Справа № 420/27683/25
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 грудня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №420/27683/25 за позовною заявою ОСОБА_1 , що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, яка полягає у неприйнятті заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що діє своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту від 06.08.2025 року;

зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області прийняти рішення щодо прийняття заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що діє своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту або про відмову в прийнятті заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що діє своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, у порядку визначеному Законом України Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту та Правилами розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2011 №649, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 05.10.2011 за №1146/19884.

02 грудня 2025 року представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову за вх.№127490/25 від 02.12.2025.

У зазначеній заяві представник позивача просить суд:

зупинити дію Рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №000511 від 06 серпня 2025 року про примусове видворення з території України громадянки Республіки Таджикистан ОСОБА_1 , до ухвалення рішення суду у справі №420/27683/25 за позовом ОСОБА_1 , що діє своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей - ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування поданої заяви представник позивача вказує про наступне.

Так, як вказує представник позивача, 06 серпня 2025 року Головним управлінням ДМС України в Одеській області було прийнято рішення №000511 про примусове видворення з території України громадянки Республіки Таджикистан ОСОБА_1 . Зазначене рішення оскаржено до суду.

В подальшому, рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 15 вересня 2025 року по справі №522/17908/25-Е, адміністративний позов громадянки Таджикистану ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове видворення з України було задоволено.

Однак, за твердженням представника позивача, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року по справі №522/17908/25-Е, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове видворення з України відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року по справі №522/17908/25-Е, 26 листопада 2025 року позивач подав касаційну скаргу до Верховного Суду.

На думку представника позивача, рішення про примусове видворення №000511 від 06 серпня 2025 року було прийняте внаслідок бездіяльності відповідача під час повторного подання позивачем до ГУ ДМС України в Одеській області заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту у порядку визначеному Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» та Правилами розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2011 №649.

Як вважає представник позивача, у зв`язку з тим, що виконання рішення №000511 від 06.08.2025 про примусове видворення фактично позбавляє позивача можливості ефективно захищати свої права та інтереси у справі щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, існують обґрунтовані підстави для зупинення дії Рішення про примусове видворення №000511 від 06 серпня 2025 року на час судового розгляду даної справи.

Покликаючись на норми ст.150, 151 та 156 КАС України, представник позивача просить суд задовольнити заяву про забезпечення позову.

Розглянувши подану заяву, суд виходить з такого.

Суд зазначає, що інститут забезпечення позову регламентовано ст.150-158 КАС України, що закріплюють порядок розгляду заяв, клопотань про забезпечення позову, підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі, зокрема ст.150, 151 КАС України.

Відповідно до ч. 1-6 ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Забезпечення позову згідно з ч. 2 ст. 150 КАС України допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.151 КАС України, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Суд зазначає, що предметом розгляду цієї справи є бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, яка полягає у неприйнятті заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що діє своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту від 06.08.2025 року.

Водночас, представник позивача просить забезпечити позов шляхом зупинення дії Рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №000511 від 06 серпня 2025 року про примусове видворення з території України громадянки Республіки Таджикистан ОСОБА_1

Наведене свідчить, що прохальна частина заяви про забезпечення позову не відповідає предмету позову у цій справі, тобто визначені позивачем заходи забезпечення позову не перебувають у безпосередньому зв`язку із його предметом і відповідно не можуть бути вжиті в межах позовних вимог у цій справі.

При цьому, у контексті спірних правовідносин судом вирішуватиметься питання правомірності/неправомірності дій/бездіяльності відповідача при відмові у прийнятті повторної заяви позивача про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту крізь призму дотримання процедури, передбаченої положеннями Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» та Правил розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2011 №649.

Зазначені висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, що наведені у постанові від 24.05.2023 у справі №640/14575/22.

Окрім того, як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову та Єдиного державного реєстру судових рішень, Рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №000511 від 06 серпня 2025 року про примусове видворення з території України громадянки Республіки Таджикистан ОСОБА_1 є предметом судового розгляду у справі №522/17908/25-Е.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2025 у справі №522/17908/25-Е надано оцінку вказаному рішенню та відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове видворення з України.

При цьому, слід також зауважити на тому, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Суд звертає увагу заявника, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними. Можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Суд повторює, що, відповідно до пункту 5 частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150-154, 156, 248, 256, 294 КАС України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову від 02.12.2025 вх.№127490/25 у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Дмитро БАБЕНКО