Справа № 160/28286/25
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
УСТАНОВИВ:
30.09.2025 року позивач через підсистему «Електронний суд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у якій просить:
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №1, періоди роботи відповідно до довідок від 17.03.2023 №№ 023-338, 023-339, 023-340, наданих ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.05.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за роботу за Списком №1;
стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968, 96 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000, 00 грн.
Також ухвалою суду від 06.10.2025 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, зокрема:
- пенсійної справи позивача;
- заяви позивача про призначення пенсії;
- відомості щодо зарахування/незарахування спірного періоду роботи позивача, за Списком №1, періоди роботи відповідно до довідок від 17.03.2023 №№ 023-338, 023-339, 023-340, наданих ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат»;
- листи/відмови (рішення)Пенсійного органу на звернення позивача щодо здійснення призначення пенсії;
- всі наявні докази щодо суті спору.
23.10.2025 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. Долучені додаткові докази по справі.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 03.12.2025 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
У обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправні дії Пенсійного органу порушують право позивача на достатній рівень пенсійного забезпечення.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що заяву від 09.05.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.
На момент звернення заявник досяг віку 50 років 1 місяць.
Страховий стаж особи становить 31 рік 6 місяців 5 днів.
Пільговий стаж роботи за Списком №1 не підтверджений у встановленому законом порядку, тому відсутній.
До пільгового стажу роботи за Списком №1 не зараховано періоди роботи згідно довідок від 17.03.2023 №023-338, 023-339, 023-340, наданих ПАТ ДМК, арбітражний керуючий О.Ю. Сокол, які потребують зустрічної перевірки підстав видачі, оскільки ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2024 по справі №904/2104/15 ПАТ Дніпровський металургійний комбінат- ліквідовано.
Вказують, що у разі ліквідації підприємства без правонаступника пільговий стаж слід підтвердити на Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Відповідно до службової записки №115387/01-16 від 31.07.2025 ПАТ Дніпровський металургійний комбінат не ліквідовано, а перебуває в статусі припинено, таким чином Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документи про підтвердження пільгового стажу роботи повернуті без розгляду.
До пільгового стажу роботи за Списком №1 на підставі наданих документів зараховано наступні періоди роботи: з 16.06.1996 по 30.12.1996, з 07.01.1997 по 31.12.1997, з 16.01.1998 по 19.10.1999, з 25.12.2001 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 08.11.2003, з 10.11.2003 по 31.12.2003, з 05.01.2004 по 31.12.2004, з 05.01.2005 по 24.12.2006, з 26.05.2007 по 31.12.2007, з 04.01.2008 по 16.11.2008. До пільгового стажу роботи за Списком №1 не зараховано періоди роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001 та з 25.12.2016 по 28.12.2016 у зв`язку з перервою у проведенні чергової атестації робочого місця.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
09.05.2025 року ОСОБА_1 1975 року народження звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.05.2025 року № 91 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку із відсутністю 10 років стажу роботи за Списком № 1.

Зазначене рішення обґрунтовано тим, що за результатом розгляду поданих документів до пільгового стажу роботи за Списком №1 незараховано періоди роботи згідно довідок від 17.03.2023 №№ 023-338, 023-339, 023-340, наданих ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» за підписом ліквідатора ПАТ «ДМК», арбітражний керуючий О. Ю. Сокол, які потребують зустрічної перевірки підстав видачі, оскільки Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2024 по справі №904/2104/15 ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» ліквідовано.

Вказано, що страховий стаж особи становить 31 рік 06 місяців 05 днів, стаж роботи за Списком № 1 не підтверджено.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

за доданими документами до страхового стажу зараховано усі періоди;

до пільгового стажу роботи за Списком № 1 не зараховано періоди роботи згідно довідок від 17.03.2023 №№ 023-338, 023-339, 023-340, наданих ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» за підписом ліквідатора ПАТ «ДМК», арбітражний керуючий О.Ю. Сокол, які потребують зустрічної перевірки підстав видачі, оскільки Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2024 по справі №904/2104/15 ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» - ліквідовано.

Заявник не працює.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в ^ Донецькій області прийнято рішення відмовити заявнику в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв язку із відсутністю 10 років стажу роботи за Списком № 1.

Особа не має права на пенсійну виплату.

На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.

Враховуючи зазначене, вирішено відмовити позивачеві в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та вважає його таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-IV).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюється у натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Частиною першої статті 41 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 11 Закону №1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають в т.ч.: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру; фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно із статтею 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з датою заповнення 11.08.1999 року на предмет спірних періодів, відповідно до довідок від 17.03.2023 №№ 023-338, 023-339, 023-340, наданих ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», а саме: (Запис 2) - 16.06.1996 року підручний сталевар мартенівської печі розпорядження № 60 від 07.06.1996 року; (Запис 3) - 12.08.1996 року переведений там же, по тій же професії (постійно) розпорядження № 200 від 12.08.1996 року (Запис 5) - 07.04.1997 року переведений там же, підручним сталевар мартенівської печі розпорядження № 91 від 04.04.1997 року; (Запис 6) - 07.08.1999 року переведений в конвертерний цех оператором машини безперервного лиття заготівок розпорядження № 138 від 07.08.1999; (Запис 7) - 28.03.2001 року переведений там же підручним сталевара конвектора розпорядження № 713 від 28.03.2001 року; (Запис 9) - 01.07.2002 року переведений там же, по тій же професії розпорядження № 1344 від 02.07.2002; (Запис 10) - 10.11.2003 року призначений там же, виконуючим обов`язки змінного майстра виробництва конвертерного відділення розпорядження № 1264к від 10.11.2003 року; (Запис 11) - 05.04.2005 року затверджений там же на посаді змінного майстра виробництва конвертерного відділення розпорядження № 225к від 05.04.2005 року; (Запис 12) - 17.01.2006 року призначений там же майстром виробництва конвертерного відділення Наказ № 45 к від 17.01.2006 року; (Запис 13) - 23.08.2006 року призначений там же старшим майстром виробництва конвертного відділення Наказ № 992к від 23.08.2006 року; (Запис 14) - робоче місце атестоване Постанова по комбінату № 992 від 29.12.2006 року; (Запис 15) - 17.11.2008 року призначений виконуючим обов`язки заступника начальника конвертерного цеху з технології розпорядження № 2837 к від 17.11.2008 року.

Згідно Довідки від 17.03.2023 року № 023-338 виданій гр. ОСОБА_1 1975 р.н., про те, що зазначена особа працювала повний робочий день в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» в мартенівському цеху №3, в конверторному цеху за періоди: з 16.06.1996 року по 06.08.1999 року, з 07.08.1999 року по 27.03.2001 року, з 28.03.2001 року по 15.01.2003 року, на виробництві сталі, за професіями: підручний сталевара мартенівської печі; оператор машини безперервного лиття заготовок, зайнятий на гарячих роботах (розливальний пульт, газорізання, головний пост, притиральні механізми); підручний сталевара конвертора, що передбачено Списком № 1 розділ ІІІ підрозділ : 2а код КП:1030200а-16760; 1030200а-15701; 1030200а-16758. Відволікання від основної роботи: 1996 р.-1к.д., 1997 р.-6к.д., 1998 р.- 15 к.д., 2000 р. 9.к.д., 2001 р. -4 к.д.

За період з 16.06.1996 року по 15.01.2003 року 06 років 05 місяців 25 днів Додаткова інформації: робоче місце атестовано. Постанови по комбінату «Про атестацію робочих місць за умовами праці» № 813 від от 20.10.1994р. (враховуючи постанову «Про доповнення до постанови № 813 від 20.10. 1994р. «Про атестацію робочих місць за умовами праці» № 984 від 23.12. 1994р.). № 1269 від 25.12.2001 року.

Листи Головного держексперта області за умовами праці №14/1-121 від 26.10.1999р.№141-261 від 27.12.2000р. про подовження строку дії постанови № 813 от 20.10.1994р. «Про атестацію робочих місць за умовами праці» до 31.12.2001 р. Відповідно до Довідки від 17.03.2023 року № 023-339 виданій гр. ОСОБА_1 1975 р.н., про те, що зазначена особа працювала повний робочий день в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» в конверторному цеху за період з 16.01.2003 року по 09.11.2003 року, на виробництві сталі, за професією/посадою: підручний сталевара конвертора, що передбачено Списком № 1 розділ ІІІ підрозділ:2а код КП:3.2а.

Відволікання від основної роботи:2003р.-1к.д., 2004р.-4к.д. За період з 16.01.2003 року по 09.11.2003 року 9 місяців 23 дні. Додаткова інформації: робочі місця атестовані. Постанова по комбінату «Про атестацію робочих місць за умовами праці» № 1269 від 25.12.2001 року.

Відповідно до Довідки від 17.03.2023 року № 023-339 виданій гр. ОСОБА_1 1975 р.н., про те, що зазначена особа працювала повний робочий день в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» в конверторному цеху за періоди: з 10.11.2003 року по 16.01.2006 року, з 17.01.2006 року по 22.08.2006 року, з 23.08.2006 року по 16.11.2008 року, працював на виробництві сталі, за професією/посадою: «Майстер (змінний майстер виробництва конвертерного відділення, майстер виробництва конвертерного відділення, старший майстер виробництва конвертерного відділення), зайнятий на гарячих ділянках робіт та на роботах із шкідливими умовами праці», що передбачено Списком № 1 розділ ІІІ підрозділ:2б код КП:3.2б.

Відволікання від основної роботи: 2005 р.- 4к.д., 2007р.- 4 міс.25к.д., 2008 р.-3к.д.

Додаткова інформація: робочі місця атестовані. Постанови по комбінату «Про атестацію робочих місць за умовами праці» №1269 від 25.12.2001р., № 992 від 29.12.2006 року.

Так, згідно із п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які, містять відомості про періоди роботи.

Також суд зазначає й про те, що згідно правової позиції Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 21 лютого 2018 року у справі №687/975/17, при розгляді аналогічного спору, зазначено "на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно дост. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Крім того, відповідачу слід врахувати, що у випадку якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав усі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Така позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17, від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, від 26.06.2019 у справі №607/4243/17, відповідно до яких на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Також суд наголошує, що згідно із частиною першою статті 101 Закону №1788-XIIоргани, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1,зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1) органом, що приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії є відповідні управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі.

Порядком №22-1 установлено, що орган, який призначає пенсію, надає допомогу особам, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії шляхом: доведення до відому заявника переліку відсутніх документів які йому слід подати; або шляхом витребування від підприємств, установ та організацій в тому рахунку і від (архівних установ, контролюючих органів) подання додаткових документів, яких не вистачає.

Такий підхід узгоджується із частиною першою статті 3 Конституції України, відповідно до якої саме людина, визнається в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до цієї Конституційної норми, діяльність органів державної влади, зокрема Пенсійного фонду України, повинна бути спрямована на сприяння у реалізації прав людини, а не на обмеження таких прав із формальних підстав.

За таких обставин, суд вважає, що позивачу безпідставно незараховано пільгового стажу роботи за Списком №1, періоди роботи відповідно до довідок від 17.03.2023 №№ 023-338, 023-339, 023-340, наданих ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат».

Щодо атестації робочих місць позивача.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442( Порядок № 442) і розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (Методичні рекомендації).

Відповідно до вказаних нормативних актів документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу. Пунктом 4 Порядку № 442 встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на п`ять років.

За приписами п.4.2 Порядку №383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку №442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а від 19.02.2020 року сформулювала правовий висновок, згідно якого на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.

Таким чином, законодавцем покладений обов`язок своєчасного та якісного проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому навіть не проведення або несвоєчасне та неякісне проведення з вини керівників підприємств атестації не може позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист щодо отримання належного розміру пенсії.

Отже, в даному випадку відомості в трудовій книжці позивача про його роботу у спірні періоди за професіями, що віднесені до Списку №1, є достатньою підставою для зарахування цих періодів до пільгового стажу і призначення пенсії за віком на пільгових умовах за роботу за Списком № 1.

Щодо посилань пенсійного органу на ліквідацію ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» відповідно до ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2024 року як на підставу для незарахування періодів роботи, підтверджених довідками від 17.03.2023 №№ 023-338, 023-339, 023-340, до пільгового стажу роботи за Списком № 1.

Відповідно до статті 1 Кодексу України з питань банкрутства, ліквідатор арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.

Статтею 61 вказаного Кодексу встановлені повноваження ліквідатора, зокрема, виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.

Довідки від 17.03.2023 №№ 023-338, 023-339, 023-340, надані ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» не були визнані в судовому порядку не чинними або записи в них є такими, що не відповідають дійсності чи зроблені з порушенням закону.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 30.09.2025 ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» перебуває у стані припинення. 05 серпня 2025 року у справі №904/2104/19 Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2025 у справі №904/2104/19. Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 18-1 від 10.11.2006 (далі Постанова №18-1), Пенсійний фонд України визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах у разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника.

Відповідно до пункту 11 Постанови №18-1 із заявою про підтвердження стажу роботи заявник може звернутись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від території обслуговування цього органу.

Для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, до заяви додаються: документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); трудова книжка; документи (за наявності), видані архівними установами, зокрема: довідка про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати.

Згідно з пунктом 6 Постанови № 18-1 основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.

З аналізу змісту Постанови № 18-1 вбачається, що Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, був прийнятий на виконання пункту 20 Порядку № 637.

Порядок № 637, застосовується в разі коли відсутня трудова книжка, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

З наведеного встановлено, що звернення до комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника, мало б тоді, коли у трудовій книжці були відсутні необхідні записи або містилися неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, від 05.08.2020 у справі №127/9289/17.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про протиправність рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах.

Отже, слід дійти висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача.

За приписами ст.245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005р. (остаточне) у справі Кечко проти України зазначив, що якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Також і у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі Чуйкіна проти України констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Таким чином, з урахуванням наведеної правової позиції, суд приходить до висновку, що зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №1, періоди роботи відповідно до довідок від 17.03.2023 року №№023-338, 023-339, 023-340, наданих ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.05.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за роботу за Списком №1, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

При цьому, суд враховує ту обставину, що у силу абзацу 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

А відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах визначено відповідача, то саме цей орган і має завершити процедуру призначення позивачеві пенсії за віком.

Такий підхід висловлений у постановах Верховного Суду від 24.05.2024р. у справі №460/17257/23, від 07.05.2024р. у справі №460/38580/22, висновки викладені в яких підлягають обов`язковому врахуванню адміністративним судом за приписами ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.

Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, про таке.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 від 16.05.2025 року № 91.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №1, періоди роботи відповідно до довідок від 17.03.2023 року №№ 023-338, 023-339, 023-340, наданих ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.05.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за роботу за Списком №1.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в сумі 968,96 гривень.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач : Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 03.12.2025 року.

Суддя В.В. Ільков