Справа № 640/26044/19
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 640/26044/19

25 листопада 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання Свидніцька В.О.

представника позивача Віданова О.В.

представника відповідача Школьний С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС у м.Києві (надалі, відповідач), в якому просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у м.Києві від 12.03.2019 №0-2656.

Позов обґрунтований тим, що позивач вважає протиправним та таким, що підлягає до скасування податкове повідомлення-рішення від 12.03.2019 за №0-2656, оскільки таке обраховане з порушенням норм чинного законодавства України. Звертає увагу суду, що нарахований податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості за 2016 та 2018 роки вже обраховано позивачу Головним управлінням ДФС у м. Києві податковим повідомленням-рішенням від 12.03.2019 р. № 0-2656, яке оскаржено в судовому порядку. То ж, позивач вважає, що має місце подвійне оподаткування позивача податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що, на думку позивача, не припустимо з огляду на норми податкового законодавства в Україні Також, вказує, що розрахунок, на підставі якого було сформовано податкове повідомлення-рішення від 12.03.2019 № 0-2656, не може бути застосовано до податкового повідомлення-рішення від 12.03.2019 р. №0-2656.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2020 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача подав до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Вважає, що позивачу на підставі п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України, правомірно визначено базу оподаткування житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позивач подала суду відповідь на відзив, в якій підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити повністю.

Законом України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 № 2825-IX (далі Закон № 2825-IX) ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

27.02.2025 дана справа надійшла до Тернопільського окружного адміністративного суду та Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2025 справу передано на розгляд судді Дерех Н.В.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 постановлено адміністративну справу прийняти до провадження судді Дерех Н.В.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.03.2025 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, замінити відповідача у справі Головне управління ДПС у м. Києві () на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві, утворене як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 44116011).

18.03.2025 від позивача надійшла заява, в якій позивач підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити повністю. Серед іншого, просить врахувати, що позивач не має у власності нежитлового приміщення виробничого корпусу за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 160, загальною площею 5184,9 кв. м.

Представник відповідача подав до суду додаткові пояснення, в яких заперечив проти позовних вимог, просить відмовити у задоволенні позову. Просить врахувати, що відповідно до інформації з бази даних контролюючого органу за позивачем рахуються наступний об`єкт майна нежиле приміщення, виробничий корпус, загальною площею 5184,9 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що станом на 1 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1378,00 грн. Отже, ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2016 рік становить: - 13,78 грн. за 1 кв. м. бази оподаткування в місті Києві; станом на 1 січня 2018 року розмір мінімальної заробітної плати становив 3723,00 грн. Отже, ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2018 рік становить: - 37,23 грн. за 1 кв. м. бази оподаткування в місті Києві. Також, просить врахувати, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене на інший об`єкт оподаткування, зокрема, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 належить на праві власності виробничий корпус, загальною площею 8410 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає, що зазначена обставина відома позивачу, так як ГУ ДПС у м. Києві при оскарженні податкового повідомлення-рішення від 12.03.2019 № 0-2656 в судовій справі № 640/11509/19 у відзиві наводився розрахунок податкового зобов`язання та зазначався об`єкт оподаткування. Вважає, що позивач після реєстрації нового об`єкта нерухомого майна жодним чином не скористався своїм правом для внесення змін, щодо об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, номер відомостей про речове право: 3232293, після того, як відбулися зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик. Вказує, що в актуальному Державному реєстрі речових прав нерухоме майно, право власності на часту 5184,9 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, номер відомостей про речове право: 3232293 Позивачем не скасовано чи не внесено змін до даного розділу. Отже, на думку відповідача, ГУ ДФС у м. Києві відповідно до положень вищезазначених нормативно правових актів, а також на підставі пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Кодексу, яким визначено базу оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було сформовано податкове повідомлення-рішення від 12.03.2019 № 0-2656. Крім цього зауважує, що за позивачем на момент виникнення спірного податкового повідомлення - рішення від 12.03.2019 № 0-2656 в Державному реєстрі зазначаються реєстраційні номери для ідентифікації об`єктів нерухомого майна, а саме: 00 та 00.

Позивач подала до суду додаткові пояснення у справі, в яких підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити повністю. Щодо обрахування контролюючим органом податку згідно наявної інформації про належні позивачу нежилі приміщення виробничого корпусу загальною площею 5184,9 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , позивач зазначає, що не має у власності нежитлового приміщення виробничого корпусу за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 5184,9 кв.м. Вважає, що положення Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 р. № 3502/5, на які посилається відповідач (зокрема п.п. 1.5, 2.3 та 2.5), визначають прядок внесення змін до записів Державного реєстру прав у зв`язку зі зміною відомостей про нерухоме майно, право власності та суб`єкта цього права, інші речові права та суб`єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов`язані з проведенням державної реєстрації прав, в той час, коли позивачем в зв`язку зі збільшенням площі нерухомого майна за рахунок реконструкції було здійснено саме державну реєстрацію права власності на новозбудоване майно. Вказує, що відповідач обізнаний про відсутність у позивача об`єкта оподаткування, відносно якого контролюючим органом здійснено нарахування податкового зобов`язання, проте останній не скасував до сьогодні протиправне податкове повідомлення-рішення. Крім того, відповідачем прийнято рішення про відмову в задоволенні скарги від 20.12.2019 за № 13920/8/99-00-08-05-04, яким останній повністю проігнорував звернення позивача щодо скасування в адміністративному порядку оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, в той же час перекладаючи зобов`язання на Позивача відносно проведення звірки згідно положень підпункту 266.7.3 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.09.2025 постановлено перейти до розгляду адміністративної справи №640/26044/19 за правилами загального позовного провадження; призначити підготовче засідання у справі на 20 жовтня 2025 року о 11:00 год.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 постановлено провести підготовче засідання, призначене на 20.10.2025 о 11:00 год. за участю представника позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 постановлено провести підготовче засідання, призначене на 20.10.2025 о 11:00 год. за участю представника Головного управління ДПС у м.Києві в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

20.10.2025 у відкритому судовому засіданні у підготовчому провадженні в режимі відеоконференції оголошено перерву до 30.10.2025 о 10:00 год.

Представник Головного управління ДПС у Тернопільській області подав заперечення (на відповідь на відзив), в яких заперечив проти позовних вимог, просить відмовити у задоволенні позову повністю. Серед іншого, просить врахувати, що у спірному випадку на момент реєстрації права власності були встановлені особливості, якими позивач повинен був скористатися у разі внесення змін до відомостей про нерухоме майно, що є правом власності суб`єкта цього права. Просить врахувати, що позивач після реєстрації нового об`єкта нерухомого майна жодним чином не скористався своїм правом для внесення змін, щодо об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, номер відомостей про речове право: 3232293, після того, як відбулися зміни його технічних характеристик. Також, вказує, що за позивачем на момент винесення спірного податкового повідомлення - рішення в Державному реєстрі зазначалися реєстраційні номери для ідентифікації об`єктів нерухомого майна, а саме: 00 та 00.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 постановлено провести підготовче засідання, призначене на 30.10.2025 о 10:00 год. за участю представника позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Представник позивача подала до суду додаткові пояснення, в яких підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити повністю. Серед іншого, вказує, що відповідач обізнаний про відсутність у позивача об`єкта оподаткування, відносно якого контролюючим органом здійснено нарахування податкового зобов`язання, проте останній дотепер не скасував спірне податкове повідомлення - рішення.

30.10.2025 у відкритому судовому засіданні у підготовчому провадженні у режимі відеоконференції постановлено ухвалу із занесенням до Протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 25.11.2025 о 10:30 год.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.11.2025 постановлено провести судове засідання, призначене на 25.11.2025 о 10:30 год. за участю представника позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

25.11.2025 у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити повністю, з мотивів, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив, додаткових поясненнях.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні, з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву, запереченнях (на відповідь на відзив), додаткових поясненнях.

Судом встановлено, що позивач є власником нерухомого майна: нежиле приміщення-виробничий корпус № 1 ( літера Б) та частина виробничого корпусу № 1 ( літера Б), загальної площею 5184.9 кв. м. за адресою: м.Київ, вулиця Фрунзе (Обол., Поділ., Шевч. р-ни), будинок 160, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, номер відомостей про речове право 3232293, дата реєстрації 05.11.2013, спільна часткова власність (розмір частки 1091/1000); нежиле приміщення-виробничий комплект № 1 (літера Б) та (літера Б) загальної площею 8410 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний об`єкта нерухомості 00, номер відомостей про речове право 7781793, дата реєстрації 17.11.2014, (розмір частки 1), що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів від 08.08.2018.

Головним управлінням ДФС у м.Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.03.2019 р. №0-2656, відповідно до якого, на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54, пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України, позивачеві визначено суму податкового зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2016 та 2018 роки на загальну суму 264481,75 грн. (двісті шістдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 75 копійок), з яких - 2018 р. у сумі 193033,83 грн., - 2016 р. у сумі 71447,92 грн.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 28.10.2019 на податкове повідомлення - рішення від 12.03.2019 №0-2656, Державною податковою службою України прийнято рішення від 20.12.2019 №13920/6/99-00-08-05-05, згідно з якою податкове повідомлення-рішення від 12.03.2019 №0-2656, а скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 статті 266 Податкового кодексу України (далі ПК), платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Приписи пп. 266.2.1 п. 266.1 статті 266 ПК України визначають, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування у відповідності до пп. 266.3.1 п. 266.1 статті 266 Податкового кодексу є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

За правилами пп. 266.3.2 п. 266.1 статті 266 ПК України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

При цьому пп. 266.5.1 п. 266.5 статті 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України закріплено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Тобто, із набранням чинності вказаними положеннями ПК України, 01 січня 2015 року, власники об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості є платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за виключенням випадків, визначених пп. 266.2.2 п. 266.2 статті 266 ПК України.

Згідно пп. 266.7.2 п. 266.6 статті 266 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

За п.266.10.2 п.266.10 статті 266 Кодексу, у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу (266.10.3 п.266.10 статті 266 Кодексу).

Суд встановив, що 07 червня 2005 року ОСОБА_1 за Договором купівлі-продажу придбала нежилі приміщення виробничого корпусу № 1 (літера «Б"») та частину нежилих приміщень виробничого корпусу № 1 (літера «Б'»), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 5184,9 кв.м., що складає 110/1000 частин від майнового комплексу пл. 47012,9 кв.м.

Зазначений договір купівлі-продажу від 07 червня 2005 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко Н.Ф. та зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 2701.

Право приватної власності на нежилі приміщення виробничого корпусу № 1 (літера «Б''») та частину нежилих приміщень виробничого корпусу № 1 (літера «Б'»), що знаходяться за адресою: місто Київ, вулиця Фрунзе, №160 , загальною площею 5184,9 кв.м. зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 04 липня 2005 року, що підтверджується Реєстраційним посвідченням № НОМЕР_1 .

16 січня 2006 року позивач за Договором купівлі-продажу придбала нежилі приміщення виробничого корпусу № 1 (літера «Б''») що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 641,10 кв.м., що складає 1/100 частин від майнового комплексу пл. 47012,9 кв.м.

Зазначений договір купівлі-продажу від 16 січня 2006 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ганчук З.М. та зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 511.

В подальшому, 05 листопада 2013 року, за Договором купівлі-продажу частини нежилого приміщення, придбаного позивачем за договором купівлі-продажу від 07 червня 2005 року, позивачем продано частину нежитлових приміщень на першому поверсі виробничого комплексу № 1 (літера «Б») загальною площею 41,445 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що складає 9/10000 частин від майнового комплексу площею 47012,9 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначений договір купівлі-продажу від 05 листопада 2013 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Якушевою Є. А. та зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 2164.

Так, частиною 2 пункту 5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (тут і далі - в редакції, чинній на момент проведення нотаріальної дії з посвідчення Договору купівлі-продажу частини нежилого приміщення від 05 листопада 2013 року) встановлено, що державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Згідно ч.1 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є нотаріус як спеціальних суб`єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному окремо визначному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта.

Пунктом 4 Порядку ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 (в редакції, чинній на момент проведення нотаріальної дії з посвідчення Договору купівлі-продажу частини нежилого приміщення від 05 листопада 2013 року) (надалі - Порядок № 1141) встановлено, що ведення Державного реєстру прав передбачає: 1) реєстрацію заяв (запитів) у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру прав (далі - база даних про реєстрацію заяв і запитів); 2) пошук відомостей у Державному реєстрі прав; 3) оформлення рішень, свідоцтв про право власності на нерухоме майно; 4) відкриття розділів Державного реєстру прав та/або внесення записів до нього; 5) внесення змін до записів Державного реєстру прав, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), скасування записів Державного реєстру прав; 6) надання інформації з Державного реєстру прав; 7) закриття розділів Державного реєстру прав.

Ведення Державного реєстру прав здійснюється за допомогою технічних і програмних засобів, які забезпечують формування та присвоєння номерів (реєстраційного номера об`єкта нерухомого майна, реєстраційного номера заяви (запиту), номера запису, індексного номера рішення, витягу, інформаційної довідки, виписки, свідоцтва тощо), формування картки прийому заяви (запиту), витягів, інформаційних довідок, виписок, оформлення рішень, свідоцтв про право власності на нерухоме майно, захист відомостей, що містяться у Державному реєстрі прав, від несанкціонованих дій, оновлення, архівування та відновлення записів, внесених до Державного реєстру прав, їх пошук, документальне відтворення процедури державної реєстрації прав, надання інформації з Державного реєстру прав.

Пунктом 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 (в редакції, чинній на момент проведення нотаріальної дії з посвідчення Договору купівлі-продажу частини нежилого приміщення від 05 листопада 2013 року) (надалі - Порядок № 868) встановлено, що державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб`єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно (далі - нотаріус).

Орган державної реєстрації прав проводить: державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за місцем розташування такого майна; державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно незалежно від місця розташування такого майна; облік безхазяйного нерухомого майна за місцем розташування такого майна.

Нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 868 на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на який заявлене вперше, державний реєстратор відкриває відповідний розділ у Держаному реєстрі прав, присвоює реєстраційний номер такому об`єкту та формує реєстраційну справу відповідно до законодавства.

Враховуючи те, що реєстраційні дані по придбаним 07 червня 2005 року ОСОБА_1 , нежитловим приміщенням містилися в реєстрі БТІ м. Києва та були відсутні в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 05 листопада 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Якушевою Є.А. під час реєстрації та нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу частини нежилого приміщення від 05 листопада 2013 року було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 7591483 від 05 листопада 2013 року щодо об`єкта нерухомого майна - виробничого корпусу № 1 (літ. Б") площею 5032,8 кв.м та частини нежилих приміщень виробничого корпусу № 1 (літ. Б'), площею 152,1 кв.м. - загальною площею 5184,9 кв.м, що складає 110/1000 частин від майнового комплексу пл. 47012,9 кв.м, по вулиці Фрунзе у м.Києві.

Такий запис про право власності, здійснений нотаріусом 05 листопада 2013 року об 10:02.13 год. за номером 3232293, об`єкту нерухомого майна присвоєний реєстраційний номер 00, що підтверджує дані Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки 165244212), сформованої інспектором ГУ ДФС у м. Києві 02.05.2019 року.

В подальшому позивачем було проведено реконструкцію приміщень адміністративно-виробничих будівель (літ. «Б'» та «Б"») без змін зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані по вулиці Фрунзе, 160 у Оболонському районі м.Києва.

За рахунок влаштування міжповерхових перекриттів нежилих приміщень позивачем було збільшено поверховість будівлі, та, відповідно, загальна площа належних позивачу приміщень збільшилась до 8410,00 кв.м.

Так, позивачем подано, а Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві зареєстровано 28 січня 2014 року за № КВ50 Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, згідно якої реконструйовані приміщення адміністративно-виробничих будівель (літ. «Б'» та літ. «Б"») по вул. Кирилівська (колишня Фрунзе), буд. 160, м. Київ, загальною площею 8410,00 кв.м введено в експлуатацію.

Отже, наведене свідчить про те, що позивачем за рахунок будівельних робіт здійснено збільшення площі належних їй на праві власності будівель по АДРЕСА_1 з 5784,5 кв.м до 8410,00 кв.м.

Відповідно до положень ч.2 статті 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (тут і далі - в редакції від 13 травня 2014 року) розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються на підставі державного реєстратора у разі поділу, об`єднання об`єкта нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна.

Частиною 1 статті 21 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що у разі поділу об`єкта нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, реєстраційний номер цього об`єкту скасовується. Водночас для кожного з новостворених об`єктів нерухомого майна відкривається новий розділ Державного реєстру прав і нова реєстраційна справа, кожному з таких об`єктів присвоюється новий реєстраційний номер.

Пунктом 57 Порядку № 868 встановлено, що державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна, що утворився у результаті поділу, виділу частки з об`єкта нерухомого майна або об`єднання об`єктів нерухомого майна, проводиться державним реєстратором органу державної реєстрації прав.

Державний реєстратор на кожний новостворений об`єкт відкриває відповідний розділ у Державному реєстрі прав, присвоює реєстраційний номер такому об`єкту та формує реєстраційну справу відповідно до законодавства.

Крім цього, як встановлено судом, 13 травня 2014 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва по справі №756/4044/14-Ц ОСОБА_1 виділено в натурі, частку у розмірі 19/100 із нерухомого майна майнового комплексу по вулиці Фрунзе, 160 у місті Києві, а саме: нежилі приміщення загальною площею 5784,5 кв.м, які складаються з приміщень виробничого корпусу № 1 (літера «Б"») та літера «Б'»; визнано за позивачем право власності на новозбудовані нежилі приміщення виробничого корпусу № 1 (літера «Б"») та (літера «Б'») площею 2584 кв.м, розташовані по вулиці Фрунзе, 160 у м.Києві, які утворились в результаті реконструкції нежитлових приміщень; зобов`язано Реєстраційну службу Головного управління юстиції у місті Києві провести відповідні дії з реєстрації за позивачем права власності на нежилі приміщення виробничого корпусу № 1 (літера «Б"» та літера «Б'») загальною площею 8410 кв.м.

Зазначене рішення набрало законної сили 24 травня 2014 року.

Враховуючи зазначені положення, на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва по справі №756/4044/14-Ц, державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Кендзьорою В.Я., 17 листопада 2014 року о 12:12:12 год. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) про реєстрацію права власності за позивачем на нежилі приміщення виробничого корпусу № 1 (літера «Б"» та літера «Б'») по вул. Кирилівська (колишня Фрунзе), буд. 160, м. Київ загальною площею 8410 кв.м.

На підтвердження факту такої реєстрації Державним реєстратором сформовано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 листопада 2014 року № 29846928.

Вказані висновки суду відповідають висновкам Шостого апеляційного адміністративного суду, що наведені у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 826/12829/18.

Таким чином, наведене свідчить, що позивач є власником нерухомого майна, що складається з нежилих приміщень виробничого корпусу № 1 (Літера «Б'») та (літера «Б"») по вул. Кирилівська (колишня Фрунзе), буд. 160, м. Київ загальною площею 8410 кв.м., а не 5184,9 кв.м., як прийнято відповідачем при обрахуванні податку на нерухоме майно, що доводить неправильність такого обрахування контролюючим органом, протиправність та необхідність скасування податкового повідомлення-рішення від 12 березня 2019 року за №0-2656.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві від 12.03.2019 за №0-2656.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві на користь ОСОБА_1 2644 (дві тисячі шістсот сорок чотири) грн. 90 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 02 грудня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач: - Головне управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: вул. Шолуденка, 33/19,м. Київ,04116 код ЄДРПОУ/РНОКПП 44116011).

Головуюча суддя Дерех Н.В.