Справа № 520/32691/23
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 грудня 2025 р.Справа № 520/32691/23

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву судді Русанової В.Б. про самовідвід у справі № 520/1680/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі відповідач, ГУ НП в Харківській області) у якому просив суд:

- визнати протиправними бездіяльність ГУ НП в Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені за період з 10 вересня 2018 року по 01 листопада 2023 року в межах шести місяців у сумі 77 481 грн. 04 коп.;

- зобов`язати ГУ НП в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені за період з 10 вересня 2018 року по 01 листопада 2023 року, в межах шести місяців у сумі 77 481 грн. 04 коп.;

- визнати протиправними дії ГУ НП в Харківській області щодо відмови у нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 01 червня 2016 по 01 листопада 2023 року, відповідно до закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (зі змінами та доповненнями);

- зобов`язати ГУ НП в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 01 червня 2016 по 01 листопада 2023 року відповідно до закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІII (зі змінами та доповненнями).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ НП в Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені за період з 11.09.2018 року по 09.03.2019 року в межах шести місяців (180 днів).

Зобов`язано ГУ НП в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені за період з 11.09.2018 року по 09.03.2019 року в межах шести місяців (180 днів) у сумі 3325 грн. 38 коп.

Визнано протиправними дії ГУ НП в Харківській області щодо відмови у нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 01.06.2016 року по 01.11.2023 року відповідно до Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (зі змінами та доповненнями).

Зобов`язано ГУ НП в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 01.06.2016 року по 01.11.2023 року відповідно до Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІII (зі змінами та доповненнями).

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2024 № 520/32691/23 у складі головуючого судді Жигилія С.П., суддів Перцової Т.С., Русанової В.Б. апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2024 у справі № 520/32691/23 - залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням судів першої та апеляційної інстанції, Мосін Андрій Володимирович, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.02.2025 касаційну скаргу Мосіна Андрія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року скасовано в частині позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 10 вересня 2018 року по 01 листопада 2023 року, в межах шести місяців у сумі 77481 грн 04 коп., а справу в цій частині направлено на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року залишено без змін.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2025 у справі № 520/32691/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені за період з 10 вересня 2018 року по 01 листопада 2023 року в межах шести місяців.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені за період з 10 вересня 2018 року по 01 листопада 2023 року в межах шести місяців у сумі 70894,70 грн (сімдесят тисяч вісімсот дев`яносто чотири гривні 70 копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2025 призначено склад колегії суддів: головуючий суддя Перцова Т.С., судді Макаренко Я.М., Жигилій С.П.

02.12.2025 суддею Другого апеляційного адміністративного суду Перцовою Т.С., на підставі ч. 2 ст. 37 КАС України, заявлено самовідвід у справі № 520/32691/23.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2025 задоволено заяву головуючого судді Перцової Т.С. про самовідвід у справі №520/32691/23. Адміністративну справу № 520/32691/23 передано до канцелярії Другого апеляційного адміністративного суду для повторного автоматичного розподілу згідно зі ст. 31 КАС України для визначення складу суддів.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2025 справу № 520/32691/23 розподілено до провадження судді П`янової Я.В. (склад суду: головуючий суддя - П`янова Я.В., судді - Русанова В. Б., Бегунц А.О.).

До моменту відкриття апеляційного провадження у справі № 520/32691/23 колегією суддів встановлено, що суддя Русанова В.Б. приймала участь у вирішенні вказаної справи, за наслідком розгляду якої ухвалено постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2024, яка в подальшому була скасована постановою Верховного Суду від 28.02.2025.

Зазначені обставини стали підставою для заявлення самовідводу суддею Русановою В.Б. у розгляді зазначеної справи на підставі ч. 2 ст. 37 КАС України, у зв`язку з недопустимістю повторної участі судді в розгляді адміністративної справи.

Колегія суддів, дослідивши подану заяву про самовідвід, вважає за необхідне задовольнити її з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія A, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" Європейський суд з прав людини вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено і гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є фактори, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників процесу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 у справі "Білуга проти України", від 28.10.1998 у справі "Ветштайн проти Швейцарії") важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 40 КАС України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 37 КАС України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

Враховуючи те, що суддя Русанова В.Б приймала участь у вирішенні вказаної справи, за наслідком розгляду якої ухвалено постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2024, яка в подальшому була скасована постановою Верховного Суду від 28.02.2025, на підставі ч. 2 ст. 37 КАС України, у зв`язку з недопустимістю повторної участі судді в розгляді адміністративної справи, колегія суддів дійшла висновку, що подана заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі задоволення відводу (самовідводу) одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Керуючись ст. 31, 36, 39, 40, 41 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву судді Русанової В.Б. про самовідвід у справі №520/32691/23.

Матеріали справи передати до канцелярії Другого апеляційного адміністративного суду для повторного автоматизованого розподілу згідно з ст. 31 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя П`янова Я.В.
Судді Русанова В.Б. Бегунц А.О.