Справа № 440/7208/25
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 р. Справа № 440/7208/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Державної установи "Полтавська установа виконання покарань (№ 23)" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2025, головуючий суддя І інстанції: М.В. Довгопол, повний текст складено 14.08.25 по справі № 440/7208/25

за позовом ОСОБА_1

до Державної установи "Полтавська установа виконання покарань (№ 23)" , Державна установа "Чернігівський слідчий ізолятор"

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)», Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» , в якому, з урахуванням заяви про усунення недоліків позовної заяви від 04.06.2025, просив:

визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» та зобов`язати здійснити перерахунок (з урахуванням раніше виплачених сум) та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 12.04.2017 із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

зобов`язати Державну установу «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 12.04.2017 за весь час затримки виплати;

визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» та зобов`язати здійснити перерахунок (з урахуванням раніше виплачених сум) та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 13.04.2017 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» та зобов`язати здійснити перерахунок (з урахуванням раніше виплачених сум) та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 07.02.2019 з врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078;

зобов`язати Державну установу «Чернігівський слідчий ізолятор» нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 13.04.2017 по 07.02.2019 за весь час затримки виплати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в період з 19.12.2014 по 12.04.2017 проходив службу в ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)», надалі відповідно до наказу № 38/ОС-17 від 12.04.2017 для подальшого проходження служби переведений до ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», де продовжував службу та звільнений за власним бажанням відповідно до наказу № 13/ОС-19 від 07.02.2019. ОСОБА_1 вказував, що за період проходження служби в ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» індексація грошового забезпечення виплачувалась не в повному обсязі та роз`яснень, щодо того який місяць як базовий брався до уваги, під час вказаної виплати ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» не було надано.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2025 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) задоволено частково позов ОСОБА_1 .

Визнано протиправною бездіяльність Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23) щодо ненарахування і невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 із врахуванням січня 2008 року, як місяця підвищення тарифної ставки (окладу) для обчислення індексації.

Зобов`язано Державну установу «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2025 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що оскаржуване рішення є таким, що не відповідає нормам права, а також фактичним обставинам справи, оскільки норми права мають загальний характер і не можуть застосовуватися вибірково. Посилається на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі № 620/5139/24 від 10.06.2024, яким подібні позовні вимоги заявника задоволені в повному обсязі.

Також, не погодившись з рішенням суду першої інстанції Державною установою «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2025 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. Вказує, що з аналізу положення п. 5 Порядку № 1078 слідує, що можливість виплати особі індексації та порядок розрахунку її суми залежить від розміру підвищення оплати праці у місяці, в якому воно відбулося. Посилається на те, що підвищення окладу за період січня - грудень 2016 не відбувалось, отже підстав нарахування індексації не було. Вказує, що останнє підвищення розміру грошового забезпечення було 11.05.2014, позивач ОСОБА_1 прийнятий на роботу 19.12.2014 року, тобто після підвищення посадових окладів. Згідно з п.10-1 порядку № 1078 якщо працівника прийнято на роботу після підвищення окладів, базовим місяцем для такого працівника вважається місяць прийняття на роботу . Таким чином, базовим місяцем для обрахунку індексації грошового забезпечення для ОСОБА_1 є саме грудень 2014 року, як місяць прийняття на роботу. Використання іншого базового місяця ( наприклад січня 2008 року) є безпідставним і не відповідає вимогам чинного законодавства. Також, зазначає, що відповідачем було виплачено індексацію грошового забезпечення січень-грудень 2016 року , згідно чинного законодавства. Жодних заборгованостей за цей період не існує.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а апеляційну скаргу відповідача слід відхилити, враховуючи наступне.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що відповідно до витягу з наказу Полтавського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області від 19.12.2014 № 97/ОС-14 «Про особовий склад» вирішено призначити ОСОБА_1 , новоприйнятого, молодшим інспектором 2-ї категорії відділу режиму і охорони Полтавського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області, з посадовим окладом 580 грн., встановивши йому згідно з наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 07.10.2009 № 222 за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань надбавку у розмірі 50 відсотків окладів грошового забезпечення з 19.12.2014.

Згідно витягу з наказу від 10.03.2017 № 25/ОС-17 «Про особовий склад», на виконання вказівки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 23.02.2017 № 22-2012, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», наказу Міністерства Юстиції України № 372/5 від 14.02.2017 «Про затвердження схем посадових окладів осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України» та у зв`язку з підвищенням з 01.01.2017 розміру посадових окладів осіб рядового і начальницького складу вирішено установити сержанту внутрішньої служби ОСОБА_1 молодшому інспектору 2-ї категорії відділу режиму і охорони Полтавської установи виконання покарань (№ 23), посадовий оклад 1 080 грн, з 01.01.2017.

Відповідно до витягу з наказу Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» від 12.04.2017 № 38/ОС-17 «Про особовий склад» вирішено звільнити відповідно до статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» та перевести для подальшого проходження служби до державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» сержанта внутрішньої служби ОСОБА_1 , увільнивши з посади молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму і охорони установи, 12.04.2017.

Згідно витягу з наказу від 12.04.2017 № 37/ОС-17 «Про особовий склад», відповідно до Законів України «Про державну кримінально-виконавчу службу України», «Про Національну поліцію», Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1036, Наказу Міністерства юстиції України від 14.02.2017 № 372/5, Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Наказу Міністерства юстиції України від 22.11.2016 № 3301/5 «Про затвердження порядку присвоєння спеціальних звань особам рядового і начальницького складу ДКВС України та позбавлення спеціальних звань», - вирішено призначити з 13.04.2017 ОСОБА_1 новоприйнятого за переводом з державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23) молодшим інспектором 2 категорії відділу режиму і охорони державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор», встановити посадовий оклад 1 080 гривень, надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби в розмірі 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років, із зарахуванням до збірного відділення.

Відповідно до витягу з наказу від 16.03.2018 № 37/ОС-18 «Про встановлення посадових окладів посадовим особам рядового і начальницького складу державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор», відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та наказу Міністерства юстиції України від 13.03.2018 № 685/5 «Про затвердження схем тарифних розрядів за посадами осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України» вирішено встановити з 01.03.2018 старшому сержанту внутрішньої служби ОСОБА_1 , молодшому інспектору 2 категорії відділу режиму і охорони державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор», (згідно 4 тарифного розряду) посадовий оклад 2 730.00 грн.

Згідно наказу Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» від 07.02.2019 № 13/ОС-19 «Про звільнення ОСОБА_1 », відповідно до п. 5 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005 № 2713-IV Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII вирішено звільнити зі служби 07.02.2019 у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) старшого сержанта внутрішньої служби ОСОБА_1 , молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму і охорони державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор».

На звернення позивача, що надання відомості (довідки) нарахувань та отримання виплат індексації грошового забезпечення, передбаченого Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, Державна установа «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» листом від 23.05.2025 № 15/14/ФО-ЗБІ/3/Єг-25 повідомила позивача, що за час проходження служби в державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» з 19.12.2014 по 12.04.2017 рік проводилась та виплачувалась вище вказана виплата.

Державна установа «Чернігівський слідчий ізолятор» листом від 06.05.2025 № 3ф/о повідомила ОСОБА_1 , що під час проходження служби в державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» за період з 12.04.2017 по 07.02.2019 на посаді молодшого інспектора 2 категорії індексація грошових доходів нараховувалась та виплачувалась у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення з урахуванням змін. З 01.01.2017 розрахунок індексації проводився з урахуванням базового місяця січень 2017 року у зв`язку із підвищенням посадових окладів осіб рядового та начальницького складу відповідно до ПКМУ України від 28.12.2016 № 1036 та Наказу Міністерства юстиції України від 14.02.2017 № 372/5, ПКМУ № 1294 від 07.11.2007 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу відповідно до ПКМ України від 28.12.2016 № 1036 та Наказу Міністерства юстиції України від 14.02.2017 № 372/5, ПКМУ № 1294 від 07.11.2007 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб було затверджено схему посадових окладів осіб рядового і начальницького складу з 01.03.2018. Розрахунок індексації грошового забезпечення здійснювалась з урахуванням базового місяця березня 2018 року.

Вважаючи протиправною бездіяльність Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» та Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор" щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 12.04.2017 та з 13.04.2017 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як базового місяця та щодо непроведення індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 07.02.2019 з врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до приписів Порядку № 1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 по 31.12.2016. Суд прийшов до висновку про протиправну бездіяльність Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» щодо ненарахування і невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 із врахуванням січня 2008 року, як місяця підвищення тарифної ставки (окладу) для обчислення індексації.

Щодо нарахування та виплати Державною установою «Полтавська установа виконання кримінальних покарань (№ 23)» за період з 01.01.2017 по 12.04.2017 та Державною установою «Чернігівський слідчий ізолятор» за період з 13.04.2017 по 28.02.2018 індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , суд зазначив, що з 01.01.2017, збільшено посадові оклади, зокрема позивачу, відтак базовим місяцем в період з 01.01.2017 по 28.02.2018 є січень 2017 року, що відповідає пункту 5 Порядку №1078, виходячи з місяця збільшення посадового окладу. При цьому позивач не навів жодних доводів та не надав доказів того, що сума нарахованої індексації в період з січня 2017 року по 28.02.2018 не відповідає вимогам Порядку № 1078.

Щодо нарахування та виплати Державною установою «Чернігівський слідчий ізолятор» за період з 01.03.2018 по 07.02.2019 індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 суд зазначив, що оскільки в березні 2018 року підвищення доходу позивача не відбулося та з врахуванням того, що сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року складала = 0 грн, позивач не має права на отримання щомісячної індексації - різниці за період з 01.03.2018 по 07.02.2019 року включно. Крім того, у період з 01.03.2018 по 30.11.2018 грошове забезпечення індексації не підлягало, оскільки лише у жовтні 2018 року відбулося досягнення порогового значення інфляції в розмірі 103 %. Так, у жовтні 2018 року поріг величини індексу споживчих цін перевищив поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 опубліковано у листопаді 2018 року, то нарахування індексації позивачу було з грудня 2018 відповідно до вимог абзацу першого п.1-1 Порядку № 1078, що підтверджується довідками від 18.06.2025 № 16 та № 17. Отже, позовні вимоги у відповідній частині не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, суд зазначив, що оскільки спірна індексація грошового забезпечення (тобто сума самого доходу) на виконання цього рішення суду позивачу ще не виплачена, відсутнє порушене право позивача та дана вимога є передчасною.

Позовні вимоги щодо нарахування та виплати Державною установою «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» на користь позивача компенсації втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2017 по 12.04.2017 , а також нарахування та виплати Державною установою «Чернігівський слідчий ізолятор» компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 13.04.2017 по 07.02.2019 за весь час затримки виплати, є безпідставними та не підлягають задоволенню з огляду на те, що за відповідні періоди відповідачами не порушено право позивача на отримання індексації грошового забезпечення.

Частково погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон України № 2011-XII).

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону України № 2011-XII).

Згідно зі статтею 18 Закону України від 05.10.2000 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі Закон України № 2017-III) з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Відповідно до статті 19 цього ж Закону України № 2017-III державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Конституційний Суд України у Рішенні від 15.10.2013 № 9-рп/2013 наголосив, що винагорода за виконану працівником роботу є джерелом його існування та має забезпечувати для нього достатній, гідний життєвий рівень. Це визначає обов`язок держави створювати належні умови для реалізації громадянами права на працю, оптимізації балансу інтересів сторін трудових відносин, зокрема, шляхом державного регулювання оплати праці.

Держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями частини шостої статті 95 КЗпП України, статей 33, 34 Закону України «Про оплату праці» такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.

На підставі аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон України № 1282-XII).

Відповідно до статті 1 Закону України № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з положеннями статті 2 Закону України № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

За приписами статті 4 Закону України № 1282-XII (у редакції, що діяла до 01.01.2016) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 4 Закону України № 1282-XII (у редакції Закону № 911-VIII від 24.12.2015, що діє з 01.01.2016) індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (частина 4 статті 4 Закону України № 1282-XII).

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України (частина друга статті 5 Закону України № 1282-XII).

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 6 Закону України № 1282-XII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків (абз. 1).

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (абз. 2).

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абз. 3).

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абз. 4).

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (абз. 5).

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (абз. 6).

Постановою КМУ від 28.01.2018 № 141, яка набрала чинності 15.03.2018, внесено зміни до Порядку № 1078, відповідно до яких, зокрема, у пункті 5: 1) абзац перший викладено в такій редакції: «У разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків»; абзац третій викладено в такій редакції: «Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу»; абзац шостий викладено в такій редакції: «До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку».

Виходячи із положень пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.04.2021 у справі № 380/1513/20.

Щодо позовних вимог в частині нарахування та виплати Державною установою «Полтавська установа виконання кримінальних покарань (№ 23)» індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до довідки про нараховані та виплачені суми індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 12.04.2017 (а.с. 122), судом встановлено, що за період з січня 2016 по грудень 2016 позивачу нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення, базовим місяцем для обрахунку грошового забезпечення був грудень 2014 року, що підтверджується письмовими поясненнями представника Державної Установи «Полтавська установа виконання кримінальних покарань» викладеними у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі.

Колегія суддів зазначає, що з 01.12.2015 положення Порядку № 1078 діють із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

За змістом пояснюючої записки до проєкту постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 метою цього акту є внесення змін до умов оплати праці працівників установ, закладів, організацій окремих галузей бюджетної сфери, органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, а також забезпечення єдиного підходу до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників.

У зв`язку з цим указаною постановою удосконалено механізм проведення індексації доходів громадян, у тому числі з урахуванням періодів підвищення заробітної плати працівників (зокрема, пункт 5 викладено у новій редакції). Внесені зміни, серед іншого, передбачали не лише заміну терміну «базовий місяць» на «місяць підвищення доходу», ці зміни надали іншого значення запровадженому новому терміну із зміною алгоритму визначення такого місяця підвищення.

На відміну від правил визначення «базового місяця» (яким вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати) та який визначався у разі, коли збільшувалася заробітна плата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати), «місяцем підвищення доходу» є місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) і визначається він тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). При цьому, за новими правилами зростання зарплати за рахунок інших постійних складових зарплати (без підвищення тарифної ставки чи окладу) не впливає на індексацію та не призводить до зменшення суми індексації.

Термін «підвищення тарифних ставок (окладів)» для працівників бюджетної сфери за змістом запроваджених нововведень застосовується у розумінні підвищення, що здійснюється відповідно до законодавства, а не у розумінні підвищення тарифної ставки (окладу) кожному працівнику індивідуально (зокрема, у зв`язку з призначенням на посаду чи переведенням на іншу посаду), як це було передбачено попереднім механізмом індексації. Тобто за новими правилами місяць підвищення тарифних ставок (окладів) для кожного окремого працівника не визначається індивідуально.

Якщо точкою відліку для обчислення індексу споживчих цін (ІСЦ) для проведення індексації за попереднім механізмом визначався базовий місяць, у якому індекс споживчих цін приймався за одиницю чи 100%, обчислення ІСЦ розпочиналося із місяця, наступного за базовим, а нарахування індексації провадилося з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (частини третя і четверта статті 4 Закону України № 1282-ХІІ), то зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013, передбачали здійснення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу та зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Отже, з 01.12.2015 відправною точкою для визначення місяця підвищення й початку обчислення індексу споживчих цін (ІСЦ) наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник.

Задля досягнення поставленої мети (зміна механізму проведення індексації, який передбачав індивідуальний підхід для кожного окремого працівника, та перехід до механізму, який би забезпечував єдиний підхід до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників) пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 постановлено міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 01.12.2015 розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015.

За рахунок цього мала б «обнулитися» індексація минулих років, розмір якої зростав внаслідок довготривалого не підвищення доходу працівників, а тому абзацом 2 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 передбачено, що для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку № 1078, який уже діяв із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013, та передбачав єдиний підхід до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників (з місяця останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник).

Разом з тим, якщо на виконання пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 працівникам інших галузей бюджетної сфери були підвищені оклади, то військовослужбовцям оклади в грудні 2015 року не підвищувалися, а тому січень 2016 року не став для останніх «місяцем підвищення тарифних ставок (окладів)» для цілей застосування Порядку № 1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013).

Із обсягу встановлених у цій справі обставин слідує, що станом на грудень 2015 року розмір посадових окладів військовослужбовців визначався Постановою № 1294, яка була чинною з 01.01.2008 та діяла до 01.03.2018, тобто до набрання чинності Постановою КМУ № 704, якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за умови останнього підвищення військовослужбовцям посадового окладу в січні 2008 року, місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення для цілей застосування Порядку № 1078 (зі змінами, внесеними Постановою КМУ № 1013), тобто з 01.12.2015 є січень 2008 року.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22.03.2023 у справі № 380/1730/22.

Щодо посилань відповідача, Державної установи «Полтавська установа виконання кримінальних покарань (№ 23)», що базовим місяцем для обрахунку індексації грошового забезпечення для ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 є саме грудень 2014 року, - місяць прийняття на роботу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, в редакції, яка діяла до 15.12.2015, базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення був, в тому числі, місяць зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.

Відповідно до вимог абзацу 3 пункту 10-1 Порядку № 1078 (в редакції, чинній до 15.12.2015) обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснювалось з місяця прийняття працівника на роботу.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.

Порівняльний аналіз законодавства про індексацію грошових доходів дає підстави стверджувати про те, що новим базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення: до 01.12.2015 був місяць прийняття працівника на роботу та місяць збільшення заробітної плати; після 01.12.2015 є місяць збільшення тарифної ставки (окладу).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 19.05.2022 у справі № 200/3859/21, від 22.03.2023 у справі № 380/4689/21, від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21.

Таким чином, з урахуванням наведених вище норм, випливає, що до 01.12.2015 фактично місяць, в якому відбулося підвищення є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Враховуючи вищенаведене, доводи Державної установи «Полтавська установа виконання кримінальних покарань (№ 23)», що базовим місяцем для обрахунку індексації грошового забезпечення для ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 є саме грудень 2014 року, - місяць прийняття на роботу, є помилковими.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що належним та ефективним способом захисту прав позивача, є : визнання протиправною бездіяльність Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» щодо ненарахування і невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 із врахуванням січня 2008 року, як місяця підвищення тарифної ставки (окладу) для обчислення індексації та зобов`язання Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» та зобов`язання здійснити перерахунок (з урахуванням раніше виплачених сум) та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 13.04.2017 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до довідки про нараховані та виплачені суми індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 12.04.2017 (а.с. 122), судом встановлено, що за період з січня 2017 по квітень 2017 індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 не нараховувалась та не виплачувалась, оскільки з січня 2017 року була обнулена внаслідок підвищення окладу, що підтверджується письмовими поясненнями представника Державної Установи «Полтавська установа виконання кримінальних покарань», викладеними у відзиві на позовну заяву.

Згідно витягу з наказу від 10.03.2017 № 25/ОС-17 «Про особовий склад», на виконання вказівки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 23.02.2017 № 22-2012, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», наказу Міністерства Юстиції України № 372/5 від 14.02.2017 «Про затвердження схем посадових окладів осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України» та у зв`язку з підвищенням з 01.01.2017 розміру посадових окладів осіб рядового і начальницького складу вирішено установити сержанту внутрішньої служби ОСОБА_1 молодшому інспектору 2-ї категорії відділу режиму і охорони Полтавської установи виконання покарань (№ 23), посадовий оклад 1 080 грн, з 01.01.2017.

Відповідно до довідок Державної Установи «Чернігівський слідчий ізолятор» від 18.06.2025 № 15 про нараховані та виплачені суми грошового забезпечення в період з 13 квітня по 31 грудня 2017 та від 18.06.2025 № 16 про нарахування грошового забезпечення за період з січня 2018 по грудень 2018, судом встановлено, що з 13 квітня 2017 по вересень 2017 ОСОБА_1 індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась, в період з жовтня 2017 року по лютий 2018 позивачу нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення, базовим місяцем був січень 2017 року, що підтверджується письмовими поясненням представника Державної Установи «Чернігівський слідчий ізолятор» викладеними у відзиві на позовну заяву.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1036 від 28.12.2016 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294» змінено посадові оклади осіб начальницького складу установ виконання покарань, осіб рядового і молодшого начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.

Тобто з 01.01.2017, збільшено посадові оклади, зокрема позивачу, про що зазначено судом вище, відтак базовим місяцем в період з 01.01.2017 по 28.02.2018 є січень 2017 року, що відповідає пункту 5 Порядку № 1078, виходячи з місяця збільшення посадового окладу.

Відтак, апеляційний суд погоджується з доводами відповідача, що він за період з 01.01.2017 по 28.02.2018 правомірно здійснював нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення з урахуванням базового місяця - січень 2017 року.

Таким чином, підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо проведення перерахунку, нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 28.02.2018, із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації (базового місяця) - січень 2008 року, відсутні.

При цьому позивач не навів жодних доводів та не надав доказів того, що сума нарахованої індексації в період з січня 2017 року по 28.02.2018 не відповідає вимогам Порядку №1078.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» та зобов`язання здійснити перерахунок (з урахуванням раніше виплачених сум) та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 13.04.2017 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» та зобов`язання здійснити перерахунок (з урахуванням раніше виплачених сум) та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 07.02.2019 з врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078, колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено, що згідно з довідками Чернігівського слідчого ізолятора від 18.06.2025 № 16 про нарахування грошового забезпечення за період з січня 2018 по грудень 2018 (а.с. 107) та від 18.06.2025 № 17 про нараховані та сплачені суми грошового забезпечення в період з 01 січня по 07 лютого 2019 (а.с. 108):

- за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалася;

- за період з 01.12.2018 по 07.02.2019 індексація нараховувалась та виплачувалась.

У відзиві на позовну заяву представник Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» зазначав, що розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 проводився з урахуванням базового місяця березня 2018 року за період з березня 2018 по 07.02.2019.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", згідно якої змінилось грошове забезпечення позивача.

Зазначена постанова набрала чинності з 01.03.2018.

Відтак, березень 2018 в контексті застосування у спірних правовідносинах норми абзацу першого пункту 5 Порядку № 1078 є місяцем підвищення доходів позивача. Вказана обставина сторонами у справі не заперечується.

Згідно із абзацом другим пункту п`ятого Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці 1 цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується, як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Тобто норми абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, поточної та індексації-різниці.

Верховний Суд, зокрема у постанові від 23.03.2023 № 400/3826/21, дійшов висновку, що для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 суд повинен встановити:

розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);

суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Із довідок Чернігівського слідчого ізолятора від 18.06.2025 № 16 про нарахування грошового забезпечення за період з січня 2018 по грудень 2018 (а.с. 107) та від 18.06.2025 № 17 про нараховані та сплачені суми грошового забезпечення в період з 01 січня по 07 лютого 2019 (а.с. 108) слідує, що грошове забезпечення позивача за березень 2018 року склало : 4 425.00 грн, а за лютий 2018 року : 5 199.06 грн (за вирахуванням виплати матеріальної допомоги 1 080.00 грн та святкових 143.62 грн, оскільки вказані виплати не носять постійний характер, а тому відсутні підстави враховувати їх до грошового забезпечення позивача), при цьому посадовий оклад у березні 2018 року (2 730.00 грн) підвищився у порівнянні з посадовим окладом у лютому 2018 року (1 080.00 грн). Водночас, розміру підвищення доходу у позивача не було (4 425.00 грн 5 199.06 грн).

Також, для правильного вирішення спірних правовідносин слід визначити суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року, яка з урахуванням абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078, вираховується у спосіб множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділеного на 100 відсотків.

Актуальний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», становив 1 762.00 гривні.

Разом з цим, за нормативними правилами, які визначають проведення індексації доходів, розрахунок індексу наростаючим підсумком починається з наступного після перевищення порога місяця до чергового перевищення.

При кожному наступному перевищенні порога індексації приріст рахуватиметься за формулою:

ПІСЦн = ІСЦ1 х ІСЦ 2 х … - 100 %, де:

ПІСЦн - приріст індексу споживчих цін, %;

ІСЦ1 - перевищення індексу споживчих цін уперше (розраховується наростаючим підсумком), %;

ІСЦ2 - перевищення індексу споживчих цін удруге (розраховується наростаючим підсумком), %.

При підрахунку показника ПІСЦ необхідно враховувати, що ІСЦ розраховується наростаючим підсумком. Також кількість ІСЦ залежить від того, скільки разів було перевищено поріг індексації за розглядуваний період (звісно, не перерваний підвищенням зарплати). Наприклад, ІСЦ перевищив поріг один раз - отже слід враховувати лише ІСЦ1, двічі - ІСЦ1 та ІСЦ2, тричі ІСЦ1, ІСЦ2, ІСЦ3 тощо.

За офіційними даними Державної служби статистики України за період з січня 2017 року по березень 2018 року поріг індексації не перевищував 103 %, а саме:

січень 2017 року - 101,10%; лютий 2017 року - 101,00%; березень 2017 року - 101,80 %; квітень 2017 року - 100,90 %; травень 2017 року - 101,30 %; червень 2017 року - 101,60 %; липень 2017 року - 100,20 %; серпень 2017 року - 99,90 %; вересень 2017 року - 102,00 %; жовтень 2017 року - 101,20 %; листопад 2017 року - 100,90 %; грудень 2017 року - 101,00 %; січень 2018 року - 101,50 %; лютий 2018 року - 100,90 %, березень 2018 року - 101,10 %.

Як видно, жодного місяця індекс споживчих цін не перевищив поріг 103%. Отже, за вказаний період поріг індексації не перевищувався жодного разу.

Відтак величина приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року складала 0%.

З урахуванням вищевикладеного, сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року складала 1762 грн.*0% = 0 грн.

Оскільки в березні 2018 року підвищення доходу позивача не відбулося та з врахуванням того, що сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року складала = 0 грн, позивач не має права на отримання щомісячної індексації - різниці за період з 01.03.2018 року по 07.02.2019 року включно.

Крім того, у період з 01.03.2018 по 30.11.2018 грошове забезпечення індексації не підлягало, оскільки лише у жовтні 2018 року відбулося досягнення порогового значення інфляції в розмірі 103 %.

Так, у жовтні 2018 року поріг величини індексу споживчих цін перевищив поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно з пунктом 1-1 Порядку №1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді 2018 року, то нарахування індексації позивачу було з грудня 2018 року відповідно до вимог абзацу першого п.1-1 Порядку № 1078, що підтверджується довідками від 18.06.2025 № 16 та № 17.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» та зобов`язання здійснити перерахунок (з урахуванням раніше виплачених сум) та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 07.02.2019 з врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги щодо зобов`язання відповідачів нарахувати та виплати на користь позивача компенсації втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2017 по 07.02.2019 за весь час затримки виплати, задоволенню не підлягають з огляду на те, що за відповідні періоди відповідачами не порушено право позивача на отримання індексації грошового забезпечення.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 за весь час затримки виплати, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про їх передчасність, виходячи з наступного.

Пунктом 4 Порядку № 1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі Закон України № 2050-ІІІ) компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у Законі України № 2050-ІІІ слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно зі ст. 3 Закону України № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до ст. 4 Закону України № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Судовий аналіз вище зазначених норм дає підстави для висновку, що індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства.

Використане у статті 3 Закону України № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону України № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Колегія суддів зазначає, що у постановах Верховного Суду від 29.03.2023 у справі № 120/9475/21-а, від 20.12.2024 у справі № 440/6875/24 сформована правова позицію, яка є усталеною та відповідно до якої право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені. Нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи та пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку з метою належного способу захисту порушеного права слід зобов`язати Державну установу «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі № 620/5139/24 від 10.06.2024 є не обґрунтованим. Дане судове рішення не є рішенням, яке є обов`язковим до врахування, та таким що має преюдиційне значення для вирішення справи в розумінні положень ч. 5 ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу позивача слід задовольнити частково, з частковим скасуванням рішення суду.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної установи "Полтавська установа виконання покарань (№ 23)" залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2025 по справі № 440/7208/25 скасувати в частині відмови у задоволенні позову щодо зобов`язання Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 за весь час затримки виплати.

Прийняти в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати Державну установу «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2025 по справі № 440/7208/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий І.М. Ральченко