Справа № 500/6566/25
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

Справа № 500/6566/25

01 грудня 2025 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Мірінович У.А., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2025 року до Тернопільського окружного адміністративного суду через представника адвоката Єрьоміну Вікторію Анатоліївну надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , у якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 в періоди з 19 липня 2022 року по 20 травня 2023 року грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні (вихідної допомоги), грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, премії, визначивши їх розмір виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією суд податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації суд податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення за період з 19 липня 2022 року по 20 травня 2023 року, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні (вихідної допомоги), грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, премії, визначивши їх розмір виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією суд податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації суд податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.

Ухвалою від 21.11.2025 суд залишив позовну заяву без руху, оскільки така не відповідала вимогам статті 160, 161 КАС України, а саме позивач звернувся до суду із даним позовом з пропуском встановленого законом строку звернення до суду, а підстави, вказані у заяві про поновлення зазначеного строку, визнані судом неповажними.

Суд встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме: десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала суду від 21.11.2025 про залишення позовної заяви без руху в електронному виглядів направлена через систему «Електронний суд» та доставлена в електронний кабінет представника позивача адвоката Єрьоміної В.А. 21.11.2025, що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного листа.

26.11.2025 адвокатом Єрьоміною В.А. подано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, у якій зазначила, що положення частини другої статті 233 КЗпП України (в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-ІХ) передбачає початок перебігу строку звернення до суду у тримісячний строк з дня одержання особою письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Представник зазначає, що позивачем не було одержано письмового повідомлення про те, який розмір прожиткового мінімуму був застосований при розрахунку грошового забезпечення та пов`язаних з ним виплат, а при його нарахуванні та виплаті позивач не мав сумнівів у добросовісності відповідача. Лише після отримання відповіді на адвокатський запит 27.08.2025 позивачу стало відомо про порушення свого права, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаній заяві представника позивача на предмет її відповідності нормам процесуального права, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 3 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як слідує зі змісту прохальної частини позовної заяви, позивач оскаржує дії відповідача щодо неправильного, на його думку, нарахування та виплати грошового забезпечення у період з 19.07.2022 по 20.05.2023 під час проходження ним військової служби, яка є різновидом публічної служби. Тобто, спір виник у зв`язку з нарахуванням та виплатою позивачу під час проходження ним публічної служби грошового забезпечення у неналежному розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

При цьому слід зазначити, що у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці військовослужбовців, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України мають перевагу у застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України, якою установлено місячний строк для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Практика Верховного Суду з указаного питання є сталою та послідовною, та викладена, зокрема, у постановах від 27 грудня 2024 року у справі №420/15311/23, від 25 квітня 2023 року у справі №380/15245/22, від 19 січня 2023 року у справі №460/17052/21 тощо.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 липня 2024 року у справі №990/156/23 зазначила, що стаття 233 КЗпП України є нормою матеріального права, яка визначає строк судового захисту права працівника у разі порушення законодавства про працю. Указана норма поширює свою дію на всіх працівників і службовців підприємства, установи, організації та незалежно від характеру їх трудової діяльності, у тому числі на осіб, які проходять публічну чи державну службу.

Так, за правилами частин першої, другої статті 233 КЗпП України (в редакції, що діяла до 19 липня 2022 року) працівник міг звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» ( далі - Закон № 2352-ІХ) запроваджено ряд змін у трудовому законодавстві, зокрема, положення частини другої статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції: Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Закон України № 2352-ІХ та, відповідно, і нова редакція статті 233 КЗпП України набрали чинності з 19 липня 2022 року.

Верховний Суд неодноразово вже висловлював правову позицію щодо застосування приписів статті 233 КЗпП України як до, так і після змін, запроваджених Законом № 2352-IX.

Так, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 березня 2025 року по справі № 460/21394/23, вирішуючи питання щодо застосування статті 233 КЗпП України в частині строку звернення до суду з вимогами про стягнення заробітної плати, дійшов висновку, що якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19 липня 2022 року, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19 липня 2022 року, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19 липня 2022 року підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин») ( пункт 65.1. Постанови).

Як встановлено судом, предметом оскарження у даній справі є незгода позивача з нарахованим йому грошовим забезпеченням за період з 19.07.2022 по 20.05.2023, тобто спірні правовідносини охоплюють період після 19 липня 2022 року, які підлягають правовому регулюванню згідно з положеннями статті 233 КЗпП України у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», згідно якої: із заявою про вирішення трудового спору у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, працівник має право звернутися до суду в тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Отже, визначальною обставиною, яка впливає на облік строку звернення до суду з позовом у даній категорії справ, є дата письмового повідомлення позивача про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

У матеріалах справи відсутні докази, з яких можливо було б встановити обставини письмового повідомлення позивача про нараховані та виплачені йому суми при звільненні.

Разом з тим, як слідує зі змісту заяви представника позивача, такого повідомлення позивач не отримував, про порушення своїх прав дізнався з відповіді на адвокатський запит, яку отримано 27.08.2025.

Враховуючи, що матеріали справи не містять іншої, ніж зазначеної представником позивача інформації щодо отримання ним письмового повідомлення про суми, нараховані і виплачені при звільненні (27.08.2025), а позовна заява подана 18.11.2025, тобто у визначений частиною 2 статті 233 КЗпП України строк, тому питання про поновлення такого строку не потребує вирішення судом.

Разом з тим суд звертає увагу, що питання дотримання позивачем строку звернення до суду може бути повторно вирішено судом після відкриття провадження у справі, за наслідками дослідження наданих відповідачем доказів щодо дати отримання позивачем письмового повідомлення про суми, нараховані і виплачені при звільненні.

Позовна заява відповідає вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Позовну заяву належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, позовну заяву подано з дотриманням правил підсудності.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених КАС України, станом на час відкриття провадження у справі судом не встановлено.

Дана адміністративна справа відповідно до статті 12 КАС України є справою незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Керуючись статтями 171, 248, 257 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до статей 162-164, 261 КАС України встановити:

- відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву;

- позивачу 5-денний строк з дня отримання відзиву на позов для подання відповіді на відзив.

- відповідачу 5-денний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Зобов`язати відповідача надати суду разом із поданням відзиву докази, що стосуються предмету спору, у тому числі щодо дати вручення позивачу грошового атестату або іншого письмового повідомлення про суми, нараховані і виплачені при звільненні.

Згідно із частинами третьою та четвертою статті 162 КАС України копія відзиву на позов (відповіді на відзив і заперечень) та доданих до нього документів повинні бути надіслані (надані) іншим учасникам справи, а суду доказ такого надіслання іншим учасникам справи.

Відповідно до частини четвертої статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Роз`яснити учасникам справи, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (частини восьма, дев`ята статті 79 КАС України).

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За обґрунтованим клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Обґрунтоване клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (частина сьома статті 262 КАС України).

Повідомити відповідача суб`єкта владних повноважень (у разі розгляду справи за його місцезнаходженням) про можливість отримання позовної заяви з доданими до неї матеріалами безпосередньо в приміщенні Тернопільського окружного адміністративного суду за адресою: 46021 м.Тернопіль, вул. Грушевського, 6.

Учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі судової влади в Україні за веб-адресою https://adm.te.court.gov.ua/sud1970/gromadyanam/spravy/.

Копію ухвали направити учасникам справи разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів.

Роз`яснити учасникам справи, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали окремо від рішення не допускається. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Мірінович У.А.