Справа № 727/13123/25
Суддя: Гавалешко П. С.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/263/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Гавалешка П.С.

за участю секретаря Бринзили Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ювченко Андрій Васильович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ювченко Андрій Васильович звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Посилався на те, що Громадянин України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , відповідно до витягу з електронного військово-облікового документу (номер в реєстрі Оберіг 3), перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 (Глибока), також відповідно до даного військово-облікового документу, Позивач користується правом на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на підставі п.3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

26.09.2025, Позивач отримав інформацію про відкриття стосовно нього виконавчого провадження №79021111 Глибоцьким ВДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області ЗМУМЮ.

З метою з`ясування обставин щодо відкриття виконавчого провадження, представником Позивача направлено адвокатський запит за вих. №26/09-Ф від 26.09.2025 до Глибоцького ВДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області ЗМУМЮ, щодо повідомлення підстав для відкриття виконавчого провадження та надання для ознайомлення матеріалів виконавчого провадження.

06.10.2025 представником Позивача від Глибоцького ВДВС у Чернівецькому районні Чернівецької області ЗМУМЮ отримано лист відповідь №29.8-41/40593 від 02.10.2025, відповідно до якого, на виконанні відділу перебуває виконавче провадження №79021111 щодо примусового виконання Постанови №3256 від 15.05.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП виданої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ні про складання протоколу про адміністративне правопорушення, ні про призначений розгляд справи про адміністративне правопорушення, ані в подальшому про винесення постанови про адміністративне правопорушення, Позивач не був повідомлений жодним чином.

Так зі змісту Постанови №3256 від 15.05.2025 вбачається, що: «зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення №2/673 від 25.04.2025 встановлено, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, під час дії воєнного стану протягом 60 днів відповідно перехідних положень Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» №3685-IX від 08.05.2024 р., не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) що ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 1 підпункт 10-1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, що призвело до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період. Тобто, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

«Примітка. Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.»

Зокрема варто врахувати те, що в Примітці відсутнє слово «всіх» перед словами «персональних даних». Таким чином, буквальне тлумачення даної норми дозволяє дійти до висновку про те, що вона звільняє особу від відповідальності передбаченої ст.ст. 210, 210-1 за будь-які порушення законодавства про мобілізацію у випадку, якщо стосовно цієї особи існує можливість отримання навіть якоїсь частини персональних даних з інших реєстрів.

Відповідач мав та має можливість отримати персональні дані Позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Зокрема: - інформація про прізвище, ім`я, по-батькові, дату та місце народження Позивача міститься в органах реєстрації актів громадського стану, які створені та діють на підставі ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI від 01.07.2010; - інформація про РНОКПП Позивача, його місце роботи, податкову адресу, доходи, може бути отримана від Державної податкової служби України; - інформацію про місце реєстрації Позивача може бути отримана шляхом взаємодії з реєстром територіальної громади.

За таких умов, притягнення до адміністративної відповідальності Позивача на підставі ч. 3 ст. 210 КУпАП України є протиправним, оскільки прямо порушує імперативну норму примітки до цієї статті.

Окрім вищенаведеного, вважають, що Відповідач неправомірно дійшов висновку про наявність у діях Позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Зміст Постанови свідчить, що Позивач нібито «не уточнив свої облікові дані» у встановлений законом 60-денний термін. Проте, цей висновок спростовується наявними у Позивача військово-обліковими документами. Зокрема, відповідно до витягу з електронного військово-облікового документу (Резерв+), (номер в реєстрі Оберіг 3), який є офіційно визнаним державою інструментом для оновлення даних, військово-облікові дані Позивача були уточненими вчасно, про що свідчить відмітка у даному військово-обліковому документі «Дані уточнено вчасно».

Позивач не отримував копій вказаних протоколів, не був присутній при їх складанні та відповідно йому не були роз`яснені права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП. Відсутність копій протоколу у Позивача, та більш того, відсутність повідомлення про факт складання зазначеного Протоколу свідчить про грубе порушення вимог статті 254 та 256 КУпАП, а також пунктів 1 та 4 розділу ІІ Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024.

Зазначені порушення позбавили Позивача можливості скористатися своїми процесуальними правами на стадії складання зазначених протоколів та надати пояснення щодо обставин, на підставі яких Позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Незважаючи на вказані порушення процедури, під час розгляду справи, Протокол №2/673 від 25.04.2025, став ключовою та, по суті, єдиною підставою для прийняття рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності.

Жодних інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт правопорушення чи обґрунтовували вчинене правопорушення надано не було. Такий підхід Відповідача до розгляду справи свідчить про формальність, односторонність та недотримання процедури, що грубо порушує права Позивача та ставить під сумнів законність прийнятого рішення.

Факт невручення постанови в день її винесення, дозволяє дійти висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, відбувався без участі Позивача та без його належного повідомлення про час і місце такого розгляду. Це прямо порушує вимоги статті 268 КУпАП, яка гарантує особі, що притягається до адміністративної відповідальності, право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, а також користуватися юридичною допомогою. Без належного повідомлення та присутності, Позивач був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права на стадії розгляду справи.

Таким чином, дії Відповідача щодо порядку розгляду справи та вручення оскаржуваної Постанови були вчинені з грубими порушеннями вимог КУпАП, що є самостійною та безумовною підставою для визнання оскаржуваної постанови протиправною та її скасування.

Зазначені обставини як кожен окремо так і в своїй сукупності свідчать про недодержання Відповідача вимог щодо складення та оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, що в свою чергу є підставою для скасування Постанови №3256 від 15.05.2025 та закриття провадження у справі за даним фактом.

На підставі вищевикладеного просить суд визнати Постанову №3256 від 15.05.2025 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.210 КУпАП складену та винесену ІНФОРМАЦІЯ_5 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності, незаконною, необґрунтованою, та винесеною з порушенням порядку розгляду справи про адміністративні правопорушення. Скасувати Постанову №3256 від 15.05.2025 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.210 КУпАП складену та винесену ІНФОРМАЦІЯ_5 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 24.10.2025 року провадження по справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи.

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відзив обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 не визнає позовних вимог громадянина ОСОБА_1 та заперечує проти них з наступних підстав.

Правове регулювання даних правовідносин передбачене Конституцією України, Законами України «Про військовий обов?язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про правовий режим воєнного стану», Законом України «Про основи національного спротиву», Законом України «Про оборону України», Указами Президента України та Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487.

Зазначає, що Указом Президента України «Про ведення воєнного стану» від 24.02.2022 №64/2022, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 р.

Указом Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року № 65/2022 визначено оголосити та провести загальну мобілізацію, в тому числі і на території Чернівецької обл., з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань. В подальшому, відповідно до Указів Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» строк проведення загальної мобілізації було продовжено строком на 90 діб (станом на момент розгляду справи).

За приписами п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» зазначено, що саме належить до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста.

Вищевказані приписи військовозобов?язаним ОСОБА_1 в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 були проігноровані.

Позивач не з?являвся вчасно до ІНФОРМАЦІЯ_3 , персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного, резервіста не уточнив. Такі дії (бездіяльність) призвели до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період.

Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В подальшому ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності (постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №3256 від 15.05.2025 р. про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП).

Практика діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки щодо забезпечення ведення військового обліку військовозобов`язаних показує, що на даний час існує окрема категорія осіб, які ігнорують обов?язки, покладенні підзаконними актами, вчасно не вчиняють дії та не подають до Р(М)ТЦК та СП інформацію (документи) для належного ведення військового обліку. Дії таких військовозобов`язаних спрямовані на максимальне ускладнення процесу їхнього виклику до Р(М)ТЦК та СП, а також унеможливлення прогнозування людських ресурсів, які підлягають призову на військову службу за мобілізацією на особливий період та їх оповіщення.

Такі дії являють собою істотну суспільну небезпеку, оскільки негативно впливають на обороноздатність держави і спрямовані проти порядку управління в Україні.

Представник позивача, в позовній заяві просить стягнути на користь Позивача судові витрати на правничу допомогу які, встановлюються додатковою угодою № 1 до договору № 344/9/25 від 26.09.2025, хоча до позовної заяви його не надає. Також зазначена сума витрат є надмірною та такою що не відповідає розумності та є не обґрунтованою та пропорційною до предмета спору.

З огляду на зазначене вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Учасники справи в судове засідання не викликалися.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом, зі змісту Постанови №3256 від 15.05.2025, винесеної начальникм ІНФОРМАЦІЯ_6 полковником ОСОБА_2 вбачається, що: «зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення №2/673 від 25.04.2025 встановлено, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, під час дії воєнного стану протягом 60 днів відповідно перехідних положень Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» №3685-IX від 08.05.2024 р., не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) що ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 1 підпункт 10-1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників. військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, що призвело до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період. Тобто, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 визнано винним за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , відповідно до витягу з електронного військово-облікового документу (номер в реєстрі Оберіг 3), перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 (Глибока), також відповідно до даного військово-облікового документу, Позивач користується правом на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на підставі п.3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», дата уточнення даних 16.12.2024 року.

Згідно тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 03.05.2022 року ОСОБА_1 04.01.2022 року комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 (Глибоцького ВЛК) визнаний придатним до військової служби, наказ МОУ № 402 від 14.08.2008 року.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вбачається, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 ст. 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частина 2 ст. 210 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Частина 3 ст. 210 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Диспозиція ч.3 ст. 210 КУпАП є бланкетною, і передбачає вказівку про порушення вимог іншого нормативно-правового акту, відсутність в оскаржуваній постанові посилання на конкретну норму права, яку порушила особа, не дає можливість всебічно, повно і об`єктивно з`ясування обставини справи.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Відповідно до абзацу 3 підпункту 10-1 пункту 1 Додатку 2 Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Крім того згідно вимог ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України «Про оголошення мобілізації», затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Таким чином, визначено 60-денний строк для уточнення облікових даних, останній день строку припадає на 16.07.2024 року.

Згідно пп. 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, зокрема, у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

За змістом спірної постанови своїми діями позивач вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, що призвело до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період.

Тобто, згідно вимог закону позивач до 16.07.2024 року був зобов`язаний уточнити свої облікові дані.

Як вбачається відповідно до витягу з електронного військово-облікового документу (Резерв+), (номер в реєстрі Оберіг 3), військово-облікові дані Позивача були уточненими тільки 16.12.2024 року.

Суд зазначає, що приміткою у ст. 210 КУпАП визначено, що положення ст. 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі - Закон №1951-VIII) до Реєстру вносяться відомості, визначені статтею 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Перелік органів, від яких органи ведення Реєстру одержують відповідну інформації наведено у абзацах від третього до двадцятого частини третьої статті 14 Закону №1951-VIII.

Відтак, з огляду на вимоги вказаного вище Закону, а також вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», можливість отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи не виключає обов`язку позивача актуалізувати свої облікові дані в ТЦК.

Суд враховує, що примітку до статті 210 КУпАП не може бути застосовано в даному випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів. Відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач, тому позивачем пропущений строк уточнення даних.

Однак відповідачем був порушений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, в тому числі і за ч.3 ст.210 КУпАП передбачає, що про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

З огляду на наявність обставин у справі, є встановленим та підтвердженим позивачем, що позивач не отримував повістки чи належного повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопурушення, фактично розгляд справи відбувся без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з порушенням прав, визначених ст.268 КУпАП (Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи).

Відтак відповідач, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушив права позивача, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП. Вказане процедурне порушення, зокрема, як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку не було своєчасно повідомлено про місце і час розгляду справи, є безумовною підставою для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Як наслідок, позивач був позбавлений прав, передбачених Конституцією України та ст.268 КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, скористатися професійною правничою допомогою. Відповідачем належними та допустимим доказами не доведено про своєчасне та належне повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, оскільки позивач був позбавлений можливості бути присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надати свої пояснення та заперечення щодо обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, а також скористатися правом на захист, що призвело до порушення процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності та забезпечення його прав на об`єктивний та справедливий розгляд справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

У той же час, вимога позивача про визнання спірної постанови незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення не підлягає задоволенню, оскільки вказаний вище пункт 3 частини 3 статті 286 КАС України такого не передбачає.

З приводу закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 3 ст. 210 КУпАП, суд зазначає наступне.

За положеннями частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Питання наявності чи відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення підлягає встановленню під час розгляду уповноваженим суб`єктом справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання накладення адміністративного стягнення, на які юрисдикція адміністративних судів, в силу приписів п. 3 ч. 2 ст. 19 КАС України, не поширюється.

Повноваження ж адміністративних судів у справах про накладення адміністративного стягнення обмежуються лише переглядом в порядку ст. 286 КАС України постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.

Оскільки скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення з процесуальних підстав передбачає повторний розгляд справи про адміністративне правопорушення, підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відсутні і в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, постанова № 3256 від 15 травня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ).

Обґрунтовуючи цю постанову, суд звертає увагу на практику Європейський суд з прав людини, який вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За приписом ч. 3 ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Позивачем при оскарженні до суду постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності сплачений судовий збір у розмірі 484,48 грн, що підтверджується квитанцією від 13.10.2025 року № 9885-7718-2500-3052.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ураховуючи, що суд частково задовольнив позов, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 50% сплаченого судового збору в сумі 242,24 грн.

Керуючись ст. 241, 242, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ювченко Андрій Васильович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову №3256 від 15.05.2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.210 КУпАП складену та винесену ІНФОРМАЦІЯ_5 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь ОСОБА_1 в розмірі 242,24 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя П.С. Гавалешко