Справа № 560/15775/25
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

01 грудня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Транс-Авто-Д" до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Транс-Авто-Д" звернулося до суду з позовом до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що висновок відповідача про те, що у поданих до митного оформлення документах заявлено неповні відомості про митну вартість товару, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, є необґрунтованим, а рішення про коригування митної вартості товарів від №UA400000/2025/000061/2 від 11.03.2025 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400040/2025/000135 від 11.03.2025 - протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що оскаржувані рішення прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами Митного кодексу України та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Хмельницька митниця заявила клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Розглянувши зазначене клопотання суд зазначає та враховує наступне.

Частиною шостою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи те, що ця справа є незначної складності та характер спірних правовідносин і предмет доказування не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд зазначає таке.

Приватне підприємство «ТРАНС-АВТО-Д» () зареєстроване як суб`єкт підприємницької діяльності з 08.09.2006, та є суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності.

Між позивачем (покупець) та «Salzgitter Mannesmann International GmbH» Germany (продавець) укладено контракт № 1 від 04.11.2024, згідно умов якого продавець постачає «товар», кількість, розміри, ціна, загальна вартість, терміни та умови поставки якої визначаються в Специфікаціях.

Позивачем придбано у «Salzgitter Mannesmann International GmbH», яка займається продажем металу виробництва компанії Ilsenburger Globblech GmbH на експортний ринок, прокат плоский, згідно Інвойсу проформи 28382 на загальну суму 140 504,01 Євро.

Частина замовленого товару була відвантажена на підставі Інвойсу № 5382909 від 06.03.2025 та накладної № 91955799 від 06.03.2025: 1) розміром 12 мм х 2000 мм х 6000 мм у кількості 10 штук; 2) розміром 16 мм х 2000 мм х 6000 мм у кількості 2 штуки; 3) розміром 20 мм х 2000 мм х 6000 мм у кількості 4 штуки.

Вартість товару становить 25 926, 06 ЄВРО.

06.02.2025 позивачем згідно платіжного доручення в іноземній валюті № 24 було переведено 22 136, 55 ЄВРО на рахунок «Salzgitter Mannesmann International GmbH», призначення платежу: Prepayment for steel acc CNTR № 1 DD 04.11.2024, INV 28382 DD 30.01.2025, 7225.

28.02.2025 позивачем згідно платіжного доручення в іноземній валюті № 37 було переведено 65 849,58 ЄВРО на рахунок «Salzgitter Mannesmann International GmbH», призначення платежу: Prepayment for steel acc CNTR № 1 DD 04.11.2024.

З метою доставки даного товару до покупця позивачем укладено договір про надання послуг з організації перевезень вантажів автомобільним транспортом № від 05.03.2025 з ФОП ОСОБА_1 .

Згідно із заявкою на перевезення вантажу № 1 від 05.03.2025 до договору № від 05.03.2022 було здійснено доставку вказаного вантажу.

ФОП ОСОБА_1 виставлено рахунок № 258 від 11.03.2025, згідно з яким позивач має оплатити міжнародні транспортно-експедиційні послуги з перевезення вантажу:

1. По маршруту з IIsebburg (Німеччина) до м/п Краківець в сумі 55 066,04 грн.

2. По маршруту з м/п Краківець до м. Волочиськ (Україна) в сумі 30 000,00 грн.

ФОП ОСОБА_1 також, надав довідку про транспортні витрати від 11.03.2025, згідно з якою вартість транспортних послуг по перевезенню вантажу за маршрутом IIsebburg (Німеччина) - м/п Краківець - м. Волочиськ (Україна) складає:

- IIsebburg (Німеччина) - м/п Краківець - 55 066,04 грн.

- м/п Краківець - м. Волочиськ (Україна) - 30 000,00 грн.

Страхування вантажу не проводилось.

11.03.2025 уповноваженою особою позивача, агентом з митного оформлення подано до митного оформлення митну декларацію 25UA02U0 з метою розмитнення та випуску вантажу в обіг на території України, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар «1.Чорні метали. Прокат плоский з інших легованих сталей завширшки 600 мм або більше, гарячекатаний не у рулонах, без подальшого оброблення, завтовшки понад 10 мм.12х2000х6000 мм прокат плоский з вуглецевої сталі, марка S690QL-11,3т, 16х2000х6000 мм прокат плоский з вуглецевої сталі, марка S690QL-3,014т, 20х2000х6000 мм прокат плоский з вуглецевої сталі, марка S690QL-7,536 т. Виробник-Ilsenburger Grobblech GmbH, торг.марка-Ilsenburger».

У вказаній митній декларації митна вартість товару становить 25 926, 06 ЄВРО.

До митної декларації 25UA02U0 було подано документи, які підтверджують ринкову вартість товару та витрати на його доставку, а саме: контракт з «Salzgitter Mannesmann International GmbH» Germany № 1 від 04.11.2024, інвойс № 5382909 від 06.03.2025; накладна № 91955799 від 06.03.2025; інвойс проформа; прайс лист 2025; специфікація; сертифікат 633/28382; платіжна інструкція в іноземній валюті № 24 від 06.02.2025; платіжна інструкція в іноземній валюті № 37 від 28.02.2025; договір № від 05.03.2025; заявка № 1 від 05.03.2025; рахунок № 258 від 11.03.2025; довідка про транспортні витрати від 11.03.2025; автотранспортна накладна CMR 3614141 від 06.03.2025; експортна декларація MRN 25DE98B1; митна декларація (Україна) 25UA02U0.

Згідно з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2025/000135 від 11.03.2025, було відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів з причин неподання до митного оформлення документів, які підтверджують числове значення складових митної вартості у відповідності до вимог п. 2 ст. 53 МКУ.

Також винесено рішення про коригування митної вартості від 11.03.2025 №UA400000/2025/000061/2, яким скориговано вартість товару за одиницю на 1,7245 ЄВРО, відповідно вартість товару скориговано на 37 680,33 ЄВРО.

У зв`язку з вищевикладеним, позивачем доплачено 94 238, 24 грн митних платежів.

Приватне підприємство «Транс-Авто-Д» не погоджується з вказаними рішеннями митного органу, а тому, звернулося до суду за захистом порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.

Частиною другою статті 2 Митного кодексу України встановлено, що відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Згідно з частиною першою статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів, відповідно до частини першої статті 52 Митного кодексу України, здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Приписами частин четвертої, п`ятої статті 58 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до положень частин першої, другої, третьої статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та / або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів, згідно з частиною першою статті 54 Митного кодексу України, здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право митниці витребувати додаткові документи у декларанта з метою вчинення дій, спрямованих на визначення дійсної митної вартості товарів, виникає за наявності у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості декларантом. При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Встановивши відсутність достатніх відомостей, які підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 02.06.2015 у справі №21-498а15 та Верховного Суду від 18.08.2021 у справі №821/1050/17.

Судом встановлено, що 11.03.2025 позивачем подано до митного оформлення митну декларацію 25UA02U0 з метою розмитнення та випуску вантажу в обіг на території України, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар « 1.Чорні метали. Прокат плоский з інших легованих сталей завширшки 600 мм або більше, гарячекатаний не у рулонах, без подальшого оброблення, завтовшки понад 10 мм.12х2000х6000 мм прокат плоский з вуглецевої сталі, марка S690QL-11,3т, 16х2000х6000 мм прокат плоский з вуглецевої сталі, марка S690QL-3,014т, 20х2000х6000 мм прокат плоский з вуглецевої сталі, марка S690QL-7,536 т. Виробник-Ilsenburger Grobblech GmbH, торг.марка-Ilsenburger».

Митну вартість товару визначено декларантом в розмірі 25926,06 євро.

Суд враховує, що позивач до митної декларації 24UA16U3 додав документи, які підтверджують ринкову вартість товару та витрати на його доставку, а саме: контракт з «Salzgitter Mannesmann International GmbH» Germany № 1 від 04.11.2024, інвойс №5382909 від 06.03.2025; накладна № 91955799 від 06.03.2025; інвойс проформа; прайс лист 2025; специфікація; сертифікат 633/28382; платіжна інструкція в іноземній валюті № 24 від 06.02.2025; платіжна інструкція в іноземній валюті № 37 від 28.02.2025; договір № від 05.03.2025; заявка № 1 від 05.03.2025; рахунок № 258 від 11.03.2025; довідка про транспортні витрати від 11.03.2025; автотранспортна накладна CMR 3614141 від 06.03.2025; експортна декларація MRN 25DE98B1; митна декларація (Україна) 25UA02U0.

З огляду на викладене, позивач надав усі документи, наведені у частині другій статті 53 Митного кодексу України, які містили числові показники ціни товару.

Щодо твердження митного органу про те, що заявлений рівень митної вартості товару 1,3477 дол.США/кг не відповідає рівню митної вартості, за яким здійснювалось митне оформлення подібного товару з урахуванням марки сталі - 1,87 дол.США/кг.

Суд зазначає, що ціна товару залежить від багатьох факторів і порівняння з найдорожчим товаром який коли не-будь ввозився на територію України є необ`єктивним.

Сумнівним є твердження митного органу, про те, що суми в банківських платіжних документах не відповідають умовам оплати та термінам оплати, зазначеним в поданих до митного оформлення документах, оскільки не зрозуміло, які саме умови оплати не відповідають і яким саме документам.

Згідно інвойсу проформи 28382 позивач зобов`язувався оплатити 15% шляхом перерахування авансового платежу на рахунок продавця для запуску замовлення в роботу, в подальшому оплачувати товар після повідомлення про готовність, але до відвантаження.

На виконання вказаних умов оплати позивачем надано копії платіжних інструкцій, загальна сума яких покриває вартість товару, що була відвантажена згідно комерційного інвойсу № 5382909 від 06.03.2025.

Отже, позивачем було дотримано умови оплати згідно договору та інвойсу, а твердження митного органу не відповідає дійсності.

Також суд зазначає, що компанія Salzgitter Mannesmann International GmbH є дочірньою компанією та офіційним дилером товарів виробництва компанії Ilsenburger Globblech GmbH. Компанія Salzgitter Mannesmann International GmbH, умовно, є структурним підрозділом компанії Ilsenburger Globblech GmbH, який спеціалізується продажем товарів компанії Ilsenburger Globblech GmbH на експортний ринок.

Таким чином, позивачем укладено договір з компанією Salzgitter Mannesmann International GmbH, що займається продажем товарів, які виготовляє компанія Ilsenburger Globblech GmbH.

Саме тому усі документи надані компанією-експортером Salzgitter Mannesmann International GmbH, а відправником є завод-виробник Ilsenburger Globblech GmbH.

Поряд з цим, позивачем укладено договір № на транспортно-експедиційні послуги від 05.03.2025 з ФОП ОСОБА_1 .. На виконання вказаного договору позивачем замовлено перевезення вантажу за маршрутом м. Ізенбург (Німеччина) до м. Волочиськ (Україна), вартість якого склала 85066,04 грн згідно заявки № 1 від 05.03.2025. Таким чином, позивачем замовлено послуги перевезення та оплачено повну суму за все перевезення.

Щодо платіжних документів, то платіжні доручення № 24 від 06.02.2025 на суму 22136,55 євро та № 37 від 28.02.2025 на суму 65 849,58 євро оформлені в електронній формі та підписані за допомогою електронно-цифрових підписів.

Розбіжності в частині зазначення номера документа в копії МД країни відправлення та поданих до митного оформлення документах, то суд зазначає, що в експортній митній декларації зазначено номер документа 25DE98B1, в додатках до митної декларації 25UA02U0 зазначений аналогічний номер експортної митної декларації 25DE98B1, тому твердження митного органу не відповідає дійсності.

Також суд звертає увагу на те, що відсутність вантажоодержувача є технічною помилкою, яка не спростовує реальність господарської операції.

Відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України, митна вартість товарів визначається на підставі достовірних, документально підтверджених даних, що ґрунтуються на фактичних обставинах здійснення зовнішньоекономічної операції.

При прийнятті оскаржуваного рішення відповідач використав виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірного рішення відповідач керувався не документами, поданими приватним підприємством "Транс-Авто-Д" до митного оформлення.

Однак, суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.07.2022 у справі №814/2172/16.

Отже, рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Відповідно до частини сьомої статті 54 Митного кодексу України, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, згідно з частиною першою статті 57 Митного кодексу України, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Разом із тим, відповідно до положень статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як уже було зазначено, для митного оформлення імпортованого товару позивачем надано усі документи, що передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

Більше того, подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України.

При цьому, неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

У свою чергу Хмельницька митниця не підтвердила належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей в частині вартості товару, ознак підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, інших відомостей.

Крім того, посилання відповідача на заниження позивачем митної вартості товару суд відхиляє, оскільки формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості подібних товарів не може вважатися заниженням митної вартості і не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару, та не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18.08.2021 у справі №821/1050/17.

Суд також враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 09.10.2018 у справі №826/24835/15, від 24.01.2019 у справі №820/636/17, від 21.01.2020 у справі №812/2336/14, від 13.02.2020 у справі №810/1175/16, від 26.01.2021 у справі №826/13892/16, відповідно до яких інформація про вищу митну вартість ідентичних товарів не є перешкодою для визначення митної вартості товару на підставі укладеного між сторонами договору, оскільки в інформаційній базі відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо можливих судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA400000/2025/000061/2 від 11.03.2025 та картка відмови Хмельницької митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2025/000135 від 11.03.2025 прийняті митним органом без урахування усіх обставин та без дотриманням норм чинного законодавства, тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн., тому ці витрати слід присудити на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів №UA400000/2025/000061/2 від 11.03.2025.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Хмельницької митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400040/2025/000135 від 11.03.2025.

Стягнути на користь приватного підприємства "Транс-Авто-Д" судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Приватне підприємство "Транс-Авто-Д" (вул. Запорізька, 7, м. Волочиськ, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 31200 , код ЄДРПОУ - 34412482)
Відповідач:Хмельницька митниця (вул. Пілотська, 2, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29010 , код ЄДРПОУ - 43997560)

Головуючий суддя Я.В. Драновський