Справа № 420/34438/24
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/34438/24

Категорія 106000000Головуючий у суді І інстанції: Свида Л.І. час і місце ухвалення: письмове провадження, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Семенюка Г.В.,

суддів Федусика А.Г., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 р. у справі № 420/34438/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) про визнання протиправної бездіяльності відповідача, яка полягає у невиплаті позивачу рівноцінної грошової компенсації податку на доходи фізичних осіб, утриманого із індексації нарахованої за період з 01.01.2016 року по день звільнення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/35447/23, зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу рівноцінну грошову компенсацію податку на доходи фізичних осіб, утриманого із індексації нарахованої за період з 01.01.2016 року по 28.01.2020 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/35447/23.

Позов обґрунтований тим, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/35447/23 від 10 червня 2024 року, зокрема, зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січня 2008 року. На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/35447/23 від 10 червня 2024 року відповідач виплатив позивачу 27.09.2024 року належні суми індексації за період з 01.01.2016 року по день звільнення. При цьому, при виплаті позивачу індексації за вказаний період відповідач утримав із нарахованого грошового забезпечення податок з доходів фізичних осіб та не здійснив виплату позивачу рівноцінної компенсації такого податку. Позивач звернувся до відповідача із адвокатським запитом щодо надання інформації про утриманий з виплаченої позивачу індексації податку з доходів фізичних осіб та виплати компенсації такого податку. Відповідач листом від 14.10.2024 року підтвердив, що утримав з індексації суми податку та відмовив у виплаті компенсації утриманих сум податку. Позивач не погодився із протиправною бездіяльністю відповідача щодо виплати грошової компенсації податку на доходи фізичних осіб, утриманого із індексації нарахованої за період з 01.01.2016 року по день звільнення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/35447/23 та звернувся до суду із цим позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації податку на доходи фізичних осіб, утриманого із індексації нарахованої за період з 01.01.2016 року по день звільнення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/35447/23. Зобов`язано НОМЕР_1 Прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію податку на доходи фізичних осіб, утриманого із індексації нарахованої за період з 01.01.2016 року по 28.01.2020 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/35447/23.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, військова частина НОМЕР_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги військова частина НОМЕР_2 вказує на те, що військова частина НОМЕР_2 діяла межах повноважень і у спосіб, що передбачені статтею 19 Конституції України та законодавством України з порядку проходження військової служби військовослужбовцями під час дії воєнного стану. Крім того, дії відповідача відповідають і нормам ст.2 КАС України яким визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, а також підстави визнання неправомірними діянь суб`єкта владних повноважень.

На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу: в період з 13.10.2015 року по 14.09.2016 року у Військовій частині НОМЕР_3 Державної прикордонної служби України; в період з 14.09.2016 року по 14.12.2017 року у Військовій частині НОМЕР_4 Державної прикордонної служби України; в період з 14.12.2017 року по 31.01.2018 року у Військовій частині НОМЕР_5 Державної прикордонної служби України; в період з 01.02.2018 року по 28.01.2020 року у Військовій частині НОМЕР_6 Державної прикордонної служби України.

Військова частина НОМЕР_3 , Військова частина НОМЕР_4 , Військова частина НОМЕР_5 , Військова частині НОМЕР_6 у вказані періоди перебували на фінансовому забезпеченні в НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у справі №420/35447/23, зокрема, зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січня 2008 року та зобов`язано НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 28.01.2020 року із застосуванням березня 2018 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4489,35 грн. з урахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 з урахуванням виплаченої раніше суми.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у справі №420/35447/23 змінено та викладено абзац п`ятий резолютивної частини рішення у такій редакції: «Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року до 28.01.2020 року із застосуванням березня 2018 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4231,77 грн. з урахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 з урахуванням виплаченої раніше суми».

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у справі №420/35447/23 позивачу нараховано належні суми індексації грошового забезпечення з одночасним утриманням податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Листом від 22.11.2024 року НОМЕР_1 Прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_2 ) повідомив позивачу про те, що відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 «Про затвердження Порядку виплати щомісячної грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу» грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку із виконанням обов`язків під час проходження служби. Враховуючи той факт, що право на перерахунок індексації грошового забезпечення позивач набув після звільнення, відсутні підстави для компенсації податку на доходи фізичних осіб на підставі пункту 4 вищезазначеної постанови.

Вважаючи, що відповідач протиправно не виплатив рівноцінну грошову компенсацію податку на доходи фізичних осіб, утриманого із індексації нарахованої за період з 01.01.2016 року по день звільнення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/35447/23, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при нарахуванні та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/35447/23, відповідач повинен був нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за суму податку з доходів фізичних осіб, що утримується з грошового забезпечення.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 19, 46, 55 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби, визначено Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Згідно із п.п. 2-5 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44, грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Згідно висновків Верховного Суду у постанові від 27.07.2023 року у справі №380/813/22 аналіз наведених пунктів 2-3 Порядку №44 дає підстави для висновку, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, військовослужбовцями, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 26.03.2020 року у справі №813/189/18 зазначив, що компенсація податку з доходів фізичних осіб відноситься до компенсаційних платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема, осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення військовослужбовців і, як одна з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Нарахування та виплата індексації грошового забезпечення мала бути здійснена відповідачем саме з моменту набуття позивачем права на її нарахування та виплату, відповідно до вимог Закону №1282-ХІІ.

Отже, з урахуванням наведеного правого регулювання, нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивачу має бути проведена відповідачем з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку №44.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 27.07.2023 року у справі №380/813/22.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при нарахуванні та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/35447/23, відповідач повинен був нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за суму податку з доходів фізичних осіб, що утримується з грошового забезпечення.

Бездіяльність - це не вчинення у встановлений законом строк дії, яку суб`єкт владних повноважень повинен був здійснити.

Таким чином, бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу компенсації податку на доходи фізичних осіб, утриманого із індексації нарахованої за період з 01.01.2016 року по день звільнення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/35447/23 є протиправною.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію податку на доходи фізичних осіб, утриманого із індексації нарахованої за період з 01.01.2016 року по 28.01.2020 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/35447/23, - підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги дублюють відзив на адміністративний позов (т.1 а.с. 24) були предметом дослідження в суді першої інстанції та висновків останнього не спростовують.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року по справі № 420/34438/24, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.В. Семенюк
Судді А.Г. Федусик О.І. Шляхтицький