Справа № 755/21107/24
Суддя: Гончарук В. П.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/755/30/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: Гончарука В.П.,

при секретарі: Оніщука Р.О.,

розглянувши в приміщенні суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу № 755/21107/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Одночасно, позивач також просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду із позовом, зазначаючи, що 05.11.2024 він звернувся до суду з позовом про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, проте ухвалою суду від 07.11.2024 у справі № 755/19588/24 позовну заяву було повернуто. Вказану ухвалу ним було отримано 21.11.2024, а тому, враховуючи, що вперше позовну заяву до суду було подано у визначений законом строк, останній слід вважати пропущеним з поважних причин.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним та безпідставним, а оскаржувана постанова такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що 26.10.2024 біля станції метро «Видубичі» у м. Києві його було зупинено особами, які представилися працівниками ІНФОРМАЦІЯ_7 для перевірки документів.

Після перевірки документів працівники ІНФОРМАЦІЯ_7 вручили повістку в якій було вказано, що йому в той же день 26.10.2024 необхідно прибути до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження медичної комісії, фактично відразу після вручення відповідної повістки.

Позивач зазначає, що враховуючи, що на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_1 він не перебуває, в Печерському районі м. Києва він не зареєстрований та не проживає, окрім того у нього не було при собі медичних документів, які б підтверджували його стан здоров`я, він заперечував проти проходження медичної комісії в ІНФОРМАЦІЯ_1 відразу ж після вручення повістки, але не відмовлявся загалом від її проходження.

Вказує, що після цього працівники ІНФОРМАЦІЯ_7 вручили йому протокол та постанову про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Такими діями працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 позбавили його права на отримання правової допомоги, надання пояснень, оскільки постанова про вчинення адміністративного правопорушення була винесена в день складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Також зазначено, що в постанові не наведено доказів, які б підтверджували факт вчинення ним правопорушення передбаченого ст. 210-1 КУпАП.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.12.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та роз`яснено сторонам порядок подачі до суду відзиву на позов та відповіді на відзив.

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі представником відповідача отримано 07.02.2025, про що свідчить наявне в матеріалах справи зворотне поштове повідмолення.

Відповідно до приписів ч. ч. 5, 6 ст. 162 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи дату отримання представником відповідача копії ухвали суду про відкриття провадження 07.02.2025, встановлений судом п`ятнадцятиденний термін для подачі до суду відзиву на позов, останнім днем строку подачі до суду відзиву на позов є 24.02.2025.

В свою чергу, представником відповідача відзив на позов подано до суду через канцелярію 20.05.2025 за вх. № 28581, тобто з пропуском встановлено судом строку подачі до суду такого відзиву.

Нормою ч. ч. 2, 4 ст. 121 КАС України визначено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Як убачається зі змісту поданого до суду відзиву на позов, питання продовження встановленого судом п`ятнадцятиденного процесуального строку представником відповідача одночасно із подачею відзиву не ініційовано.

Беручи до уваги те, що відзив на позов до суду подано із пропущенням встановленого судом процесуального строку, а також те, що представником відповідача одночасно із подачею відзиву на позов не ініційовано питання продовження процесуального строку, як передбачено ст. 121 КАС України, суд не приймає до розгляду поданий відзив на позов та вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Позивач просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду із позовом, зазначаючи, що 05.11.2024 він звернувся до суду з позовом про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, проте ухвалою суду від 07.11.2024 у справі № 755/19588/24 позовну заяву було повернуто. Вказану ухвалу ним було отримано 21.11.2024, а тому, враховуючи, що вперше позовну заяву до суду було подано у визначений законом строк, останній слід вважати пропущеним з поважних причин.

Вищевказані доводи позивача підтверджуються доданою до позову копією ухвали Дніпровського районного суду м. Києва постановленою у справі № 755/19588/24 (провадження № 2-а/755/231/24).

Враховуючи наведені доводи для поновлення процесуального строку для звернення до суду, які відповідачем не спростовані, суд вважає, що процесуальний строк звернення до суду з позовом про оскарження постанови пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Відповідно положень п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

26 жовтня 2024 року старшим офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення № 458 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Також 26.10.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та винесено постанову № 458 від 26.10.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25 500 грн.

Зі змісту вищевказаної постанови убачається, що 26.10.2024 під час проведення заходів оповіщення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно із співробітниками НПУ на території Печерського району м. Києва, а саме на станції метро «Видубичі», ОСОБА_1 було виписано повістку № 2/26.10.24 від 26 жовтня 2024 року про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 26 жовтня 2024 о 12 год. 35 хв. з метою проходження медичної комісії на підставі Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за яку ОСОБА_1 поставив свій підпис у розписці. Після отримання направлення для проходження медичної комісії від 26.10.2024 № 1527 ОСОБА_1 відмовився від її проходження в зазначений в повістці час та місце з мотивів, які навів в своїй письмовій заяві.

Відповідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, диспозиція норми ч. 1 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено вище, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який відповідно до вимог ст. 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звертаючись з позовом до суду позивач посилається, як на підставу для скасування постанови про адміністративне правопорушення на те, що постанова винесена без законних на те підстав, оскільки на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_1 він не перебуває, в Печерському районі м. Києва не зареєстрований та не проживає, окрім того у нього не було при собі медичних документів, які б підтверджували його стан здоров`я, він заперечував проти проходження медичної комісії в ІНФОРМАЦІЯ_1 відразу ж після вручення повістки, але не відмовлявся загалом від її проходження. Вказує, що після цього працівники ІНФОРМАЦІЯ_7 вручили йому протокол та постанову про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. На думку позивача, такими діями працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 позбавили його права на отримання правової допомоги, надання пояснень, оскільки постанова про вчинення адміністративного правопорушення була винесена в день складення протоколу про адміністративне правопорушення. Також в постанові не наведено доказів, які б підтверджували факт вчинення ним правопорушення передбаченого ст. 210-1 КУпАП.

Вирішуючи наявний між сторонами спір, суд приймає до уваги наступне.

Згідно преамбули Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», цей Закон встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_7 у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_7, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Зі змісту спірної постанови № 458 від 26.10.2024 убачається, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стало те, що останній після отримання направлення для проходження медичної комісії від 26.10.2024 № 1527 відмовився від її проходження в зазначений в повістці час та місце з мотивів, які навів в своїй письмовій заяві.

Процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_7 визначена порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 за № 560 «Питання проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (далі - Порядок).

Відповідно до приписів п. 54 Порядку, у ході перевірки документів перевіряється приналежність громадян щодо військового обов`язку, звіряються їх персональні дані, дані військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (ІНФОРМАЦІЯ_7). Із зазначеною метою представники ІНФОРМАЦІЯ_7, органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби та поліцейські можуть використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. У разі встановлення, що громадянин порушує правила військового обліку, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (Офіційний вісник України, 2023 р., № 5, ст. 409), або Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», виявлення розбіжностей військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів старший групи оповіщення пропонує резервісту або військовозобов`язаному (крім резервістів та військовозобов`язаних СБУ та розвідувальних органів) прослідувати до районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_7 для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів. Із зазначеною метою громадянину оформляється та вручається повістка.

Аналіз вищевказаного п. 54 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 за № 560 «Питання проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» свідчить про те, що чинними нормативно-правовими актами не визначено того, що проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби проводиться виключно за місцем перебування на обліку військовозобов`язаного.

Як встановлено судом та наведено позивачем у позові, останній не заперечує отримання ним відповідної повістки про направлення на проходження медичного огляду, натомість підтверджує факт заперечення у проходженні ним такого огляду після отримання ним відповідної повістки.

Такі дії позивача судом кваліфікуються як порушення вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та як наслідок наявність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 210-1 КУпАП.

В частині обґрунтувань позивача щодо процедурних порушень працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає, що вказані обґрунтування судом не розглядаються та не підлягають оцінці, виходячи з приписів ст. 20 КАС України.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 7, 210-1, 251, 258, 268, 276, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 1, 2, 8-10, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця знаходження: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Судове рішення складено 02 грудня 2025 року.

Суддя