Справа № 560/19816/25
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 грудня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Польового О.Л. розглянувши адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі заступника начальника відділу про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Хмельницького окружного адміністративного суду надійшов позов військової частини НОМЕР_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі заступника начальника відділу про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою від 24.11.2025 Хмельницький окружний адміністративний суд залишив без руху позовну заяву військової частини НОМЕР_1 , вказавши, що недоліки позовної заяви можуть бути усунуті позивачем шляхом визначення відповідача відповідно до частини третьої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України та викладення позовної вимоги одним чітким та недвозначним реченням, яке безпосередньо вказує на конкретний індивідуальний правовий акт суб`єкта владних повноважень, що оскаржується.

На виконання вимог ухвали позивач надав уточнену позовну заяву до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі заступника начальника відділу, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову від 04.11.2025 ВП №79503184 про стягнення виконавчого збору.

Разом з тим, відповідно до вимог частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 - становить 3028,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позову немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

В уточненій позовній заяві позивач заявив одну вимогу майнового характеру. Проте, доказів сплати за яку до суду не подав.

Позивач заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору у зв`язку з відсутністю коштів, призначених на цю мету.

Згідно з частиною 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

З наведених положень Закону України "Про судовий збір" слідує висновок, що їх застосування підлягає виключно до осіб, рівень статків яких обмежений, з метою усунення для таких осіб перешкод фінансового характеру для доступу до правосуддя. Інших, ніж незадовільний майновий стан особи, підстав законодавством не визначено.

Отже, фактично єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан позивача.

Позивачем у цій справі є суб`єкт владних повноважень. Утім обмежене фінансування суб`єкта владних повноважень не може бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Адже незабезпечення державою достатнього фінансування органу державної влади, що діє в її інтересах, не може бути визнано достатньою підставою для відстрочення від сплати судового збору. Аналогічна за змістом правова позиція наведена в ухвалі Верховного Суду від 17.04.2024 у справі № 560/15783/23.

Крім того, позивачем не надані докази, що зазначений у виписці за 19.11.2025 рахунок використовується для сплати судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання доказів сплати судового збору за вимогу майнового характеру.

Керуючись статтями 121, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Продовжити військовій частині НОМЕР_1 строк залишення позовної заяви без руху на 5 днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя О.Л. Польовий