Справа № 497/2548/25
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 497/2548/25
УХВАЛА

03 грудня 2025 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Білостоцький О.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №497/2548/25, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати нечинною та скасувати як незаконну постанову №3786 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 19.09.2025 року, постановленою начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 , яка постановлена з грубим порушенням закону і Конституції України, поза межами повноважень цієї службової особи, у місті Одеса, яке знаходиться на відстані від міста Болград Одеської області 242 кілометри;

- визнати нечинною повістку №1275/3736 від 19.09.2025 року, складеною службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 на чистому бланку, з підробленим підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , із заздалегідь поставленою печаткою та надалі роздрукованою на кольоровому принтері, як і оспорювана постанова №3786;

- визнати протиправними дії службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , на чолі з начальником майором ОСОБА_2 , через грубі порушення здійснення ними службових повноважень, поза межами території Болградського району Одеської області, незаконне затримання його, ОСОБА_1 19.09.2025 року у передмісті міста Одеси, проти його волі, із застосуванням сили та спеціальних засобів, що принижують його честь і гідність (кайданок), незаконне утримання його, хворого на двостороннє запалення легенів, у напівзруйнованому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 на території Комунального некомерційного підприємства «Одеський Обласний центр соціально значущих хвороб» Одеської обласної ради, застосування до нього погроз і залякувань, з вимогами підпису фіктивних документів про визнання ним вчинення адміністративного правопорушення, що призвело до ускладнення у нього захворювання.

02.12.2025 року від позивача до суду було подано письмову заяву, в якій викладено клопотання про забезпечення позову в адміністративній справі №497/2548/25. Позивач просить суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії повістки №1275/3736 від 19.09.2025 року та зупинення чинності постанови №3786 від 19.09.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою уникнення можливих наслідків щодо застосування до позивача санкцій через несплату штрафу 17 000 грн., сума якої може бути подвоєна в разі несплати протягом 10 днів з моменту вручення постанови.

Дослідивши вказане клопотання позивача про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вирішуючи питання про необхідність та доцільність вжиття заходів забезпечення позову, суд оцінює наявність обставин, що зумовлюють винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах адміністративної справи та керуючись законом.

Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов`язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У частині 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмету позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Правовий інститут забезпечення адміністративного позову має застосовуватися лише у виключних випадках та за умови існування обґрунтованої небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам особи до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадках, якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Розглядаючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

Наведені правові висновки щодо застосування положень КАС України є сталими та послідовними й підтверджуються, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12.10.2023 у справі №300/5005/22 та від 21.09.2023 у справі №600/1531/23-а.

Крім того, вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких заходів мати незворотні наслідки.

Судом встановлено, що позивач в поданому позові оскаржує постанову №3786 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 19.09.2025 року, а також повістку №1275/3736 від 19.09.2025 року, складені ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Водночас, з наданої до суду заяви про забезпечення адміністративного позову судом не вбачається наявності доказів існування перелічених у ст.150 КАС України підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Позивачем не надано будь-яких прийнятних та переконливих обґрунтувань того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в частині захисту та поновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення адміністративного позову у справі №497/2548/25.

Крім того, на думку суду, зупинення дії вищевказаної постанови від 19.09.2025 року №3786 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також повістки №1275/3736 від 19.09.2025 року, складених ІНФОРМАЦІЯ_4 , за своїм характером буде фактично вирішенням вказаного спору по суті до прийняття судом рішення, що, на думку суду, не відповідає завданням правового інституту забезпечення позову.

З приводу негативних наслідків для позивача, про які йдеться у його клопотанні, суд зазначає, що рішення, дії або бездіяльність суб`єктів владних повноважень в будь-якому випадку можуть мати наслідки, які позивач оцінює негативно, та які, відповідно, є небажаними для нього. Проте, відповідно до статті 150 КАС України, зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є безумовними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Щодо посилання заявника на очевидну протиправність постанови №3786 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 19.09.2025 року, а також повістки №1275/3736 від 19.09.2025 року, то такі посилання потребують з`ясування та перевірки їх доказами на стадії розгляду справи по суті.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

На підставі вищезазначеного суд доходить висновку, що клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись приписами ст.ст. 5-11, 19, 150-154, 241, 243, 248, 256, 293-295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №497/2548/25 відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Головуючий суддя Білостоцький О.В.