Справа № 460/13755/24
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2025 року м. Рівне №460/13755/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини, ОСОБА_2 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини, ОСОБА_2 , (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо непроведення перерахунку та виплати ОСОБА_2 пенсії в разі втрати годувальника;

зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію у разі втрати годувальника з 01.03.2024 в розмірі 30 % відповідних сум грошового забезпечення на підставі грошового атестату від 11.04.2024 № 587, довідок від 11.04.2024 № 587, з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії, з урахуванням раніше виплачених сум.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

За змістом позовної заяви вимоги сторони позивача ґрунтуються на тому, що ОСОБА_2 є донькою покійного військовослужбовця ОСОБА_3 . З березня 2024 року ОСОБА_2 призначено пенсію у разі втрати годувальника за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в сумі 5706,47 грн. Сторона позивача не погоджується з таким розміром пенсії, оскільки згідно з грошовим атестатом від 11.04.2024 № 587 та довідками від 11.04.2024 № 587 загальний розмір грошового забезпечення покійного (загиблого) годувальника становить 22385,63 грн, у зв`язку з чим належний до виплати ОСОБА_2 розмір пенсії у разі втрати годувальника має становити 6715,69 грн (з розрахунку: 22385,63 грн х 30%). За зверненням ОСОБА_1 відповідач розмір пенсії ОСОБА_2 не перерахував. Сторона позивача не погоджується з такою бездіяльністю відповідача та вважає її протиправною, а тому просить позов задовольнити в повному обсязі.

У встановлений судом строк відзив на позовну заяву відповідач не надав, тому в силу вимог частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Інших заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою суду від 18.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є донькою ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 15.07.2010.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 04.03.2024.

Відповідно до протоколу за пенсійною справою - (Міноборони) від 01.03.2024, з 01.03.2024 ОСОБА_2 призначено пенсію у разі втрати годувальника за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в сумі 5706,47 грн. При цьому, вказаним протоколом стверджується, що розмір пенсії у разі втрати годувальника був обчислений відповідачем з грошового забезпечення покійного (загиблого) годувальника ОСОБА_3 в сумі 19021,57 грн.

За наслідками розгляду запиту ОСОБА_1 , відповідач листом від 11.10.2024 за № 1700-0203-8/57913 повідомив про те, що згідно з матеріалами пенсійної справи, що надійшли до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області 13.06.2024, грошове забезпечення, встановлене грошовим атестатом від 11.04.2024 за № 587 та довідками про додаткові види грошового забезпечення № 587 від 11.04.2024 та № 587 від 11.04.2024, з якого обчислено розмір пенсії, становить 15880,66 грн. Враховуючи вищезазначене та матеріали справи, розмір пенсії в разі втрати годувальника на дату звернення становить 30 % грошового забезпечення померлого годувальника - 5706,47 грн (19021,57 грн х 30%).

Сторона позивач, не погоджуючись бездіяльністю відповідача щодо перерахунку розміру пенсії та вважаючи таку бездіяльність протиправною, звернулася до суду з цим позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Також, пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються, зокрема: основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

З 01.01.1992 введено в дію Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XIІ (далі - Закон № 2262-XIІ). Згідно з Преамбулою, цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України. Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Зі змісту статті 13 Закону № 2262-XIІ слідує, що розмір пенсії за вислугу років обчислюється з урахуванням набутої вислуги років у відсотковому співвідношенні до відповідних сум грошового забезпечення, які отримувала особа до звільнення зі служби та виходу на пенсію.

В свою чергу, умови призначення пенсій в разі втрати годувальника врегульовані Розділом IV Закону № 2262-XIІ.

Так, статтею 29 Закону № 2262-XIІ передбачено, що пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Згідно з частиною першою статті 30 Закону № 2262-XIІ, право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

При цьому, пунктом "б" частини четвертої статті 30 Закону № 2262-XIІ визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю.

Відповідно до статті 31 Закону № 2262-XIІ , члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Пунктом "б" статті 36 Закону № 2262-XIІ установлено, що сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Отже, розмір пенсії у разі втрати годувальника обчислюється із заробітку годувальника, тобто з відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до Закону № 2262-XIІ, Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" (далі - Постанова № 393).

Відповідно до пункту 7 Постанови № 393, пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

відповідного окладу за посадою (для поліцейських, відряджених до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в Національній поліції, які отримували при цьому грошове забезпечення та звільнені із служби безпосередньо з посад у таких органах, установах та організаціях, - відповідних окладів, установлених за рівнозначними (аналогічними) посадами в Національній поліції), окладу/доплати за військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту - щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки/доплати за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже, пункт 7 Постанови № 393 встановлює, що додаткові види грошового забезпечення та премії включаються для обрахунку пенсії в середніх розмірах за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Повертаючись до обставин цієї справи, суд вказує, що згідно з грошовим атестатом від 11.04.2024 № 587, станом на 29.02.2024 (день смерті) ОСОБА_3 був забезпечений наступними видами грошового забезпечення: посадовий оклад (7 тарифний розряд) - 3000,00 грн; оклад за військовим званням (рядовий) - 530,00 грн; надбавка за вислугу років (25 %) - 882,50 грн; надбавка за особливості проходження служби (65 %) - 2868,13 грн; премія (505 %) - 15150,00 грн; всього - 22430,63 грн.

У свою чергу, відповідно до довідки від 11.04.2024 № 587 загальний розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби) та премії ОСОБА_3 за 21 останні календарні місяці служби (з червня 2022 року по лютий 2024 року) становить 306790,38 грн.

Відтак, з урахуванням правила пункту 7 Постанови № 393 щодо врахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії в середніх розмірах при обчисленні пенсії, при призначенні ОСОБА_2 пенсії у разі втрати годувальника відповідач мав врахувати їх в сумі 14609,07 грн (з розрахунку: 306790,38 грн х 21 = 14609,07 грн).

Згідно з наявною в матеріалах судової справи копією протоколу за пенсійною справою - (Міноборони) від 01.03.2024, при призначені ОСОБА_2 пенсії у разі втрати годувальника, відповідачем враховано грошове забезпечення померлого (загиблого) годувальника в сумі 19021,57 грн, в т.ч.: посадовий оклад - 3000,00 грн; оклад за військовим званням - 530,00 грн; надбавка за вислугу років (25 %) - 882,50 грн; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення та премії - 14609,07 грн.

Вказане в повній мірі узгоджується зі змістом грошового атестату від 11.04.2024 № 587, довідок від 11.04.2024 № 587.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та, відповідно, не допустив порушення соціальних прав ОСОБА_2 .

Частинами першою, другою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, викладених у заявах по суті, оцінивши надані ними докази, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини спростовують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак в задоволенні позовної заяви належить відмовити повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл судових витрат між сторонами у відповідності до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини, ОСОБА_2 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 03.12.2025.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 ), яка діє в інтересах неповнолітньої дитини, ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 15.07.2010);

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028; код ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076).

Суддя Ольга ПОЛІЩУК