Справа № 580/9565/25
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року справа № 580/9565/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової за участі секретаря судового засідання Д.А.Сніцар розглянув у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу №580/9565/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС України у Черкаській області (вул. Хрещатик 235, м. Черкаси, 18002, код ЄДРПОУ ВП 44131663), уповноваженої особи Головного управління ДПС у Черкаській області Віталія Лушникова (вул. Хрещатик 235, м. Черкаси, 18002, код ЄДРПОУ ВП 44131663) та до третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - ДПС України (Львівська площа 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, ухвалив рішення.

І. ПРОЦЕДУРА/ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

25.08.2025 вх. 42730/23 позивач у позовній заяві просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 27.08.2025 №0-2301-UA0021083 форми «Ф» за платежем 18010300 у сумі 1062.34 грн.

01.09.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС України у Черкаській області (44131663) про визнання протиправним і скасування індивідуального акта та зобов`язання вчинити дії, розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), запропонував позивачеві протягом двох днів з дати отримання ухвали надати до суду письмові обґрунтування на виконання п.4, 5, 9 ч.5 ст.160 КАС України щодо змісту і характеру якого саме порушеного права та/або інтересу (наявних на час звернення до суду).

ВПВС у справі № 990/150/23 у п.28 постанови зазначає: реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 5 КАС України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

30.10.2025 суд витребував у позивача та відповідача докази у справі щодо прийняття, способу направлення/вручення/отримання податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 27.08.2025 №0-2301-UA0021083 форми «Ф» за платежем 18010300 у сумі 1062.34 грн, обліку в інформаційно-аналітичній системі спірного ППР, з наданням пояснень щодо записів/відсутності цифрових значень в ІКП за податковим номером Кривошиї Олега Анатолійовича щодо платежу , роздруківки відомості з електронного кабінету платника податків щодо спірних правовідносин за податковим номером ОСОБА_1 щодо платежу .

31.10.2025 суд залучив до участі у справі №580/9565/23 співвідповідачем уповноважену особу Головного управління ДПС у Черкаській області Віталія Лушникова (вул. Хрещатик 235, м. Черкаси, 18002, код ЄДРПОУ ВП 44131663) та до участі у справі №580/9565/23 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - ДПС України (Львівська площа 8, м. Київ, 04053, ).

Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку (ч.6 ст.48 КАС України).

23.10.2025 вх.№53007/25 представник відповідача на підтвердження позиції надав роздруківку інтегровану картку платника податків.

24.10.2025 вх. №53182/25 позивач клопотав про визнання наданого доказу (інтегровану картку платника податків) недопустимим, проте не окреслив очевидну недопустимість.

Як загальновідомо крім тягаря, передбаченого загальними правилами щодо обов`язку доказування в адміністративній справі, на відповідача суб`єкта владних повноважень покладається додатковий тягар доказування, передбачений принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі й презумпцією винуватості суб`єкта владних повноважень (ст.ст. 9, 77 КАС України) (https://supreme.court.gov.ua/userfiles/media/new_folder_ or_uploads/supreme/Bevzenko.pdf). За висновками Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18 податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, що є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Стандарт доказування це та ступінь достовірності наданих стороною доказів, за яких суд має визнати тягар доведення знятим, а фактичну обставину доведеною ( ОСОБА_2 . Стандарт доказування: внутрішнє переконання чи баланс вірогідностей / https://yur-gazeta.com/publications/practice/sudova-praktika/standart-dokazuvannya-vnutrishne-perekonannya-chi-balans-virogidnostey.html).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.74 КАС України).

Науковці висловлюють позицію, що поняття «доказ» стає таким лише на стадії остаточної оцінки судом ( ОСОБА_3 . Про недопустимі докази/Я.П.Зейкан. Харків: Фактор, 2019. - 128 с./ https://unba.org.ua/assets/uploads/news/advocatura/.pdf).

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

В обгрунтуванні позовних вимог позивач вказує, що нежитлове приміщення заготпункту належить на праві власносні (с.Заріччя Звенигородського району Черкаської області), Стеблівська селищна рада встановила ставку 0% згідно з рішенням від 23.06.2021 №9-8/VІІІ, проте усупереч Відповідач у ППР від 27.08.2025 №0-2301-UA0021083 форми «Ф» за платежем 18010300 у сумі 1062.34 грн застосував ставку 0.5%.

24.09.2025 вх.№48049/25 у відповіді на відзив Позивач вказує: ППР є в електронному кабінеті платника податків. Оскільки Відповідачем не доведено застосування ставки 0.5%, тому належить скасувати протиправний індивідуальний акт.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧІВ та ТРЕТЬОЇ ОСОБИ

18.09.2025 вх.№47159/25 у відзиві представник Відповідача вказав, що підготовлене ППР готується до відправлення платнику податків відповідно до пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 у порядку ст.42 Податкового кодексу України (Кодекс №2755) шляхом листування, позаяк Позивачем не надано заяву про листування з контролюючим органом через електронний кабінет. Позов є передчасним, Позивач не довів порушеного права.

23.10.2025 вх.№53007/25 представник Відповідача долучив інтегровану картку платника за платежем UA021083 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що не містить нарахованої суми.

10.11.2025 вх.№55846/25 у поясненнях представник відповідача надає пояснення уповноваженої особи (копія наказу від 29.11.2024 №383 «Про делегування повноважень») та вказує, що завантаження до електронного кабінету даних про сформовані ППР здійснює структурний підрозділ ДПС України, який здійснює заходи із розробки, створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення, в фізичні особи з використанням КЕП мають можливість переглянути сформовані ППР щодо нарахованих сум. Датою вручення платнику документа є дата, що зазначена у квитанції про доставку електронного документа. Заяви про бажання отримувати документи через електронний кабінет від позивача до ГУДПС не надходило.

13.11.2025 вх.№56629/25 у поясненнях представник третьої особи вказує, що під час обсислення суми податкового зобов`язання застосований розділ 12 Додатка 3 Будівлі нежитлові, ставка 0.5% за 1 кв м.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Сторони визнають, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та даних ІТС «Податковий блок» з 25.04.2024 у власності ОСОБА_1 перебуває об`єкт нерухомого майна (нежитлове приміщення) за адресою: АДРЕСА_2 площею 39.9 кв м.

Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 27.08.2025 №0-2301-UA0021083 форми «Ф» за платежем 18010300 у сумі 1062.34 грн розміщене в електронному кабінеті платника податків, проте доказів направлення індивідуального акта з повідомленням про вручення матеріали справи не містять.

Суд встановив, що у наданій 31.10.2025 Позивачем копії додкумента - додаток 1 до Порядку надіслання контролюючим органом ППР платникам податків корінець ППР форми «Ф» не містить заповнення відмітки про отримання фізичною особою.

Рішення сесії Стеблівської селищної ради від 23.06.2021 №9-8/VІІІ на підставі рішення 21 сесії 8 скликання Стеблівської селищної ради від 08.07.2022 №21-3/VІІІ «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» втратило чинність (https://steblivska-gromada.gov.ua/docs/1252788/): встановити ставки податку за 1 кв. метр об`єкта житлової та нежитлової нерухомості згідно додатку 1, що додається (будівлі нежитлові 12 - ставка 0.5; інші будівлі для тимчасового проживання 1212.9 - ставка 0.5; будівлі торговельні інші 1230.9 - ставка 0.5; бази та склади підприємств торгівлі і громадського харчування 1230.5 - ставка 0.5); Рішення Стеблівської селищної ради Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 23.06.2021 року № 9-8/VIII визнати таким, що втратило чинність з 01.01.2023.

Розглянувши подані документи і матеріали, перевіривши повідомлені доводи, аргументи учасників щодо обставин справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити з огляду на таке.

V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Податковий кодекс України (Кодекс №2755) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Підпунктом "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Кодексу №2755 визначений перелік об`єктів нерухомості, що не є об`єктом оподаткування, до яких віднесено будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств. Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Кодексу №2755 податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Відповідно до пункту 12.4.1 пункту 12.4 статті 12 Кодексу №2755 до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належить встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом. Згідно з підпунктом 14.1.129-1. пункту 14.1 статті 14 Кодексу №2755 об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, їх складові частини, що не є об`єктами житлової нерухомості. До об`єктів нежитлової нерухомості відносяться: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; ґ) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі.

Відповідно до статті 265 Кодексу №2755 податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю. Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Кодексу №2755 платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Кодексу №2755 встановлює, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Кодексу №2755). За правилами підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Кодексу №2755 база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до приписів пункту 12.4.1 пункту 12.4 статті 12 Кодексу №2755 органи місцевого самоврядування, серед іншого, встановлюють ставки податку на нерухоме майно, а саме для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. У підпункті 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України законодавець встановив максимальну межу розміру такого податку (1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування) та надав право органу місцевого самоврядування на диференціацію розміру ставки податку залежно від (1) місця розташування (зональності), (2) виду нерухомості, (3) особи платника податку. Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 13 серпня 2020 року у справі №480/631/19, № 520/6531/19.

Закон України «Про споживчу кооперацію» від 10 квітня 1992 року № 2265-XII передбачає: ч.2 ст.10 - майно споживчих товариств та їх спілок може бути продано, передано, здано в оренду, надано в позичку і безплатне тимчасове користування членам споживчих товариств, державним, кооперативним та іншим організаціям, трудовим колективам, окремим громадянам тільки за рішенням загальних зборів, конференцій та з`їздів відповідних спілок або уповноважених ними органів.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Згідно із ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Класифікатор будівель і споруд НК 018:2023(https://mtu.gov.ua/files/shadura.pdf) визначає за кодом 12 - нежитлові будівлі.

У справі № 135/741/19 провадження № 2/135/16/21 встановлено: на праві приватної власності громадський будинок ЗАГОТПУНКТ, об`єкт житлової нерухомості; у справі № 362/7646/23 провадження № 1-кс/362/1098/23 громадський буд. з господарськими будівлями та спорудами (заготівельний пункт) щодо нежитлової нерухомості; про заготівельний пункт / заготівельну контору йдеться у справі № 916/2645/20.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщтну позивач отримав приміщення заготпункту на земельній ділянці комунальної власності площею 0.012 га, що належало померлому на підставі договору купівлі-продажу аукціонних фондів підприємств і організацій споживчої кооперації України (матеріали стін будинку:цегла, загальною площею 39.9 кв м - приміщення заготпункту /склад).

За перевірених доводів і оцінених доказів суд не встановив порушеного права Позивача на повагу мирно володіти майном у спірних правовідносинах.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб (висновки у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16, від 14.05.2019 у справі № 910/11511/18, у справі №910/7164/19).

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється під час розгляду справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16, від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18, від 23 грудня 2019 року у справі № 712/3842/17, від 27 лютого 2020 року у справі № 500/477/15-а.

Суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах Відповідачі не допустили протиправного втручання у право Позивача мирно володіти майном, тому у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке. Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не належать розподілу.

Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 255, 258, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Судові витрати не належать розподілу.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21.

Копію рішення направити сторонам справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідач: Головне управління ДПС у Черкаській області та уповноважена особа Головного управління ДПС у Черкаській області Віталій Лушников [вул. Хрещатик 235, м. Черкаси, Черкаська область, 18002, код ЄДРПОУ ВП 44131663];

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - ДПС України [Львівська площа 8, м. Київ, 04053, ].

Рішення суду складене 01.12.2025.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА