та виключенням із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) поліцейського; копія постанови медичної (військово-лікарської) комісії МВС про визначення причинного зв`язку поранення (контузії, травми, каліцтва), що спричинило смерть поліцейського;

2) підрозділами державного нагляду за охороною праці - копія акта (актів) розслідування нещасного випадку, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) поліцейського, за формою, визначеною МВС, зокрема про те, що цей випадок не пов`язаний з учиненням поліцейським кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства. У разі смерті поліцейського від захворювання копія акта (актів) розслідування нещасного випадку, що свідчить про причини та обставини його смерті, не подається;

3) особами, на користь яких складено особисте розпорядження: заява про виплату одноразової грошової допомоги; копія документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України; копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті); копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, тих осіб, від імені яких подається заява, а також документа, який надає повноваження законному представнику або уповноваженій особі представляти таких осіб, оформленого відповідно до законодавства, - в разі подання документів законним представником або уповноваженою особою;

4) іншими особами, визначеними пунктами 6 і 7 цього Порядку: заява та відомості, передбачені підпунктом 3 цього пункту; відомості щодо свідоцтва про смерть поліцейського; відомості щодо документів, що підтверджують сімейні (родинні) відносини із загиблим (померлим) поліцейським: - для одного з подружжя, який пережив загиблого (померлого) поліцейського, - щодо свідоцтва про шлюб.

Поряд з цим, п.27 Порядку №646 встановлено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

Разом з тим, на момент виникнення спірних правовідносин, тобто смерті ОСОБА_2 , діяли Порядок та наказ Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 №4 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України 21.09.2017 №788) щодо умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Пунктом 3 ч.4 розділу 3 Порядку №4 було визначено, що для виплати ОГД у випадку загибелі (смерті) поліцейського за останнім місцем проходження служби подаються документи особами, які мають право на цю виплату, зокрема, копію акта (актів) розслідування нещасного випадку, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) поліцейського, за формами, визначеними МВС, зокрема про те, що цей випадок не пов`язаний з учиненням поліцейським кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; копію постанови відповідної ВЛК про визначення причинного зв`язку захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), що спричинило смерть поліцейського;

З матеріалів справи вбачається, що згідно акту розслідування нещасного випадку №60, затвердженого 27.05.2024 начальником ГУНП в Одеській області,:

«Згідно висновку службового розслідування від 06.04.2021, проведеного дисциплінарною комісією ГУНП в Одеській області, на дату завершення службового розслідування (06.04.2021) під час нещасного випадку, який стався 13.03.2021, в діях старшого інспектора інспекторського відділу УОАЗОР ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_2 порушень службової дисципліни, що могли стати основою або супутньою при дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої останній загинув, не встановлено. Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 24.01.2024 дії водія автомобіля «SUBARU FORESTER» (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п.12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, створювали достатні умови для настання дорожньо-транспортної пригоди та з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з настанням даної пригоди

Комісія з розслідування нещасного випадку кваліфікувала, що нещасний випадок за участю старшого інспектора інспекторського відділу УОАЗОР ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_2 , у відповідності до підпункту 1 пункту 8 розділу ІІІ Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом МВС України від 05.10.2020 №705, стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків».

Також, відповідно до постанови Медичної (військо -лікарської) комісії ДУ «Територільне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» №8 від 12.07.2024 травма ОСОБА_2 , 1978 р.н., - так, призвела до смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримана під час проходження служби в результаті нещасного випадку. Ні, не пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Згідно довідки Обласної МСЕК від 18.07.2024 травма ОСОБА_2 , що привела до смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримана під час проходження служби в результаті нещасного випадку, не пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Враховуючи наведене, суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що незважаючи на закріплення 3-річного строку для реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги, фактично у ОСОБА_2 виникла можливість звернутися із відповідною заявою про виплату одноразової грошової допомоги лише після складання акту розслідування нещасного випадку №60 від 27.05.2024 та довідки Обласної МСЕК від 18.07.2024.

Тобто, посилання відповідача на відсутність підстав для призначення та виплати ОГД у зв`язку з завершенням 3-річного строку, визначеного ч.8 ст.100 Закону, є необгрунтованими.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді О.І. Шляхтицький Г.В. Семенюк