Справа № Н/240/1736/23
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 грудня 2025 року

м. Київ

справа №Н/240/1736/23

адміністративне провадження № К/990/47547/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Тацій Л. В.

суддів: Рибачука А. І., Стеценка С. Г.,

перевірив касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 4 вересня 2025 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України (далі - ГУ ПФУ) в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, і

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати ГУ ПФУ в Житомирській області з 08 грудня 2022 року нарахувати та виплатити підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює трьом мінімальним заробітним платам, встановлених на 01 січня календарного року щомісяця.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 23 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Житомирській області, щодо не нарахування та невиплати із 08 грудня 2022 року підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язав ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити із 8 грудня 2022 року нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, установленого на 1 січня відповідного календарного року (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

ОСОБА_1 не погодився з рішенням суду першої інстанції і подав апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 19 вересня 2023 року змінив рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року в межах абзацу 2 резолютивної частини та виклав його наступним чином: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 8 грудня 2022 року нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі, що дорівнює трьом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено законом на 01 січня календарного року".

В решті рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року залишив без змін.

ГУ ПФУ в Житомирській області подало до суду першої інстанції заяву про перегляд рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року за нововиявленими обставинами з підстав, визначених пунктом 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

В обґрунтування заяви ГУ ПФУ в Житомирській області зазначає, що після набрання судовим рішенням законної сили воно почало виконуватися, зокрема, відбувалося нарахування та виплата доплати до пенсії. Надалі відповідачу стало відомо, що слідчим управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000713 від 22 травня 2024 року за фактом заволодіння шляхом обману грошовими коштами Пенсійного фонду під час отримання підвищень до пенсії на підставі статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

ГУ ПФУ в Житомирській області визнано потерпілою стороною. Під час ознайомлення з матеріалами справи, що мало місце 30 грудня 2024 року, відповідачу стало відомо, що зазначені підвищення отримували особи, в тому числі ОСОБА_1 , який надав суду першої інстанції недостовірні відомості про місце проживання, які не були відомі і не могли бути відомі станом на час ухвалення судового рішення по суті. Наголошує, що обставини щодо місця проживання є визначальними для ухвалення рішення про призначення доплати до пенсії за статтею 39 Закону №796-XII.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 28 квітня 2025 року, задовольнив заяву ГУ ПФУ в Житомирській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та скасував рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року у справі № №240/1736/23.

Суд першої інстанції, коли задовольняв заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, визнав, що позивач як непрацюючий пенсіонер станом на 8 грудня 2022 року та на день ухвалення рішення суду першої інстанції від 23 березня 2023 року не проживав на території радіоактивного забруднення, яка б відносилася до зони обов`язкового (гарантованого) відселення, а тому у позивача було відсутнє право на отримання підвищення до пенсії у розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, установленого на 1 січня відповідного календарного року.

ОСОБА_1 не погодився з рішенням суду першої інстанції і подав апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 20 жовтня 2025 року рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року скасував та прийняв нову постанову, якою у задоволенні заяви ГУ ПФУ в Житомирській області про перегляд рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року у справі №240/1736/23 за нововиявленими обставинами, відмовив.

ГУ ПФУ в Житомирській області не погодилося з постановою суду апеляційної інстанції і через підсистему «Електронний суд» подало касаційну скаргу, в якій просить її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі скаржник описує фактичні обставини у справі, наводить відповідне обґрунтування, яке містить посилання на практику касаційного суду, яка (практика), як її інтерпретує скаржник, доводить слушність і переконливість доводів своєї касаційної скарги. Серед іншого, скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції розглянув та вирішив справу з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права і покликається на пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі ? КАС України) як на встановлену процесуальним законом підставу для касаційного оскарження.

Колегія суддів перевірила наведені в касаційній скарзі обґрунтування для реалізації права на касаційне оскарження, дослідила додані до неї матеріали і дійшла висновку про таке.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 3 КАС України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України, коли нема підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частин першої статті 328 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, дійшов висновку про помилкове задоволення заяви за нововиявленими обставинами, з огляду на те, що відповідачем не доведено, що на момент винесення рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року в межах справи №240/1736/23, існували істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а саме, що ОСОБА_1 не проживав на території радіоактивного забруднення, яка б відносилася до зони обов`язкового (гарантованого) відселення.

Відповідно до частини першої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частиною другою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

При цьому необхідними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).

Частиною четвертою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Частиною шостою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції, обґрунтовано дійшов висновку, що вказані заявником обставини не можуть вважатися нововиявленими у цій справі, зміст постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 4 вересня 2025 року свідчить про правильне застосування норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою треба відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359, 361 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 4 вересня 2025 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя-доповідач Л. В. Тацій

Судді: А. І. Рибачук

С. Г. Стеценко