Справа № 489/4599/25
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 489/4599/25
Перша інстанція: суддя Костюченко Г.С.,
повний текст судового рішення
складено 23.09.2025, м. Миколаїв
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження,-
09.09.2025 року Інгульським районним судом м. Миколаєва ухвалене рішення у справі №489/4599/25, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та вирішено скасувати постанову №338 від 02.06.2025 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та закрити провадження у справі. Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн..
16.09.2025 року представник позивача звернулася до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення суми коштів на правничу допомогу з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 в розмірі 5000,00 грн..
Додатковим рішенням Інгульського районного суду м. Миколаєва від 23.09.2025 року заяву представника позивача задоволено повністю, стягнуто на користь позивача понесені ним судові витрати у виді витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Не погоджуючись з вказаним додатковим рішенням, ІНФОРМАЦІЯ_3 подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2025 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_3 залишено без задоволення, а додаткове рішення Інгульського районного суду в м. Миколаєві від 23.09.2025 року залишено без змін.
17.11.2025 року представником ОСОБА_1 було подано заяву про розподіл витрат шляхом стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_3 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану із розглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 5000,00 грн..
Відповідач заперечень щодо заявлених витрат на правову допомогу до суду не надав.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши вимоги представника позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла таких висновків.
За змістом статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч.5 ст.134 КАС України)
Згідно з ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).
Згідно п.п.1, 2, 6 ч.ч.1, 2 ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Згідно ст.28 Правил адвокатської етики, затверджених 09.06.2017 року з`їздом адвокатів України, формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту є гонорар.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання), розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З наведених правових норм вбачається, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи та підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Також відповідно до ч.ч.6, 7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Із заяви про розподіл витрат вбачається, що 27.10.2025 року, між Адвокатом Муравенко К.В., яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ОД №005018 від 17.05.2023 року, виданого Радою адвокатів Одеської області, з однієї сторони та Дерибальт Є.Г. з іншої сторони, укладено Договір про надання правничої допомоги №01. Пунктом 4.6. Договору, встановлено, що сторони дійшли згоди, що розмір Гонорару за надану в межах п.1.3. Договору, правничу допомогу, визначається Сторонами та становить 5000,00 грн.. Згодом, 30.10.2025 року, між сторонами було підписано Акт приймання виконання наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги №01 від 27.10.2025 року, згідно якого адвокат надав, а клієнт прийняв наступні послуги: зустріч з Клієнтом та надання консультаційних послуг 1000,00 грн.; написання та направлення відзиву на апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_3 на додаткове рішення Інгульського районного суду м. Миколаєва від 23.09.2025 року 4000,00 грн.. Адвокатом надані всі вищезазначені послуги, які відображено в акті приймання виконання наданих послуг, який було підписано Адвокатом та Позивачем у справі. ОСОБА_1 було сплачено суму гонорару у розмірі 5000,00 грн..
На підтвердження витрат на правову допомогу, пов`язану із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, представником позивача надані копії таких доказів: договору про надання правничої допомоги №01 від 27.10.2025 року; акту від 30.10.2025 року приймання-виконання наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги №01 від 27.10.2025 року; квитанція від 28.10.2025 року на суму 5000,00 грн.; ордер на надання правничої допомоги серії ВН №1602152; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Як вже було зазначено, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 23.05.2018 року по справі №61-3416св18.
Колегія суддів звертає увагу на те, що така категорія питань, як розподіл судових витрат на правничу допомогу відноситься до питань незначної складності, є дуже поширеною та не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів, пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень та вивчення практики в аналогічній категорії справ. Підготовка відзиву на апеляційну скаргу у таких питаннях не вимагає від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи, що підтверджується тим, що апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_3 було розглянуто в порядку письмового провадження без виклику сторін по справі, а на момент вирішення такого питання, як розподіл судових витрат, судом першої інстанції було встановлено можливість розгляду такого питання без участі сторін, на підставі наявних матеріалів справи, які були достатніми для прийняття рішення по вказаному питанню та не потребували надання учасниками справи додаткових обґрунтувань, пояснень та доказів по справі.
З урахуванням зазначеного та доводів наведених в заяві представника позивача, колегія суддів вважає, що сума понесених позивачем витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, яка може бути компенсована позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-суб`єкта владних повноважень має дорівнювати 5000,00 грн., з урахуванням незначної складності розглянутого питання судом першої інстанції без участі учасників справи.
Керуючись ст.134, ст.252, ст.328, ст.329 КАС України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат задовольнити повністю.
Прийняти по справі додаткову постанову, якою здійснити розподіл судових витрат.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.).
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.
Повний текст судового рішення складено 03 грудня 2025 року.
Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді Н.В. Вербицька О.В. Джабурія