Справа № 580/12864/25
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

02 грудня 2025 року Справа № 580/12864/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Кульчицького С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Глийової В.Г.,

представника Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ковдій І.І.,

розглянувши в залі суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, подану до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

19.11.2025 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просить забезпечити докази, шляхом витребування у Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Управління державної реєстрації та зобов`язати надати суду саме електронні (скан) копії документів із реєстраційної справи ГО «Черкаське міське об`єднання «Народний контроль»», а саме: 1. Статут ГО (усі редакції); 2. Протоколи установчих зборів; 3. Документи про створення ГО; 4. Заяви засновників; 5. Копії поданих паспортів та ІПН; 6. Усі заяви про реєстраційні дії; 7. Рішення та висновки державного реєстратора.

Заява мотивована тим, що заявник планує звернутися до адміністративного суду з позовом до Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Управління державної реєстрації, про: 1) визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання документів реєстраційної справи ГО; 2) зобов`язання надати такі документи; 3) встановлення факту чинного складу засновників; 4) зобов`язання внести зміни до відомостей про засновників відповідно до рішень загальних зборів. Вказує, що порушено його право як голови правління та засновника ГО: право на інформацію про діяльність і реєстраційну справу організації; право скликати загальні збори; право ініціювати зміну складу засновників; право забезпечити управління ГО. Наявні документи у Мін`юсті є необхідними для здійснення його статутних повноважень і для розробки змісту майбутнього позову. Крім того, заявник зазначає, що документи з реєстраційної справи потрібні для підтвердження: чинної редакції статуту ГО; фактичного складу засновників; підстав та історії створення організації; рішень попередніх зборів; наявності або відсутності заяв, змін та дій, що впливають на управління ГО; юридичної можливості скликання зборів та внесення змін до складу засновників. Без цих документів неможливо визначити предмет і зміст майбутнього позову, що унеможливлює його подання.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 20.11.2025 заяву було залишено без руху.

21.11.2025 від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 призначено судове засідання для вирішення заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів, подану до подання позовної заяви на 28 листопада 2025 року о 11 годині 30 хвилин та запропоновано Київському міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції України Управління державної реєстрації надати суду до часу призначеного судового засідання письмові пояснення (заперечення) щодо заяви та докази в їх обґрунтування.

27.11.2025 від представника Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Управління державної реєстрації надійшли письмові пояснення в яких зазначив, що забезпечення доказів доцільне та можливе лише за умови існування обставин, які б свідчили про те, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим. А у заяві про забезпечення доказів необхідно вказувати на ті обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим. При цьому, звертають увагу суду на те, що в обґрунтування заяви про забезпечення доказів заявником не наведено переконливих доводів щодо існування таких обставин. Заявник неодноразово звертався з запитами на отримання публічної інформації (12.11.2025, 18.11.2025, 21.11.2025) щодо отримання копій Статуту та документів, що містяться в матеріалах реєстраційної справи Громадської організації «Черкаське міське об`єднання «Народний контроль», на які було надано вичерпні відповіді від 17.11.2025 4723/5.5-25/вх.ПІ-Є-52-25, від 21.11.2025 5343/5.5-25/вх.ПІ-Є-57-25 та від 26.11.2025 5825/5.5-25/вх.ПІ-Є-60-25. Крім того, 26.11.2025 заявнику були надані копії документів, створені в процесі виконання суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків, а саме: Витяг про перевірку найменування громадського об`єднання з Реєстру громадських об`єднань 7141 від 26.03.2014; правовий висновок щодо відповідності законам України установчих документів, поданих на реєстрацію Організації від 26.03.2014; копія наказу Черкаського міського управління юстиції від 26.03.2014 34-06 «Про реєстрацію громадської організації «Черкаське міське об`єднання «Народний контроль»; лист щодо реєстрації Організації від 31.03.2014 169/07.01-06; копія Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осібпідприємців серія АД 629111 від 03.04.2014; копія Свідоцтва про реєстрацію громадського об`єднання як громадської організації чи громадської спілки від 26.03.2014 1417419. Однак, відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації», дія цього Закону не поширюється на відносини, що врегульовані іншими спеціальними законами. Частина запитуваної інформації не є предметом правового регулювання Закону України «Про доступ до публічної інформації».З огляду на те, що державну реєстрацію Організації проведено 26.03.2014, документи реєстраційної справи зберігаються виключно в паперовій формі. Електронні копії зазначених документів до Єдиного державного реєстру не вносилися.

28.11.2025 року від Єзика Є.М. надійшли заперечення в яких він вказує, що Україна перебуває в стані війни, тому існує ризик знищення документів.

Від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд заяви без його участі.

Представник Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ковдій І.І. просила в задоволенні заяви відмовити.

28.11.2025 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Ознайомившись із заявою і доданими доказами, оцінивши доводи, суд зазначає наступне.

Приписами ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із положеннями ч.ч.1, 2 та 4 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Порядок подання доказів регламентований ст.79 КАС України, у частинах першій - третій, десятій якої зазначено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не визначено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

За правилами ч.ч.1, 3, 4 ст.80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в ч.ч.2 та 3 ст.79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Суд може витребувати докази також до подання позову в порядку, встановленому статтями 114-117 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст.114 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

За результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви. У разі задоволення заяви суд в ухвалі зазначає доказ, а також дії, що необхідно вчинити для його забезпечення. Ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень (ч.ч.5, 6, 9 ст.117 КАС України).

Юридичний аналіз вищенаведених процесуальних норм засвідчує, що Кодекс адміністративного судочинства України з достатньою чіткістю та передбачуваністю унормовує порядок доказування, подання та витребування доказів у адміністративних справах.

Зокрема встановлює, що, за загальним правилом, докази подаються до суду учасниками справи разом із заявами по суті справи, або, якщо інше не визначено Кодексом адміністративного судочинства України, через канцелярію суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

У разі ж неможливості самостійно надати докази, такі можуть бути витребувані судом на підставі відповідного клопотання учасника справи або до подання позову в порядку, встановленому ст.ст.114-117 КАС України, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Отже, можливість витребування доказів в порядку їх забезпечення процесуальний закон пов`язує виключно з існуванням загрози втрати засобу доказування або загрози утруднення чи неможливості збирання чи подання відповідних доказів, які стосуються предмету доказування у справі.

Верховний Суд в ухвалі від 2.05.2019р. у справі Зд/9901/2/19 (провадження Зд/9901/2/19) вже викладав висновки щодо застосування вищенаведених норм й зазначав, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Наводив правову позицію і про те, що забезпечення позову це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Заявлені позивачем вимоги про забезпечення доказів не ґрунтуються на обставинах об`єктивного характеру, що могли б давати підстави стверджувати про існування реальної загрози втрати таких доказів або унеможливлення чи утруднення їх збирання і подання у майбутньому, після звернення до адміністративного суду з відповідним позовом.

Доводи, наведені заявником, не свідчать про наявність ризику втрати доказів у майбутньому, не переконують, що може виникнути обставина, яка утруднює їх збирання та подання до суду в загальному порядку й не обмежує заявника у праві подати відповідне клопотання про витребування цих самих доказів у порядку, встановленому ст.80 КАС України, із зазначенням причин неможливості зробити це самостійно.

Забезпечення доказів шляхом їх витребування, передбачає формування таких доказів, як засобів, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у формі, встановленій ч.2 ст.72 КАС України.

Така форма передбачає наявність сформованих та конкретних засобів доказування.

Крім того, позивачем не конкретизовано у своїй заяві, які саме обставини мають бути підтвердженні відповідними доказами, що будуть входити до предмета доказування у майбутньому позові.

У зв`язку з вищенаведеним та з огляду на зміст поданої заяви про забезпечення доказів суд вважає, що таке звернення не спрямоване саме на забезпечення доказів, а сформульовані у ньому вимоги по суті є клопотанням про витребування доказів, адже в заяві не наведено обставин, які вказують на наявність ризику втрати цих доказів.

Крім того, листом від 17.11.2025 Київське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України ПІ-Є-52-25/4723/5-5-25 повідомило, що заявник може отримати запитувані документи. Тому, суд не вбачає ризику знищення документів та існування загрози втрати засобу доказування або загрози утруднення чи неможливості збирання чи подання відповідних доказів, які стосуються предмету доказування у справі.

Суд враховує, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо отримання документів з реєстраційної справи Громадської організації «Черкаське міське об`єднання «Народний контроль», зокрема із запитом на отримання публічної інформації від 12.11.2025 на який листом Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 17.11.2025 4723/5.5-25/вх.ПІ-Є-52-25 заявнику надано обґрунтовану відповідь.

Із вищезазначеного слідує, що заявник не згоден із результатами розгляду звернень і в подальшому (як він сам зазначає в заяві про забезпечення доказів) має намір звернутися до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання документів реєстраційної справи ГО, тобто оскаржувати відповіді Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судовому порядку.

Проте, відсутність витребуваних заявником документів ніяким чином не позбавляє права заявника звернутися до суду із позовом про визнання протиправною бездіяльності у зв`язку із ненаданням документів реєстраційної справи ГО.

Відтак, вимоги ОСОБА_1 про забезпечення доказів, які обґрунтовані тим, що їх витребування та подання будуть утруднені або унеможливлені, ґрунтуються на припущеннях й не підтверджені посиланням на об`єктивні обставини, у зв`язку з чим не можуть слугувати достатньою підставою для забезпечення цих доказів у порядку ст.ст.114 - 117 КАС України.

З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення доказів.

Керуючись ст.ст.114-117, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів, подану до подання позовної заяви.

Копії ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з моменту її складення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено 02.12.2025.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ