Справа № 240/24480/25
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/24480/25

Головуючий у 1-й інстанції: Липа В.А.

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

01 грудня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Сервіс" на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Сервіс" до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

до Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Юні Сервіс" з позовною заявою до Міністерства юстиції України, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» № 1385/5 від 20.05.2025 року;

- зобов`язати Міністерство юстиції України відновити правове становище в сфері державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що існувало до видачі незаконного Наказу № 1385/5 від 20.05.2025 року, шляхом поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів, внесених на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 71419768 від 03.02.2024 року, індексний номер 71419910 від 03.02.2024 року.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви, крім іншого, з`ясовує чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Частиною першою статті 19 КАС України визначена юрисдикція адміністративних судів.

Так, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За змістом пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

У частині першій статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

За усталеною судовою практикою Великої Палати Верховного Суду, публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, оскаржуваним наказом Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» № 1385/5 від 20.05.2025 року було задоволено скаргу Компанії Вестгрініт Холдінгс Лімітед від 26.12.2024 та визнано прийнятими з порушенням Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та анульовано всі оскаржувані рішення державних реєстраторів-приватних нотаріусів Рябикіної А.А., Радзієвської В.В., Бадахова Ю.Н.

На підставі одного ряду таких оскаржуваних рішень приватним нотаріусом Радзієвською В.В. в Державному реєстрі прав зареєстровано перехід права власності на об`єкти нерухомого майна від ТОВ "Енкрос" до ТОВ "Юні Сервіс". Тобто, ТОВ "Юні Сервіс" є одним з кінцевих покупців об`єктів нерухомого майна, перехід права власності на які було зареєстровано на підставі анульованих рішень державних реєстраторів.

ТОВ «Юні Сервіс» у позові акцентувало увагу на тому, що винесений Мін`юстом Наказ від 20.05.2025 року має всі ознаки протиправного та незаконного рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки при його винесенні відповідачем було порушено норми права, якими чітко регулюється адміністративна процедура розгляду Мін`юстом скарг на рішення, дії чи бездіяльність державних реєстраторів.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону № 755-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України або до суду.

Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до суду.

Тобто Мін`юст та його територіальні органи мають право розглядати скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації відповідно до пункту 1 частини першої статті 34 Закону № 755-IV.

Процедуру контролю Мін`юстом за діяльністю державних реєстраторів у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань визначає Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (далі Порядок № 1128).

Під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує: 1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту; 2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах; 3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації; 5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню (пункт 9 Порядку № 1128).

Тобто, під час розгляду скарги Мін`юст перевіряє:

- дотримання процедури державної реєстрації (зокрема, дотримання строків подання документів для проведення реєстраційної дії; порядку їх подання у визначеній формі (в електронній чи паперовій); належності заявника до кола осіб, уповноважених на звернення щодо проведення державної реєстрації; відсутності судової заборони на вчинення реєстраційних дій, а також дотримання державним реєстратором послідовності дій, визначених частиною першою статті 25 Закону № 755-IV);

- наявність і правильність оформлення документів, поданих для реєстрації (зокрема, відповідність документів вимогам до форми та змісту, передбаченим законом; наявність документів, що підтверджують прийняття рішення уповноваженим органом управління юридичної особи, зокрема протоколу загальних зборів або рішення єдиного учасника; відповідність поданих документів раніше зареєстрованим відомостям у Єдиному державному реєстрі; відсутність підстав для відмови у державній реєстрації, визначених статтею 28 Закону № 755-IV).

При цьому, Мін`юст не здійснює оцінку правомірності внутрішніх корпоративних актів (зокрема, рішень загальних зборів, засновників чи інших органів управління), їх дійсності або відповідності цивільному чи господарському законодавству, а перевіряє лише дотримання процедури проведення реєстраційної дії наявність належно оформлених документів, повноваження заявника, відповідність підписів, нотаріальне посвідчення (якщо воно потрібне), відсутність підстав для відмови у державній реєстрації тощо.

Аналогічний висновок викладено у пунктах 37-38 постанови Верховного Суду від 04 березня 2025 року у справі № 320/12042/23.

Колегія суддів звертає увагу, що у справі № 240/24480/25 товариство як позивач оскаржує саме владно-управлінське рішення Мін`юсту «Про задоволення скарги», яким було анульовано цілий ряд рішень державних реєстраторів про перехід прав власності на нерухоме майно, - і посилається при цьому на незаконність цього рішення саме у зв`язку з порушеннями процедури розгляду скарги.

Опосередкований вплив Наказу Мін`юсту від 20.05.2025 року «Про задоволення скарги» на приватні інтереси, зокрема, ТОВ «Юні Сервіс» (як одного з кінцевих покупців нерухомого майна), - не перетворює спір на приватно-правовий, оскільки предметом спору залишається законність владно-управлінського рішення, а не встановлення чи перехід майнових прав.

Відтак, предметом спору є виключно дотримання Мін`юстом процедурних вимог при розгляді скарги та прийнятті відповідного рішення, а також наявність у Компанії Вестгрініт Холдінгс Лімітед (Westgrinite Holdings Limited) повноважень на подання такої скарги.

Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2024 року у справі № 826/8774/16 та від 12 червня 2024 року у справі № 420/8202/23 наголосив, що предметом подібних спорів є саме процедура розгляду скарг та прийняття відповідного рішення Мін`юстом, і що такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за позовом, який виник виключно у площині публічно-правових відносин, суд першої інстанції дійшов передчасних висновків про те, що звернення позивача до суду зумовлене необхідністю захисту його майнових прав, а тому справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, що призвело до постановлення незаконного судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладених у постановах від 25 липня 2025 року у справі № 320/15356/23, від 28 червня 2023 року у справі № 420/12209/22, від 11 липня 2019 року у справі № 296/8597/16-а.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 312 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання (ст. 320 КАС України).

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Сервіс" задовольнити.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Сервіс" до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії скасувати.

Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.