Справа № 607/21264/25
Суддя: Багрій Т. Я.
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2025 Справа №607/21264/25 Провадження №2-а/607/777/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Багрія Т.Я., з участю секретаря судового засідання Новосад С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

Адвокат Кметик В.Я. в інтересах позивача ОСОБА_1 подав до суду позов, в якому просить: скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП №61/2755 від 29 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17000 грн.; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення; стягнути з відповідача на користь позивача понесений ним судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 вересня 2025 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою внесення відносно нього відомостей у застосунку «Резерв+» про порушення правил військового обліку. Того ж дня відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення №60/3741 від 29 вересня 2025 року, у якому зазначено, що із наявних у ІНФОРМАЦІЯ_2 даних встановлено, що ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження ВЛК, чим порушив вимоги абз.5 ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» та підпунктів 1,2 пункту 1 «Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних». Представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 жодних повісток (направлення) на проходження медичного огляду від ІНФОРМАЦІЯ_2 не отримував. При цьому обов`язок самостійно отримати направлення на ВЛК у ОСОБА_1 відсутній. Крім того, позивач ОСОБА_1 у період з 12 квітня 2025 року по дату подання позову мав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, що підтверджує відсутність у нього обов`язку проходити військово-лікарську комісію. Також зазначає, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, оскільки розгляд справи відбувся 29 вересня 2025 року, тобто у той самий день, коли було складено протокол про адміністративне правопорушення. Вказаними діями, посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_2 порушила вимоги ч.2 ст.277-2 КУпАП.

Ухвалою судді від 17 жовтня 2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 , та його представник Кметик В.Я. в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи. Від представника позивача адвоката Кметика В.Я. до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового засідання. Відзиву на позов відповідач не подав.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, дійшов наступного висновку.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 №61/2755 від 29 вересня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. У постанові зазначено, що під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 з 04 грудня 1990 року перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 та є порушником військового обліку з 24 серпня 2025 року. Із наявних даних у ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, а саме не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження ВЛК. У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 порушив вимоги абз.5 ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» та підпунктів 1,2 пункту 1 «Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних».

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинено в особливий період.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Обов`язок проходити медичний огляд підтверджений абз.4 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» де вказано, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Відповідно до норм положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП (пункт 3.1 глави 3 розділу II).

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

На військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК, подаються: направлення із зазначенням військового звання, прізвища, ім`я та по батькові, дати народження, місяця та року призову (прийняття) на військову службу, ТЦК та СП, яким призваний у Збройні Сили України (колишнього СРСР), попереднього діагнозу та мети огляду (направлення на огляд може бути підписане начальником штабу (від начальника штабу полку та вище) або начальником кадрового органу (від начальника управління роботи з особовим складом об`єднання та вище) із посиланням на рішення відповідного командира (начальника). Зразок направлення наведено в додатку 14.

Направлення на медичний огляд ВЛК, видане військовослужбовцю, обов`язкове до виконання.

Згідно абзацу 11 пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 № 154 (далі - Положення про ТЦК та СП) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

У разі встановлення, що громадянин порушує правила військового обліку, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою КМУ від 30 грудня 2022 № 1487, або Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», виявлення розбіжностей військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів, старший групи оповіщення пропонує резервісту або військовозобов`язаному прослідувати до районного (міського) ТЦК для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів.

Відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 від 16 грудня 1988 року, ОСОБА_1 19 грудня 1988 року ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний придатним до військової служби. ОСОБА_1 13 листопада 1990 року звільнено в запас. Після цього, 04 грудня 1990 року ОСОБА_1 взятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Суд враховує, що у відповідності до Закону України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист від 12.02.2025 № 4235-IX встановлено обов`язок для громадян України віком від 25 до 60 років, які раніше були визнані обмежено придатними до військової служби (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Судом встановлено, що в матеріалах справи, а також в оскаржуваній постанові не зазначено жодних відомостей про те, що позивач ОСОБА_1 належить до категорії військовозобов`язаних, які були зобов`язані звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 був визнаний обмежено придатними до військової служби, суду не надано.

Також суд враховує, що відповідно до п.63 Порядку призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовозобов`язані, які відповідно до пункту 58 цього Порядку звернулися із заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, крім тих, що були раніше визнані обмежено придатними або тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на строк від шести до 12 місяців відповідно до висновку військово-лікарської комісії, у разі закінчення строку дії довідки (постанови) військово-лікарської комісії, за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю.

У разі ухвалення комісією рішення про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаний, який підлягає призову на військову службу під час мобілізації, направляється на медичний огляд для визначення придатності до військової служби.

Військовозобов`язані, у яких строк дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не завершився, на медичний огляд не направляються, крім випадків, коли військовозобов`язані приймаються на військову службу за контрактом, або були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю), або самостійно виявили бажання пройти медичний огляд.

Позивачу ОСОБА_1 починаючи від 12 квітня 2025 року та станом на дату подання позову (в тому числі станом на дату винесення оскаржуваної постанови) надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Наведене підтверджується виданими ІНФОРМАЦІЯ_2 довідками: №3729 від 12 квітня 2025 року, №4914 від 09 травня 2025 року, №8508 від 09 серпня 2025 року.

В оскаржуваній постанові №61/2755 від 29 вересня 2025 року зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Доказів про те, що ОСОБА_1 приймався на військову службу за контрактом, або був визнаний обмежено придатними та не проходив повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, або самостійно виявив бажання пройти медичний огляд, суду не надано. У зв`язку з наведеним, у ОСОБА_1 не було обов`язку самостійно звернутись до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для проходження ВЛК.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився та не надав суду доказів про те, що позивач ОСОБА_1 направлявся на проходження військово-лікарської комісії.

Крім того, в постанові №61/2755 від 29 вересня 2025 року зазначено, що ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження ВЛК, чим порушив вимоги абз.5 ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» та підпунктів 1,2 пункту 1 «Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних».

Так, підпунктами 1,2 пункту 1 Додатку 2 до Порядку «Правил організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: перебувати на військовому обліку (підпункт 1); прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів (підпункт 2). Абзацом 5 ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачено громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Вказаними нормами не передбачено обов`язку військовозобов`язаного самостійно звертатись до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для проходження ВЛК.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд наголошує, що відповідно до приписів п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, в судове засідання не прибув та не подав відзиву на позовну заяву, наслідки чого відповідачу були роз`ясненні в ухвалі суду від 17 жовтня 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У силу ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Адміністративна відповідальність та процедура притягнення до відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Окрім того, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову, що передбачено ч. 4 ст. 159 КАС України.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, зважаючи на відсутність у матеріалах справи належних та достатніх доказів порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, неподання відповідачем відзиву на позов, що суд кваліфікує як визнання позову, суд дійшов висновку про недоведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, із бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову №61/2755 по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП від 29 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень скасувати. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного судуабо через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасниками справи, яким повне рішення не було вручене у день його проголошення, у той же строк з дня його вручення.

Реквізити сторін:

- позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження - АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяТ. Я. Багрій