Справа № 160/26378/25
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОБИНТ" до Південно-Східної митниці про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідача: №UA110150/2025/000119 від 11.08.2025 року; №UA110150/2025/000120 від 11.08.2025 року; №UA110150/2025/000128 від 01.09.2025 року;
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 25.03.2020 року між ТОВ «ЕКОБИНТ» (покупець) та компанією «Nantong Jianan Medical Produkcts Co., Ltd (постачальник) (Китай) укладений зовнішньоекономічний контракт №25032020, відповідно до якого постачальник направляє на користь покупця товар відповідно до специфікації. Так, відповідно до укладеної специфікації та сертифікату якості, постачальник здійснив поставку товару медичного призначення: тканина бавовняна полотяного переплетення: тканина медична бавовняна у рулонах. З метою митного оформлення ввезеного товару, ТОВ «ЕКОБИНТ» подані електронні митні декларації разом з усіма документами, які підтверджують митну вартість товарів. Митне оформлення товару заявлено за ставкою ПДВ у розмірі 7% відповідно до вимог п.193.1 ст.193 ПК України. За результатами перевірки відомостей електронних митних декларацій відповідачем винесені картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, в яких вказано, що митне оформлення товару заявлено за ставкою ПДВ у розмірі 7% протиправно у зв`язку з тим, що сфера дії Технічного регламенту, затвердженого постановою КМУ від 02.10.2013 №753, не поширюється на вказану продукцію, оскільки товар не є готовим медичним виробом до першого застосування за призначенням кінцевим користувачем та/або споживачем. Позивач не погоджується із вказаними картками відмови, зазначаючи, що будь-які роз`яснення, листи чи інші акти Міністерства охорони здоров`я не можуть підміняти, відміняти або суперечити нормам ПК України щодо оподаткування операцій з медичними виробами. У випадку розбіжностей, пріоритет мають норми ПК України, як акта вищою юридичної сили. Позивач вважає картки відмови №UA110150/2025/000119 від 11.08.2025 року, №UA110150/2025/000120 від 11.08.2025 року, №UA110150/2025/000128 від 01.09.2025 року протиправними та такими, що не відповідають вимогам законодавства.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.09.2025 року позовна заява була залишена без руху через невідповідність приписам ст.161 КАС України та запропоновано позивачу протягом десяти днів усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 7 267,20 грн.
На виконання ухвали суду, 24.09.2025 року позивачем були усунуті недоліки позовної заяви, а саме: надано докази сплати судового збору у зазначеному розмірі.
Ухвалою суду від 29.09.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
17.11.2025 року до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, в якому просить долучити до матеріалів справи документи, що підтверджують відповідність товару встановленим вимогам, його належну якість та законність введення в обіг, а саме: декларація про відповідність EK/NANTONG, сертифікати якості до трьох ЕМД, а також офіційні дані з реєстру осіб, відповідальних за введення в обіг медичних виробів, активних імплантованих виробів та виробів для діагностики in vitro, адміністратором якого є МОЗ України, разом з інформацією з відповідного державного реєстру Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками. Вказані матеріали підтверджують законність і коректність дій позивача при імпорті товарів, їхню відповідність вимогам технічного регулювання та наявність усіх необхідних документів, що спростовує доводи митного органу щодо можливих порушень.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача викладену у позові та у відповіді на відзив, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
25.03.2020 року між ТОВ «ЕКОБИНТ» (покупець) та компанією «Nantong Jianan Medical Produkcts Co., Ltd» (постачальник) (Китай), укладений зовнішньоекономічний контракт №25032020, відповідно до якого постачальник направляє на користь покупця товар відповідно до специфікації.
Відповідно до укладених специфікацій та сертифікатів якості, постачальник здійснив поставку товару медичного призначення: тканина бавовняна полотняного переплетення: тканина медична бавовняна у рулонах.
Відповідно до графи 31 зазначених ЕМД (опис товару) до митного оформлення заявлено товар «Вироби медичного призначення. Марля медична вибілена, призначена для використання в медичній практиці, для фіксації, накладення та виготовлення операційно-перев`язувальних засобів. Тканини бавовняні, полотняного переплетення, з поверхневою щільністю не з вмістом бавовни 85 мас.% або більше, вибілені, більш як 100г/м2: тканина бавовняна полотняного переплетення: тканина медична бавовняна у рулонах: тип 17, довжиною 1300 м, завширшки 90 см».
Для митного оформлення позивачем були подані документи, встановлені ч.2 ст.53 МК України, а саме: сертифікат якості, пакувальний лист, рахунок-фактура, коносамент, накладна, сертифікат про походження товару, декларація про походження товару, банківський платіжний документ, що стосується товару, банківський платіжний документ, що стосується товару, рахунок-фактура про надання транспортних експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги, документ, що підтверджує вартість перевезення товару, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), договір про надання послуг митного брокера, договір (контракт) про перевезення, інші некласифіковані документи, копія митної декларації країни відправлення, документи про відповідність, передбачені технічними регламентами на медичні вироби.
Окрім підстави відмови у митному оформленні (випуску) товарів, у картках Дніпровською митницею було зазначено умови, за яких митне оформлення може бути здійснено, а саме, такою умовою вказано подання митної декларації із зазначенням ставки податку на додану вартість у розмірі 20%.
Відповідно до графи 31 зазначених ЕМД (опис товару) до митного оформлення заявлено товар «Вироби медичного призначення. Марля медична вибілена, призначена для використання в медичній практиці, для фіксації, накладення та виготовлення операційно-перев`язувальних засобів. Тканини бавовняні, полотняного переплетення, з поверхневою щільністю не з вмістом бавовни 85 мас.% або більше, вибілені, більш як 100г/м2: тканина бавовняна полотняного переплетення: тканина медична бавовняна у рулонах: тип 17, довжиною 1300 м, завширшки 90 см».
Для митного оформлення позивачем були подані документи, а саме: сертифікат якості, пакувальний лист, рахунок-фактура, коносамент, накладна, сертифікат про походження товару, декларація про походження товару, банківський платіжний документ, що стосується товару, банківський платіжний документ, що стосується товару, рахунок-фактура про надання транспортних експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги, документ, що підтверджує вартість перевезення товару, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), договір про надання послуг митного брокера, договір (контракт) про перевезення, інші некласифіковані документи, копія митної декларації країни відправлення, документи про відповідність, передбачені технічними регламентами на медичні вироби.
Окрім підстави відмови у митному оформленні (випуску) товарів, у картках Дніпровською митницею було зазначено умови, за яких митне оформлення може бути здійснено, а саме, такою умовою вказано подання митної декларації із зазначенням ставки податку на додану вартість у розмірі 20%.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24 ч.1 ст.4 МК України).
Відповідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України.
Приписами ст.337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно із п.1 ч.4 ст.54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини 6 статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Так, відповідно до абз.2 та 3 пп.«в» п.193,1 ст.193 ПК України, ставка ПДВ у розмірі 7% встановлена по операціях, зокрема, з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні; постачання на митній території в Україні та ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та /або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
При цьому, у разі, якщо при здійсненні операцій з постачання на митній території України та/або ввезення на митну територію України лікарських засобів/медичних виробів не дотримано хоча б однієї із зазначених умов, передбачених абз.2 та 3 пп.«в» п.193.1 ст. 193 ПК України, такі операції оподатковуються ПДВ у загальновстановленому порядку за ставкою 20%.
Технічний регламент щодо медичних виробів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 року №753 (далі Технічний регламент).
За п.1 Технічного регламенту Дія цього Технічного регламенту поширюється на медичні вироби та допоміжні засоби до них (далі - медичні вироби). Для цілей цього Технічного регламенту допоміжні засоби розглядаються як медичні вироби.
Підпунктом 9 пункту 2 Технічного регламенту визначено, що медичний виріб - будь-який інструмент, апарат, прилад, пристрій, програмне забезпечення, матеріал або інший виріб, що застосовуються як окремо, так і в поєднанні між собою (включаючи програмне забезпечення, передбачене виробником для застосування спеціально для діагностичних та/або терапевтичних цілей та необхідне для належного функціонування медичного виробу), призначені виробником для застосування з метою забезпечення діагностики, профілактики, моніторингу, лікування або полегшення перебігу хвороби пацієнта в разі захворювання, діагностики, моніторингу, лікування, полегшення стану пацієнта в разі травми чи інвалідності або їх компенсації, дослідження, заміни, видозмінювання або підтримування анатомії чи фізіологічного процесу, контролю процесу запліднення та основна передбачувана дія яких в організмі або на організм людини не досягається за допомогою фармакологічних, імунологічних або метаболічних засобів, але функціонуванню яких такі засоби можуть сприяти.
Згідно із п.31 Технічного регламенту Держлікслужба на підставі отриманої від виробників або їх уповноважених представників інформації забезпечує ведення Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів в обіг. Порядок ведення зазначеного Реєстру, форми повідомлень, зазначених в абзаці другому цього пункту, перелік відомостей, які зберігаються в Реєстрі, та режим доступу до них затверджуються МОЗ.
Класифікатор медичних виробів НК 024:2023 затверджено наказом Міністерства економіки України від 24.05.2023 року №4139 (далі Класифікатор).
З карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110150/2025/000119 від 11.08.2025 року, №UA110150/2025/000120 від 11.08.2025 року, №UA110150/2025/000128 від 01.09.2025 року встановлено, що підставою для відмови у митному оформленні (випуску) товарів є те, що митне оформлення товару, заявленого за ставкою ПДВ у розмірі 7%, є неможливим у зв`язку з тим, що сфера дії Технічного регламенту, затвердженого постановою КМУ від 02.10.2013 року №753 не поширюється на вказану продукцію, оскільки товар не є готовим медичним виробом до першого застосування за призначенням кінцевим користувачем та/або споживачем.
Сторонами не заперечується, що при митному оформленні товару позивачем подавалися декларації про відповідність №EK/NANTONG згідно із процедури оцінки відповідності, передбаченої Технічним регламентом, затвердженим постановою КМУ №753 від 02.10.2013 р. Також, інформація про товар та особу, відповідальну за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг внесена підприємством до реєстру Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками.
У Сертифікатах якості від 28.05.2025 р., від 29.06.2025 р., наданих позивачем до матеріалів справи вказано товар: «Тканина медична бавовняна у рулонах тип 17 довжина 1300 m(м) шириною 90 сm(см)», характеристики: «Виріб вибілений марлевий з м`якого без вкраплень тканого матеріалу без запаху та смаку. Може використовуватись як готова продукція в медицині та медичній практиці. Використовується в якості медичного виробу в медицині та медичній практиці. Також може використовуватися в якості сировини для виробництва перев`язувальних матеріалів та виробів медичних марлевих (бинтів медичних марлевих, відрізів медичних марлевих та інших виробів в медицині та медичній практиці)».
Таким чином, митному органу були надані всі документи, що підтверджують відповідність товару критеріям до медичних виробів.
Таким чином, картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110150/2025/000119 від 11.08.2025 року; №UA110150/2025/000120 від 11.08.2025 року; №UA110150/2025/000128 від 01.09.2025 року не відповідають вимогам ст.2 КАС України, оскільки винесені відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
У зв`язку з чим, з метою захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Південно-Східну митницю зареєструвати та провести митне оформлення за електронними митними деклараціями №UA110150/2025/000119 від 11.08.2025 року; №UA110150/2025/000120 від 11.08.2025 року; №UA110150/2025/000128 від 01.09.2025 року зі ставкою ПДВ у розмірі 7% відповідно до п.п.«в» п.193.1 ст.193 ПК України.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд доходить до висновку що при винесенні карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпровської митниці: №UA110150/2025/000119 від 11.08.2025 року; №UA110150/2025/000120 від 11.08.2025 року; №UA110150/2025/000128 від 01.09.2025 року, відповідач діяв не в порядку та не у спосіб, передбачені чинним законодавством, з викладених вище підстав, що є підставою для задоволення позову.
Щодо сплаченого позивачем судового збору за подання позову, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви у розмірі 7 267,20 грн.
Відтак, відповідно до положень ч.1 ст.139 КАС України, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму сплаченого судового збору розмірі 7 267,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд,
Позовну заяву - задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110150/2025/000119 від 11.08.2025 року; №UA110150/2025/000120 від 11.08.2025 року; №UA110150/2025/000128 від 01.09.2025 року, прийняті Дніпровською митницею.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма