Справа № 520/32132/24
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 р. Справа № 520/32132/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2025, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., м. Харків, по справі № 520/32132/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не виплати компенсації втрати частини доходу та невиплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити компенсацію втрати частини доходу з 07.10.2009 по листопад 2018 року та виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 .

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не виплати компенсації втрати частини доходу та невиплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити компенсацію втрати частини доходу з 07.10.2009 року по листопад 2018 року та виплачувати пенсію визначений пенсіонером банківський рахунок відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов.2, м. Харків, 61022, ).

ГУ Пенсійного фонду України в Харківській області не погодившись із рішенням суду в частині задоволення позову, подало апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2025 апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 у справі № 520/32132/24 залишено без змін.

21.05.2025 року представник ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю, в якій просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 у визначені судом строки.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2025 року, заяву представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення по справі № 520/32132/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Встановлено судовий контроль за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 року по справі № 520/32132/24.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області протягом 90 днів з дня постановляння цієї ухвали подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 року по справі № 520/32132/24.

Від представника Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області 01.10.2025 надійшов звіт про виконання рішення суду, в обґрунтування якого вказано, що на виконання вимог ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2025 у справі № 520/32132/24 Головним управлінням виконано у повному обсязі, виконання рішення суду підтверджується розпорядженням від 12.09.2025 про нарахування втрати частини доходів в загальному розмірі 111939,31 грн. Щодо виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок відповідач зазначив, що виплата пенсії ОСОБА_1 здійснювалась через поточний рахунок банківської установи АТ ОТП БАНК, проте у листопаді 2024 року банківською установою грошові кошти були повернуті без зарахування у зв`язку з закриттям поточного рахунку ОСОБА_1 . З урахуванням вищевикладеного, головне управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 по справі № 520/32132/24 виконано, оскільки проведено нарахування компенсації втрати частини доходу за період з 07.10.2009 по жовтень 2018 року, однак виплачувати пенсію визначений пенсіонером банківський рахунок відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам не можливо, оскільки з листопада 2024 року ОСОБА_1 пенсію не отримує, виплату пенсії призупинено у зв`язку з відсутністю реквізитів для перерахування пенсії, а заява про виплату пенсії від ОСОБА_1 особисто та через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, або через банківську установу в жоден із визначених Порядком способів до органів Пенсійного фонду України не надходила, при цьому попередній поточний рахунок у АТ «ОТП БАНК» ОСОБА_1 закритий.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2025 року, затверджено звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під.3, пов.2,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61022, ) від 01.10.2025 про виконання рішення суду від 16.01.2025 року по справі № 520/32132/24, поданий на виконання ухвали від 16.07.2025.

Позивач, не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2025 року та відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області у прийнятті звіту про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 у справі № 520/32132/24. Позивач просить накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області штраф за невиконання судового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 у справі № 520/32132/24 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надати протягом 30 днів новий звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 у справі № 520/32132/24.

В обґрунтування вимог скарги, позивач зазначає, що виплата компенсації не проводилась, оскільки з листопада 2024 року ОСОБА_1 пенсію не отримує, виплату пенсії призупинено до з`ясування. Компенсація ОСОБА_1 нарахована з липня по жовтень 2018 року, оскільки поновлено виплату пенсії починаючи з 07.10.2009, оскільки вказаним Порядком № 159 індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Отже, оскільки за рішенням суду № 820/2595/18 ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії за віком, починаючи з 07.10.2009 та виплачено у листопаді 2018 року, компенсація нарахована за період з липня по жовтень 2018 року. Виплата пенсії ОСОБА_1 здійснювалась через поточний рахунок банківської установи АТ ОТП БАНК, проте у листопаді 2024 року банківською установою грошові кошти були повернуті без зарахування у зв`язку з закриттям поточного рахунку.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2025 року про затвердження звіту залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, зокрема, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Беручи до уваги відсутність клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участю, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Затвердивши поданий Головним управлінням Пенсійного фонду в Харківській області звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 по справі № 520/32132/24, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи свідчать про повне виконання відповідачем рішення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно ч. 3 ст. 14 КАС України, невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Статтею 372 КАС України визначений порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.

Відповідно до частин другої та четвертої вказаної статті судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Аналіз наведеного вище вказує, що рішення суду в адміністративних справах може бути виконане добровільно, з моменту набрання рішенням законної сили, та примусово, після відкриття відповідного виконавчого провадження. При цьому, виконання судового рішення, у якому порядку воно б не відбувалось, є невід`ємною складовою права на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Вимоги до змісту та форми такого звіту визначені у нормах ч. 2 та 3 ст. 382-2 КАС України.

Згідно ч. 1 - 4 ст. 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

Згідно ч. 10 ст. 382-3 КАС України, у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

При цьому за змістом норм ч. 5 цієї ж статті Кодексу передбачено, що суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Тобто, виходячи з положень статті 382-3 КАС України судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду, або ж розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення. При цьому, для прийняття судом звіту суб`єкта владних повноважень необхідним є встановлення виконання відповідним суб`єктом судового рішення у повному обсязі та у спосіб, визначений таким рішенням.

Як встановлено матеріалами справи, на виконання рішення суду від 16.01.2025 року у справі № 520/32132/24 відповідачем було здійснено розрахунок коефіцієнту суми компенсації втрати частини доходу за період з 07.10.2009 року по 31.10.2018 року в загальному розмірі 111 939,31 грн. (т.1 а.с. 215).

Крім того, в матеріалах справи наявне розпорядження від 12.09.2025 про нарахування втрати частини доходів в загальному розмірі 111939,31 грн. (т. 1 а.с. 214).

Водночас, матеріали справи не містять доказів в підтвердження повного чи часткового виконання рішення суду в частині, що стосується саме виплати суми компенсації втрати частини доходу за період з 07.10.2009 року по 31.10.2018 року.

У відзиві на апеляційну скаргу, як і в поданому до суду першої інстанції звіті Головне управління зазначає, що виплата пенсії ОСОБА_1 здійснювалась через поточний рахунок банківської установи АТ ОТП БАНК, проте у листопаді 2024 року банківською установою грошові кошти були повернуті без зарахування у зв`язку з закриттям поточного рахунку ОСОБА_1 . Виплату пенсії призупинено, у зв`язку з відсутністю реквізитів для перерахування пенсії, а заява про виплату пенсії від ОСОБА_1 особисто та через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, або через банківську установу в жоден із визначених Порядком способів до органів Пенсійного фонду України не надходила.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять заяву від 17.10.2024 року, подану ОСОБА_1 через уповноваженого працівника банку ОСОБА_2 про виплату пенсії або грошової допомоги на поточний рахунок, який відкрито НОМЕР_2 , Одеське РУ поточний рахунок № НОМЕР_3 , рахунок установи уповноваженого банку в ТВБВ №10015/0602 ОПЧ (код банку 328845, код згідно з ) т. 1 а.с 17).

Проте, відповідач зазначає, що вказана заява не надходила та може прийматися органом Пенсійного фонду України через установи уповноваженого банку.

Колегія суддів відхиляє наведені доводи, оскільки у вказаній заяві ОСОБА_1 уповноважила працівника банку передати від її імені заяву до відповідного органу Пенсійного фонду, за підписом уповноваженого працівника банку завідувача РБ ТВБВ № 10015/0602 ОСОБА_2 .

Така заява була надана разом із зверненням через офіційний вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України від 20.10.2024 року за № ВЕБ-2001-Ф-С-24-16932 (т. 1 а.с. 16).

На вказане звернення відповідачем була надана відповідь від 06.11.2024 року за № 31667-33631/А-03/8-2000/24 (т. 1 а.с. 19).

Тобто, відповідач був обізнаний про наявність наведеної заяви.

Більше того, судом першої інстанції вже досліджувались наведені документи за наслідком аналізу яких було прийнято рішення Харківським окружним адміністративним судом від 16.01.2025 року, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити компенсацію втрати частини доходу з 07.10.2009 по листопад 2018 року та виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам.

Однак рішення суду залишається не виконаним, оскільки відповідач повторює свою позицію щодо відсутності реквізитів для перерахування пенсії.

Отже, затвердивши звіт, суд першої інстанції не забезпечив належного судового контролю за виконанням судового рішення, не здійснив належного та всебічного розгляду справи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи, не дотримався норм процесуального права в частині забезпечення належного контролю за виконанням судового рішення, в порядку ст.382 КАС України, що призвело до помилкового та передчасного висновку затвердження поданого відповідачем звіту.

Колегія суддів зауважує, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013, у рішенні від 26.06.2013 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Отже, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених нормами КАС України.

Стосовно вимоги апеляційної скарги про накладення на відповідача штрафу за невиконання рішення суду.

З даного приводу колегія суддів зауважує, що, дійсно, діюча редакція ст. 382-3 КАС України передбачає накладення штрафу у разі невиконання рішення суду. Поряд з тим, вказана стаття встановлює право суду зменшити штраф або ж взагалі звільнити від його сплати за невиконання судового рішення у частині здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо) у разі подання боржником доказів вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення бюджетних асигнувань, необхідних для сплати заборгованості.

Отже, з огляду на зазначене, для зменшення чи незастосування штрафу до боржника, пенсійний орган повинен був надати докази вчинення дій для забезпечення виплати боргу, а суд першої інстанції мав обов`язок їх оцінити.

Проте, поданий відповідачем звіт не містив доказів вжиття керівником ГУ ПФУ всіх необхідних заходів для встановлення бюджетних асигнувань, необхідних для сплати заборгованості, суд першої інстанції не забезпечив відповідача можливістю надати відповідні докази з метою виплати належний розмір штрафу або вирішення питання про його зменшення чи звільнення від його сплати, як встановлено абз.2 ч.2 ст. 382-3 КАС України.

Таким чином, наразі суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішення питання про накладення на відповідача штрафу.

Згідно приписів ст.382 КАС України саме суд першої інстанції наділений повноваженнями щодо ухвалення рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, як винесена за неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, із порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви в порядку ст.382 КАС України, із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2025 по справі № 520/32132/24 - скасувати.

Справу № 520/32132/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій