Справа № 520/31220/25
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 грудня 2025 р. Справа № 520/31220/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Марина Лук`яненко, розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61002), третя особа - Національна поліція України (вул. Богомольця Академіка, буд. 10,м. Київ,01024) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд:

1. Визнати протизаконним наказ Головного управління національної поліції в Харківській області (п.і.61002, м.Харків, вул.Жон Мироносиць, буд.5) від 10.03.2022р. №446 про призначення службового розслідування.

2. Скасувати наказ Головного управління національної поліції в Харківській області (п.і.61002, м.Харків, вул.Жон Мироносиць, буд.5) від 10.03.2022р. №446 про призначення службового розслідування відносно ОСОБА_1 .

3. Визнати протизаконним висновок службового розслідування відносно ОСОБА_1 призначеного наказом Головного управління національної поліції в Харківській області (п.і.61002, м.Харків, вул.Жон Мироносиць, буд.5) від 10.03.2022р. №446.

4. Скасувати висновок службового розслідування відносно ОСОБА_1 призначеного наказом Головного управління національної поліції в Харківській області (п.і.61002, м.Харків, вул.Жон Мироносиць, буд.5) від 10.03.2022р. №446.

5. Визнати протизаконним наказ Головного управління національної поліції в Харківській області (п.і.61002, м.Харків, вул.Жон Мироносиць, буд.5) від 13.03.2022р. №203 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

6. Скасувати наказ Головного управління національної поліції в Харківській області (п.і.61002, м.Харків, вул.Жон Мироносиць, буд.5) від 13.03.2022р. №203 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

7. Визнати протизаконним наказ Головного управління національної поліції в Харківській області (п.і.61002, м.Харків, вул.Жон Мироносиць, буд.5) від 13.03.2022р. №145о/с в редакції наказу від 03.10.2022р. №472о/с про виконання дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції ОСОБА_1 .

8. Скасувати наказ Головного управління національної поліції в Харківській області (п.і.61002, м.Харків, вул.Жон Мироносиць, буд.5) від 13.03.2022р. №145о/с в редакції наказу від 03.10.2022р. №472о/с про виконання дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції ОСОБА_1 та поновити з 14.03.2022р. у займаній посаді інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу Харківського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Харківській області.

9. Зобов`язати Головне управління національної поліції в Харківській області (п.і.61002, м.Харків, вул.Жон Мироносиць, буд.5) сплатити ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Суд зазначає, позивачем в позовній заяві оскаржуються накази Головного управління національної поліції в Харківській області від 10.03.2022р. №446 про призначення службового розслідування, від 10.03.2022р. №446 про призначення службового розслідування відносно ОСОБА_1 , від 13.03.2022р. №203 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції, від 13.03.2022р. №145о/с в редакції наказу від 03.10.2022р. №472о/с про виконання дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції ОСОБА_1 , а отже позивач знав або повинен був про можливе порушення своїх прав, свобод чи інтересів ще з 10.03.2022 року, з 13.03.2022 року та 03.10.2022 року відповідно.

Водночас, суд зауважує, що ст. 120 КАС України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто граничний строк звернення позивача до суду - 10.04.2022 року, 13.04.2022 та 03.10.2022 року відповідно.

До суду з даним позовом за захистом свого права позивач звернувся лише 28.11.2025 року (через підсистему "Електронний суд" подано 27.11.2025), тобто майже через три роки з моменту звільнення із служби в поліції.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом.

У позовній заяві позивачем зазначено, що про існування порушеного права йому стало відомо лише 28.10.2025, проте, жодних доказів зазначеного позивачем до позовної заяви не надано.

Крім того, суд зазначає, з 13.03.2022 року позивач не міг не знати про своє звільнення. При цьому, суду не надано доказів його звернення до відповідача з 13.03.2022 року чи 03.10.2022 року до дати початку вчинення позивачем дій спрямованих на захист своїх потенційно порушених прав, з зазначених питань в більш стислі строки.

Отже зазначена бездіяльність позивача свідчить про байдуже ставлення позивача до процесуальних строків.

Суд звертає увагу, що законодавче обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Крім того, обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що даний позов заявником подано із пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

Суд враховує, що у постанові Верховного Суду від 19.12.2022р. у справі №420/13281/20 сформульовано правовий висновок, за яким на етапі відкриття провадження у справі у суду відсутні повноваження витребовувати будь-які докази. Суд вивчає лише ті докази, що надійшли разом з позовною заявою. Проте суд, встановивши порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду, керуючись ст. ст. 123, 169 КАС України має залишити позовну заяву без руху, запропонувавши позивачу подати заяву про поновлення такого строку із зазначенням причин пропуску.

Отже, за сформульованим Верховним Судом правовим висновком саме позивач повинен довести дотримання строку звернення до суду, приєднавши до матеріалів позову докази або дотримання строку на звернення до суду або пропуску строку на звернення до суду з поважних причин.

Суддя наголошує на тому, що строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і впорядкованим. Також, суд зазначає, що без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Частиною 6 ст. 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Проте, заяви про поновлення строку звернення до суду з належними доказами поважності причин пропуску цього строку, до суду не надано, а тому наявні підстави для залишення позовної заяви без руху для надання заяви про поновлення строку звернення до суду з доданням доказів на їх підтвердження.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст. 8 Конституції України та ст.6 КАС України, суд на підставі ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

"...Суд уже констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Принцип юридичної визначеності застосовується не тільки щодо сторін провадження, а й до національних судів" (див. рішення від 21 жовтня 2010 року у справі Дія-97 проти України (Diya 97 v. Ukraine), заява № 19164/04, п. 47, з подальшими посиланнями).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, усуваючи недоліки позовної заяви позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з належним обґрунтуванням поважності причин пропуску строку та доказів поважності таких причин.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву - залишити без руху.

Надати позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з моменту отримання ухвали, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши підстави для поновлення строку.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу. Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Марина Лук`яненко