Справа № 480/943/25
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: В.О. Павлічек
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 р. Справа № 480/943/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31.07.2025, по справі № 480/943/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суд із позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення №25 від 16.10.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (зі змінами) у призначенні пенсії за віком по Списку № 2;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.10.2024 про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2, зарахувавши при цьому до її пільгового (спеціального) стажу, стаж роботи на посаді нагрівальника металу за період з 02.10.1995 по 31.12.1998 Список № 1; на посаді нагрівальника (зварника) металу за період з 31.12.1998 по 15.07.2008 Список №2.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.10.2024 року №25 щодо відмови ОСОБА_1 в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2, період роботи з 31.12.1998 по 15.07.2008 року у Відкритому акціонерному товаристві "Сумське НВО ім. М.В.Фрунзе".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.10.2024 року щодо переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 31.12.1998 по 15.07.2008 в АТ «Сумське НВО», оскільки в довідці від 15.06.2023 №25-14-236 невірно зазначено розділ та підрозділ, не зазначена позиція згідно довідника №36, відсутні найменування посад. Апелянт також зазначив, що з копії трудової книжки позивача запис №№ 5-10 у період роботи з 01.06.1989 по 15.07.2008 встановлено, що відсутні відомості, які б свідчили про зайнятість позивача у період роботи в АТ «Сумське НВО» повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці. Також відсутні відомості щодо найменування Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення за спірний період його роботи.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області як отримувач пенсії по інвалідності.

ОСОБА_1 08.10.2025 звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №92.

За принципом екстериторіальності, заяву позивачу розглянуло Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області, яке рішенням №25 від 16.10.2024 відмовило позивачу у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Підставою для відмови стало те, що відповідно до наданих документів та даних, невірно зазначені розділи та підрозділи, не зазначена позиція згідно довідника №36, відсутні найменування посад.

ОСОБА_1 , не погодившись із зазначеним рішенням, 20.12.2024 подала скаргу до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просила перевірити правові підстави прийнятого Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області рішення про відмову у перерахунку пенсії від 16.10.2024 №25 та призначити й виплатити пенсію з 05.10.2024.

Листом від 21.01.2025 №1800-0202-8/3360 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повідомило позивачу про те, що в довідці №25-04236 зазначено, що займана позивачем посада передбачена Списком №2, проте зазначений у довідці розділ та підрозділ відповідають назві виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Не погодившись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у їх врахуванні при призначенні пенсії.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, яке включає забезпечення у разі повної, часткової чи тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з причин, не залежних від них, а також у старості та інших випадках, визначених законом. Це право гарантується обов`язковим державним соціальним страхуванням, що фінансується через страхові внески громадян, підприємств, установ і організацій, а також за рахунок державного бюджету та інших джерел соціального забезпечення. Також забезпечується створення мережі державних, комунальних і приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах пенсію за віком мають право отримати працівники, які працюють на підземних роботах або в умовах, що є особливо шкідливими та важкими, за списком № 1. Пільгові умови діють для тих, хто працював на таких роботах не менше 25 років (для чоловіків, з яких не менше 10 років на зазначених роботах) та 20 років для жінок, з яких не менше 7 років 6 місяців на таких роботах.

Частина перша статті 24 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначає, що страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягала обов`язковому державному пенсійному страхуванню, і за який сплачувалися страхові внески в мінімальному розмірі. Страховий стаж обчислюється органами Пенсійного фонду за даними персоніфікованого обліку або на підставі документів, що діяли до впровадження цього обліку.

Згідно з абзацом десятим частини третьої статті 24 Закону №1058-IV, кожен повний рік роботи на підземних роботах чи в особливо шкідливих умовах зараховується додатково як рік до страхового стажу.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, згідно з статтею 62 Закону №1788-ХІІ. У випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж підтверджується іншими документами, виданими за місцем роботи або архівними установами, відповідно до Порядку №637.

Якщо документи про трудовий стаж відсутні, підтвердження трудового стажу здійснюється Пенсійним фондом на підставі показань свідків. Якщо в трудовій книжці відсутні записи, що підтверджують право на пільгову пенсію, використовуються уточнюючі довідки підприємств чи організацій.

Згідно з Порядком застосування Списків № 1 та № 2, що визначають право на пенсію за віком на пільгових умовах, у разі роботи на посадах, зазначених у цих списках, до пільгового стажу зараховується весь період роботи, якщо умови праці підтверджені документами.

Заяву для призначення пенсії або її перерахунку подають до Пенсійного фонду або уповноваженого органу. Пенсійний фонд має право вимагати документи для перевірки, а також перевіряти їх достовірність.

Перерахунок пенсії здійснюється на основі поданої заяви та необхідних документів. Якщо документи подано до 15 числа місяця, перерахунок проводиться з початку цього місяця; якщо пізніше - з першого числа наступного місяця.

Територіальний орган Пенсійного фонду зобов`язаний розглянути документи не пізніше ніж через 10 днів. У разі потреби в додатковій перевірці цей термін може бути продовжений до 15 днів.

Основним документом, що підтверджує трудовий стаж, є трудова книжка. Однак, у разі її відсутності або за наявності в ній неповних чи некоректних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, передбачених законодавством.

У випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, необхідні для визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, підтвердження спеціального трудового стажу можливе на підставі уточнюючих довідок, виданих підприємствами, установами, організаціями або їх правонаступниками.

Таким чином, хоча трудова книжка і є основним документом для підтвердження стажу роботи, у разі відсутності в ній інформації щодо характеру умов праці, спеціальний стаж може підтверджуватися іншими офіційними документами, зокрема уточнюючими довідками.

Зазначена правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 21.11.2019 у справі №513/1169/16-а, від 25.03.2021 у справі №408/7500/16-а, від 28.04.2021 у справі №638/18852/16-а

Як встановлено судовим розглядом, з тексту оскарженого рішення та з листа від 21.01.2025 року №1800-0202-8/3360 Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, при розгляді заяви позивача щодо переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком та обрахунку пільгового стажу, не було прийнято до уваги довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, від 15.06.2023 року №25-04-236, оскільки у ній невірно зазначені розділи та підрозділи, не зазначена позиція згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36, відсутні найменування посад.

Проте, відповідно до довідки АТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" від 15.06.2023 року №25-04-236 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 з 31.12.1998 по 15.07.2008 працювала повний робочий день в АТ "Сумське НВО" за професією/посадою нагрівальника (зварника) металу та виконувала роботи згідно тарифно-кваліфікаційного довідника та технологічних процесів нагрів в камерних і методичних печах зливків вагою понад 15 до 50 т і заготовок 1500 кг зі сталі річних марок і кольорових сплавів для купання, штампування, пресування, вальцювання та інших гарячої обробки металів. Забезпечення правильного процесу нагріву злитків і заготовок, їх контовка під час нагрівання, вивантаження з печі. Зазначено, що посада позивача передбачена підрозділом 3 розділу ХІ Списку «2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36. Крім того у додаткових відомостях довідки зазначено, що робоче місце атестоване за Списком № 2, згідно наказів від 31.12.2003 р. № 254 (робоче місце за Списком № 2 атестовано вперше). У вимушених простоях не перебувала. Пільговий стаж становить 09 років 06 місяців 14 днів.

Колегія суддів зазначає, що посада нагрівальника (зварника) металу не передбачена підрозділом 3 розділу ХІ Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36, проте зазначена посада передбачена позицією 11.2а підрозділу 2а розділу ХІ Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36.

Тобто посаду нагрівальника (зварника) металу віднесено до Списку №1.

Наказом ВАТ «Сумське НВО ім. М.В.Фрунзе» від 31.12.2003 №254 було затверджено, зокрема, перелік робочих місць виробництва, професій, не отримавших необхідного підтвердження права виходу на пільгову пенсію по Списку №1, але які мають показники шкідливості виробничого середовища, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2.

Відповідно до затвердженого переліку, робоче місце нагрівальника (зварника) металу віднесено до тих, які мають показники шкідливості виробничого середовища, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 р. передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинний на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих, місць за умови праці після 21.08.1992 р.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. №442 затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці (далі по тексту - Порядок №442).

Відповідно до п. 1, 2, 3 Порядку №442, атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.

Пунктом 4 Порядку №442 визначено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно із п. 9 Порядку №442 атестація робочих місць перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років.

Пунктом 10 Порядку №442 встановлено, що результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 11 Порядку №442 контроль за якістю проведення атестації робочих місць за умовами праці, правильністю застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (461-2016-п), Списків виробництв, робіт, цехів, професій і посад, зайнятість працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці (1290-97-п), Переліку виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими умовами праці, робота в яких дає право на скорочену тривалість робочого тижня (163-2001-п), Переліків робіт із особливо шкідливими і особливо важкими та шкідливими і важкими умовами праці, на яких встановлюється підвищена оплата праці, та інших нормативно-правових актів, відповідно до яких надаються пільги та компенсації працівникам за роботу із шкідливими умовами праці, покладається на Держпраці.

Водночас постановою Міністерства праці України №41 від 01.09.1992 р. затверджено Методичні рекомендації для проведення атестації робочих місць за умовами праці (далі по тексту - Методичні рекомендації), відповідно до яких, результати атестації за умовами праці (надалі - атестація) є основою для вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (1788-12), інших пільг та компенсацій, а також розроблення і реалізації організаційних, технічних, економічних та соціальних заходів колективного договору щодо поліпшення умов трудової діяльності.

Отже, умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за Списком №1 і №2 є встановлення факту зайнятості особи повний робочий день на посаді, за професією або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1 або №2 та документальне підтвердження наявності шкідливих і важких умов праці працівника за відповідною професією, посадою згідно результатів атестацій відповідного робочого місця за умовами праці.

При цьому, відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації, а контроль за якістю проведення атестації робочих місць за умовами праці, правильністю застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладається на Держпраці.

Пунктом 6 Порядку №442 встановлено, що атестація робочих місць передбачає:

- установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці;

- санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці;

- комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам;

- установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією;

- обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці;

- визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах;

- складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників;

- аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Водночас відповідно до п. 1.4 Методичних рекомендацій, атестація робочих місць передбачає:

- виявлення на робочому місці шкідливих і небезпечних виробничих факторів та причин їх виникнення;

- дослідження санітарно-гігієнічних факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці;

- комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці щодо відповідності їх вимогам стандартів, санітарних норм і правил;

- обґрунтування віднесення робочого місця до відповідної категорії за шкідливими умовами праці;

- підтвердження (встановлення) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення, додаткову відпустку, скорочений робочий день, інші пільги і компенсації залежно від умов праці;

- перевірку правильності застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення;

- розв`язання спорів, які можуть виникнути між юридичними особами і громадянами (працівниками) стосовно умов праці, пільг і компенсацій;

- розроблення комплексу заходів по оптимізації рівня гігієни і безпеки, характеру праці і оздоровлення трудящих;

- вивчення відповідності умов праці рівневі розвитку техніки і технології, удосконалення порядку та умов установлення і призначення пільг і компенсацій.

Відповідно до п. 3.1 Методичних рекомендацій, у ході вивчення факторів виробничого середовища і трудового процесу треба визначити:

- характерні для конкретного робочого місця виробничі фактори, які підлягають лабораторним дослідженням (гр.2 Карти);

- нормативне значення (ГДК, ГДР) параметрів, факторів виробничого середовища і трудового процесу, використовуючи систему стандартів безпеки праці, санітарні норми і правила, інші регламенти (гр.4 Карти);

- фактичне значення факторів виробничого середовища і трудового процесу шляхом лабораторних досліджень або розрахунків (гр.5 Карти).

Пунктами 6.1 та 6.2 Методичних рекомендацій встановлено, що робоче місце за умовами праці оцінюється з урахуванням впливу на працівників всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, передбачених гігієнічною класифікацією праці (розділ I Карти), сукупних факторів технічного і організаційного рівня умов праці (розділ II Карти), ступеня ризику пошкодження здоров`я.

На основі комплексної оцінки робочі місця відносять до одного з видів умов праці:

з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці;

зі шкідливими і важкими умовами праці;

зі шкідливими умовами праці та заносять до розділу III Карти.

Тобто, при оцінці умов праці на конкретному робочому місці та віднесенні робочого місця до відповідної категорії за шкідливими умовами праці, атестаційною комісією беруться до уваги фактори виробничого середовища і трудового процесу.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1 або Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на якість проведення атестації робочих місць за умовами праці та правильністю застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах

Колегія суддів зазначає, що згідно ч. 3 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Крім того, частиною 1 ст. 101 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

При цьому, відповідно до п. 6.8 та 6.9 Методичних рекомендацій, перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільги і компенсації, зокрема на пільгове пенсійне забезпечення, передбачене законодавством, підписує голова комісії за погодженням з профспілковим комітетом. Він затверджується наказом по підприємству, організації та зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії і посади яких внесено до переліку.

Матеріали атестації робочих місць є документами суворої звітності і зберігаються на підприємстві протягом часу, обумовленого пунктом 6.8.

Отже, при виникненні у Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області сумнівів щодо обґрунтованості видачі ПАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" довідки від 15.06.2023 року №25-04-236 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, Пенсійний орган має право перевіряти обґрунтованість її видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали атестації робочих місць є документами суворої звітності і зберігаються на підприємстві протягом 50 років.

Проте в матеріалах справи відсутні документи щодо здійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області перевірки обґрунтованості видачі спірної довідки.

Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови в їх врахуванні при призначенні пенсії.

Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було протиправно не прийнято до уваги довідку ПАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" від 15.06.2023 року №25-04-236 при обчисленні пільгового стажу ОСОБА_1 , з підстав невірного зазначення розділу та підрозділу, не зазначена позиції згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36, відсутності найменування посад, та відповідно, не зараховано до її пільгового стажу період роботи з 31.12.1998 по 15.07.2008 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.10.2024 року №25 щодо відмови ОСОБА_1 в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Таким чином, колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції про необґрунтованість зазначених в оскаржуваному рішенні пенсійного органу підстав для відмови у призначенні пенсії позивачу.

Отже, враховуючи, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено належним чином правомірності своїх дій у спірних відносинах, колегія суддів зазначає про обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 по справі № 480/943/25 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов