Справа № 420/4138/25
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/4138/25
Місце прийняття ухвали суду 1 інстанції: м. Одеса;

Дата складання повного тексту ухвали суду

1 інстанції: 13.03.2025 року;

Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Градовського Ю.М.

Скрипченка В.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» до Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів UA500500/2020/500104/2 від 09.12.2020 року.

Також, в адміністративному позові позивачем ставилось питання про поновлення строку звернення до суду. Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивач зазначав, що у визначений строк вже звертався до суду з позовом про скасування рішення митниці про коригування митної вартості товарів (№UA500500/2020/500097/2), прийняте за результатом митного оформлення товарів. Рішенням суду, яке набрало законної сили в іншій адміністративній справі №420/1396/21, позовні вимоги Товариства були задоволені у повному обсязі. Позивач в установленому порядку подав митниці заяву про внесення змін до митної декларації, за якою товар був випущений у вільний обіг. Однак, митницею повідомлено Товариству про відсутність даних в системі АСМО «Інспектор» щодо рішення №UA500500/2020/500097/2, поряд з цим надано інформацію про наявність рішення №UA500500/2020/500104/2, прийняте на підставі раніше поданої митної декларації. Позивач зауважував на тому, що вживав заходів щодо усунення можливих технічних помилок під час оформлення рішення митниці про коригування митної вартості товарів, яке з невідомих причин не було вручене Товариству, однак такі (заходи) не дали позитивного результату.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» залишено без руху. Запропоновано позивачеві протягом десяти днів з дня вручення ухвали звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд першої інстанції встановив, що звернення з цим адміністративним позовом відбулось з пропуском шестимісячного строку, встановленого частиною 2 статті 122 КАС України. При цьому, позивачем не наведено як поважних та об`єктивних причин пропуску процесуального строку так і не обґрунтовано вимоги про поновлення строку звернення з адміністративним позовом.

27.02.2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» на виконання вимог суду першої інстанції подано заяву про поновлення строку звернення з адміністративним позовом. Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивач зазначав, у межах строку, встановленого частиною 2 статті 269 Митного кодексу України та підпунктом 2 пункту 9-12 Розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, вживав заходів щодо внесення змін до митної декларації, прийнятої митним органом, тому раніше не міг дізнатись про прийняте митницею рішення №UA500500/2020/500104/2.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року визнано неповажними причини пропуску строку звернення Товариства «Торгівельна компанія Юніон Груп» до суду з даним позовом. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» повернуто без розгляду.

Повертаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» з цим адміністративним позовом відбулось з пропуском шестимісячного строку, встановленого частиною 2 статті 122 КАС України. Посилання позивача на вжиття ним заходів щодо досудового вирішення спірного питання суд першої інстанції визнав необґрунтованими, зазначивши, що такі обставини не змінюють момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права. Суд також зауважив на необґрунтованості доводів позивача щодо наявності у нього трирічного строку на внесення змін до митної декларації, адже такі (доводи) не змінюють дати початку перебігу строку звернення до суду з вимогами про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів у строк, встановлений КАС України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції норм матеріального права, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи, помилково залишено поза увагою те, що в іншій адміністративній справі №420/1396/21 позивачем оскаржено рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2020/500097/2 від 09 грудня 2020 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2020/50182 від 09 грудня 2020 року, прийнятих за результатом митного оформлення товарів за митною декларацією №UA500500/2020/519767. Під час виконання рішення, прийнятого на користь позивача у справі №420/1396/21, та на стадії внесення змін до митної декларації №UA500500/2020/519896, товар за якою випущено у вільний обіг, з`ясовано, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2020/500097/2 відсутнє, натомість митницею повідомлено про наявність рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2020/500104/2, прийняте за декларацією №UA500500/2020/519896. Позивач зауважує на тому, що дані раніше оскаржених рішення №UA500500/2020/500097/2 та картки №UA500500/2020/50182 від 09 грудня 2020 року унеможливлювали встановити розбіжності в рішеннях через їх відсутність, в тому числі дізнатись про прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2020/500104/2 від 09.12.2020 року. Позивач наголошує на тому, що наведене фактично виключає можливість поновлення прав позивача, тому, отримавши у вересні 2024 року відмову митниці у внесенні змін до митної декларації, позивач у межах строку, встановленого статтею 122 КАС України з урахуванням приписів частини 2 статті 269 Митного кодексу України та підпункту 2 пункту 9-12 Розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, звернувся за захистом своїх прав з цим адміністративним позовом.

Підсумовуючи, апелянт зауважує на тому, що позивач не знехтував своїми правами, адже у межах трирічного строку, встановленого частиною 2 статті 269 Митного кодексу України, звернувся до митниці із заявою про внесення змін до митної декларації, після чого і дізнався про порушення своїх прав у зв`язку з наявністю рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2020/500104/2.

Відзив на апеляційну скаргу від Одеської митниці у визначений апеляційним судом строк не надійшов.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Вказані положення Конституції України кореспондуються із приписами частини 1 статті 5 КАС України, згідно яких кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За визначенням, наведеним у частині 1 статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 123 КАС України.

Частинами 1, 2 вказаної статті КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Аналіз наведених норм показав, що звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів особа може реалізувати в межах терміну, визначеного адміністративним процесуальним законодавством або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду вважається проміжком часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Обов`язок доведення обставин, з якими пов`язується поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звертається із адміністративним позовом.

При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Таким чином, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Виходячи з обставин цієї справи, апеляційний суд враховує, що предметом спору у цій справі є протиправність рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів Одеської митниці UA500500/2020/500104/2 від 09.12.2020 року.

Повідомлені позивачем та встановлені судом обставини свідчать, що про прийняте рішення UA500500/2020/500104/2 від 09.12.2020 року позивач дізнався, зокрема, з листа Одеської митниці від 24.04.2023 року №7.10-3/28.5-02/8.19/7555.

Тобто, з квітня 2023 року у розпорядженні позивача була інформація про прийняття митницею рішення UA500500/2020/500104/2 від 09.12.2020 року за результатом митного оформлення товарів за митною декларацією №UA500500/2020/519767. Докази, які засвідчують дату фактичного отримання (вручення) цього рішення позивачеві, матеріали адміністративної справи не містять.

При цьому, звертаючись з адміністративним позовом, позивач наголошував на тому, що за результатом митного оформлення товарів за митною декларацією №UA500500/2020/519767 митницею прийняті рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2020/500097/2 від 09 грудня 2020 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2020/50182 від 09 грудня 2020 року, які були оскаржені позивачем в адміністративній справі №420/1396/21. Рішення про коригування митної вартості №UA500500/2020/500104/2 від 09.12.2020 року під час митного оформлення товарів за митною декларацією №UA500500/2020/519767 митницею не приймалось та не було вручено позивачеві.

Розбіжності у номерах рішень про коригування митної вартості товарів (№UA500500/2020/500097/2 та №UA500500/2020/500104/2) давали позивачеві підстави вважати, що в рішенні митниці допущено технічні описки, які можуть бути виправлені або ж в процесуальному порядку, встановленому КАС України, або ж в порядку, встановленому постановою Кабміну України від 21.05.2012 року №450. Поряд з цим, вимоги позивача про усунення відповідних описок як судом в адміністративній справі №420/1396/21 так і митницею залишено без задоволення, а рішення №UA500500/2020/500104/2 залишається чинним.

Повертаючись до спірного питання, яке досліджується судом (дотримання позивачем строку звернення із цим позовом), колегія суддів, повторюючись, зазначає, що матеріали адміністративної справи містять лише інформацію про прийняте митницею рішення №UA500500/2020/500104/2, однак відсутні відомості про фактичне одержання позивачем цього рішення і такі обставини (щодо дати фактичного одержання позивачем оспорюваного рішення) судом першої інстанції залишаються не з`ясованими.

В контексті обставин, що склались у цій адміністративній справі, для правильного вирішення спірного питання слід достеменно встановити, коли ж саме спірне рішення було доведене (вручене) позивачеві. З урахуванням встановлення дійсних обставин, що потребують першочергового з`ясування, в подальшому необхідно також враховувати поведінку позивача, вжиття ним невідкладних або ж без невиправданих зволікань заходів щодо захисту порушених прав та інтересів в суді, надати цим обставинам належну правову оцінку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що висновок суду першої інстанції з питання дотримання учасником строків звернення з цим адміністративним позовом складений без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

З наведеного слідує передчасність висновків суду першої інстанції про порушення позивачем строків звернення із цим позовом, відсутність поважних причин пропуску строку, підстав для поновлення процесуального строку, а також про необхідність повернення позову позивачеві згідно частини 2 статті 123 КАС України.

Враховуючи викладене, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають нормам процесуального права та ґрунтуються на неповному з`ясуванні обставин справи, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 320 КАС України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання щодо відкриття провадження.

Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 320, ст. 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року - скасувати.

Справу направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: Ю.М. Градовський

В.О. Скрипченко