Справа № 200/7203/25
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 року Справа№200/7203/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «СУДАРЬ»

про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління ДПС у Донецькій області, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «СУДАРЬ» про (з урахуванням зменшення позовних вимог) стягнення податкового боргу та стягнення до бюджету кошти з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, у розмірі суми податкового боргу - 6955,31 грн, а саме: податок на прибуток підприємств який сплачують інші підприємства (код класифікації доходів бюджету 11021000), у сумі 6 955,31 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за позивачем обліковується податковий борг, який раніше не був заявлений до суду, за відповідачем обліковується податковий борг, який раніше не був заявлений до суду, у розмірі у розмірі 7 065,19 грн та виник з причини несплати грошових зобов`язань, нарахованих платником самостійно та несплати грошових зобов`язань нарахованих податковим органом за результатами актів камеральної перевірки, а також нарахованої пені, у т.ч.:

- податок на прибуток підприємств який сплачують інші підприємства (код класифікації доходів бюджету 11021000, код за КАТОТТГ UA0056793 Слов`янська територіальна громада), у сумі 7065,19 грн, а саме:

- 6208,00 грн нараховано платником самостійно основного платежу за рік, податкова декларацiя з податку на прибуток пiдприємств № 13003197 вiд 02.03.2022, термін сплати 11.03.2022;

- 519,00 грн нараховано платником самостійно основного платежу за рік, податкова декларацiя з податку на прибуток пiдприємств № вiд 27.02.2023, термін сплати 13.03.2023;

- 61,03 грн нараховано пенi IКП на борг минулих років (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо перiоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) за період з 10.06.2019 по 15.03.2023 на податкову декларацію з податку на прибуток пiдприємства (базовий звiтний перiод рiк) № вiд 19.02.2019;

- 11,97 грн нараховано пенi IКП на борг минулих років (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо перiоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) за період з 10.06.2019 по 09.03.2024 на податкову декларацію з податку на прибуток пiдприємства (базовий звiтний перiод рiк) № вiд 19.02.2019;

- 50,00 грн нараховано платником самостійно основного платежу за рік, податкова декларацiя з податку на прибуток пiдприємств № вiд 29.02.2024, термін сплати 11.03.2024;

- 40,98 грн нараховано пенi IКП на борг минулих років (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо перiоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) за період з 10.06.2019 по 05.03.2025 на податкову декларацію з податку на прибуток пiдприємства (базовий звiтний перiод рiк) № вiд 19.02.2019;

- 55,33 грн нараховано пенi IКП на борг минулих років (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо перiоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) за період з 10.06.2019 по 15.04.2025 на податкову декларацію з податку на прибуток пiдприємства (базовий звiтний перiод рiк) № вiд 19.02.2019;

- 9,00 грн нараховано платником самостійно основного платежу (термiн сплати пототочний рiк) згідно уточнюючої податкової декларацiї з податку на прибуток пiдприємств № вiд 16.04.2025, термін сплати 16.04.2025.

У зв`язку з несплатою платником податків ТОВ «СУДАРЬ» узгоджених податкових зобов`язань, податковим органом було сформовано податкову вимогу форми «Ю» від 10.04.2019 № 52119-47, яку 17.04.2019 спрямовано на адресу підприємства рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Лист з вимогою вручено поштою 30.04.2019.

Вказана податкова вимога не була оскаржена та не відкликалась.

Просив суд стягнути з відповідача податковий борг.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду 23 вересня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвала була направлена відповідачу поштою за адресою місцезнаходження.

Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надав.

Ухвалою суду від 03 грудня 2025 року прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на те, що відповідачем не надано суду відзив на позовну заяву, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

З огляду на вищевикладене справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, Головне управління ДПС у Донецькій області, місцезнаходження: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, код ЄДРПОУ ВП: 44070187.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «СУДАРЬ» місцезнаходження: 84116, Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пров. Богомольця, буд. 81, кв. 4 .

Як встановлено судом з наданої відповідачем інтегрованої картки платника податків відповідача, за останнім обліковується податковий борг з податку на прибуток, який сплачують інші підприємства у розмірі 54017,13 грн.

В межах позовних вимог позивачем заявлено до стягнення податковий борг у розмірі 6955,31 грн.

01.03.2022 відповідачем до контролюючого органу подано звітну податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2021 рік № 13003197, якою самостійно визначено податкове зобов`язання у розмірі 6208,00 грн.

27.02.2023 відповідачем до контролюючого органу подано звітну податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2022 рік № , якою самостійно визначено податкове зобов`язання у розмірі 519,00 грн.

29 лютого 2024 року відповідачем до контролюючого органу подано звітну податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2023 рік № , якою самостійно визначено податкове зобов`язання у розмірі 50,00 грн.

16 квітня 2025 року відповідачем до контролюючого органу подано звітну податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2024 рік № , якою самостійно визначено податкове зобов`язання у розмірі 9,00 грн.

Також як встановлено судом з матеріалів справи, 19 лютого 2019 року відповідачем до контролюючого органу подано звітну податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2018 рік № № , якою самостійно визначено податкове зобов`язання у розмірі 30511,00 грн.

Відповідно до відомостей з ІКП відповідача, податковим органом нараховано пеню, а саме:

- 61,03 грн нараховано пенi IКП на борг минулих років (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо перiоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) за період з 10.06.2019 по 15.03.2023 на податкову декларацію з податку на прибуток пiдприємства (базовий звiтний перiод рiк) № вiд 19.02.2019;

- 11,97 грн нараховано пенi IКП на борг минулих років (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо перiоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) за період з 10.06.2019 по 09.03.2024 на податкову декларацію з податку на прибуток пiдприємства (базовий звiтний перiод рiк) № вiд 19.02.2019;

- 40,98 грн нараховано пенi IКП на борг минулих років (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо перiоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) за період з 10.06.2019 по 05.03.2025 на податкову декларацію з податку на прибуток пiдприємства (базовий звiтний перiод рiк) № вiд 19.02.2019;

- 55,33 грн нараховано пенi IКП на борг минулих років (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо перiоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) за період з 10.06.2019 по 15.04.2025 на податкову декларацію з податку на прибуток пiдприємства (базовий звiтний перiод рiк) № вiд 19.02.2019;

У зв`язку з несплатою платником податків ТОВ «СУДАРЬ» узгоджених податкових зобов`язань, податковим органом було сформовано податкову вимогу форми «Ю» від 10.04.2019 № 52119-47 на суму 30509,16 грн..

Лист з вимогою вручено поштою 30.04.2019.

Вказана податкова вимога не була оскаржена та не відкликалась.

Доказів оскарження чи відкликання вказаної вимоги матеріали справи не містять.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 статті 36 вказаного Кодексу).

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

За визначеннями, наданими у п.п. 14.1.39, п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, є податковим боргом.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Пункт 54.3 статті 54 вказаного Кодексу визначає випадки, коли контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством.

Платник податків несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого контролюючим органом узгодженого грошового зобов`язання (п. 54.5 статті 54 вказаного Кодексу).

Згідно з п. 58.1 статті 58 Кодексу контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт, зокрема:

завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Відповідно до п. 59.1 статті 59 вказаного Кодексу у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 42.1 статті 42 Кодексу (в редакції, чинній на момент направлення зазначених вище податкових повідомлень-рішень та вимоги), податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Відповідно до п. 42.2 статті 42 ПКУ, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 42.4 статті 42 зазначеного Кодексу визначено, що платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Для осіб, які є фінансовими агентами, листування з контролюючим органом в електронній формі є обов`язковим у випадках, визначених цим Кодексом.

Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, які подали заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, а також з фінансовими агентами у випадках, визначених цим Кодексом, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.

Відповідно до п. 42.5 ст. 42 ПКУ у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

На вимогу платника податків, який отримав документ в електронній формі, контролюючий орган надає такому платнику податків відповідний документ у паперовій формі протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідної вимоги (у паперовій або електронній формі) платника податків.

Згідно до даних інтегрованої картки платника податків за відповідачем рахується податковий борг який заявлено до стягнення у розмірі 6955,31 грн. який складається з суми податкового зобов`язання та пені. В матеріалах справи відсутні докази погашення заборгованості, а також докази оскарження податкової вимоги, у зв`язку із чим, суд вважає, що факт порушення відповідачем вимог податкового законодавства України доведений.

Відповідно до підпункту 129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що початок нарахування пені пов`язаний зі спливом граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, яке мало бути виконане, якби платник податків не порушив норми податкового законодавства і не занизив його у відповідний період. Тобто нарахування пені розпочинається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього податкового зобов`язання визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Відповідно до п.п. 95.1 - 95.3 статті 95 вказаного Кодексу контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Верховний Суд у постанові від 25.02.2020 у справі №1340/5767/18 сформулював такий правовий висновок: «Положеннями пунктів 95.1-95.3 статті 95 і пункту 102.4 статті 102 КАС України встановлено, що контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу, а також строку - 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Строк у 1095 днів є присічним для контролюючого органу, протягом і в межах якого ним можуть бути вжиті заходи щодо погашення податкового боргу, в тому числі і шляхом звернення до суду з позовом, проте норми пункту 102.4 статті 102 ПК України не є такими, що обмежують суд у праві ухвалювати судове рішення про стягнення податкового боргу після закінчення 1095-денного строку, з вимогою про стягнення якого контролюючий орган звернувся вчасно.».

Верховний Суд також зазначив, що податковий орган набуває право на стягнення податкового боргу (в тому числі і в судовому порядку) лише у разі, якщо платник податку не сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання у встановлений строк (п.95.2 статтею 95 Податкового кодексу України) після направлення платнику податків податкової вимоги.

Виходячи з вимог законодавства несплачений платником податків податковий борг підлягає стягненню з такого платника.

Вирішуючи спір, судом враховані правові висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №807/495/17, де суд аналізуючи процесуальні положення Кодексу адміністративного судочинства України, які визначають предмет доказування у справі (частина перша статті 138 Кодексу в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, а натепер аналогічні положення містить частина друга статті 73 Кодексу), згідно з якими предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, дійшов висновку, що з огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо. При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, у тому числі й штрафних (фінансових) санкцій, не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкові повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з якими відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз. Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «СУДАРЬ» про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СУДАРЬ» (місцезнаходження: 84116, Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пров. Богомольця, буд. 81, кв. 4 ) податковий борг саме: 6955 (шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн 31 коп., а саме: податок на прибуток підприємств який сплачують інші підприємства (код класифікації доходів бюджету 11021000), у сумі 6955,31 гривень.

Повний текст рішення складено та підписано 03 грудня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Олішевська