Справа № 520/7509/25
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 р. Справа №520/7509/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути до бюджету України з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , суму податкового боргу в розмірі 44873,79 гривень (сорок чотири тисячі вісімсот сімдесят три гривні 79 копійок).

В обґрунтування позовних вимог Головне управління ДПС у Харківській області (далі - позивач, податковий орган) зазначило, що у відповідача виник податковий борг у сумі 44873,79 грн, який повинен бути стягнутий до Державного бюджету України згідно вимог Податкового кодексу України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2025 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак, ним не була отримана з незалежних від суду причин, про що свідчить конверт з позначкою "за закінченням терміну зберігання" з відміткою поштової установи 24.04.2025, який міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позов, оскільки до суду відповідні документи у визначений судом строк не надходили.

Згідно ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи, що відповідачем не надано до суду відзив на позов, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , платник податків, боржник, відповідач), р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , є власником нежитлових будівель і є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченому фізичними особами.

Станом на дату звернення податкового органу до суду з даним позовом ОСОБА_1 має податковий борг по податку на нерухоме майно, нежитлова нерухомість на загальну суму 44873,79 гривень, визначених контролюючим органом у податкових повідомленнях - рішеннях:

- за 2022 рік на підставі Податкового повідомлення - рішення (форма 'Ф') N 2-2028-UA0052019 вiд 18.09.2024 у сумі 21122,29 гривень;

- за 2023 рік на підставі Податкового повідомлення - рішення (форма 'Ф') N 2-2028-UA0052019 вiд 18.09.2024 у сумі 23751,50 гривень.

У зв`язку з тим, що вказана податковий борг у загальній сумі 44873,79 відповідачем погашений не був, дану суму боргу позивач просить стягнути з відповідача у примусовому порядку до Державного бюджету України згідно вимог Податкового кодексу України, що стало підставою для звернення податкового органу до суду з даним позовом.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що повністю узгоджується з приписами ст. 19 Конституції України щодо обов`язку кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, не сплачені платником податків, у встановлений Податковим кодексом України строк, суми узгоджених грошових зобов`язань (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) визнаються податковим боргом.

Відповідно до підпунктів 19-1.1.1, 19-1.1.2, 19-1.1.34, 19-1.1.45 пункт 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів; контролюють своєчасність подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суми податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого ПК України для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених ПК України.

При цьому, відповідно п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Окрім цього, за змістом п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань у випадку, коли дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно зі ст. 58 ПК України контролюючі органи реалізують такі повноваження шляхом надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення. Строки сплати сум податкового зобов`язання встановлені ст. 57 ПК України та складають 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, а у випадку оскарження - за днем узгодження.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Приписи п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України визначають, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податків - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішення суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно з п.п.59.1 ст. 59 ПК України, податковим органом засобами поштового зв`язку платнику направлено податкову вимогу з детальним розрахунком податкового боргу до податкової вимоги від 20.02.2025 № 0-2040. Зазначена податкова вимога повернута до податкового органу за закінченням терміну зберігання у зв`язку з чим вважається врученою.

Отже, суд дійшов висновку про дотримання позивачем порядку стягнення податкового боргу.

Станом на час звернення Головного управління ДПС у Харківській області до суду з даним позовом сума заборгованості обліковуються в інтегрованих картках відповідача за відповідним платежем.

З моменту вручення зазначеної податкової вимоги податковий борг платника податків існував не припиняючись, у зв`язку з чим вказана податкова вимога не втратила своєї юридичної сили.

Відповідно пп. 19-1.1.45 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують функції, зокрема, щодо звернення до суду випадках, передбачених законодавством.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Станом на дату винесення рішення податкова вимога є дійсною, в судовому порядку не оскаржувалась, не є скасованою, зміненою або відкликаною.

Таким чином, відповідач має податковий борг перед бюджетом у розмірі 44873,79 грн, який на час розгляду судом даної справи ним в добровільному порядку не сплачений, що підтверджується розрахунком суми податкового боргу, який міститься в матеріалах справи.

Оскільки позивачем надано до суду документи, які підтверджують несплачену відповідачем суму податкового боргу, а відповідач не надав суду доказів погашення вищевказаної суми податкового боргу, то суд приходить до висновку щодо правомірності вимог Головного управління ДПС у Харківській області, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Харківській області підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути до бюджету України з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , суму податкового боргу в розмірі 44873,79 гривень (сорок чотири тисячі вісімсот сімдесят три гривні 79 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов