Справа № 640/12439/21
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 р. № 640/12439/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія Груп КВ" (65012, Одеська обл., м. Одеса, вул. Канатна, буд. 77, офіс 502, ) до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП: 44116011) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №98480414 від 02.12.2020 р., прийняте Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.05.2024 було відкрито провадження в адміністративній справі.

На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, до Харківського окружного адміністративного суду, згідно супровідного листа № 01-19/1430/25 від 31.01.2025, передано 742 (сімсот сорок дві) судові справи згідно з актом приймання-передачі від 31.01.2025.

Відповідно до статті 31 КАС України здійснено повторний розподіл автоматизованою системою документообігу суду адміністративної справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2025 вказана справа передана на розгляд судді Полях Н.А.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах він діяв згідно чинного законодавства.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у м. Києві було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "ЕНЕРГІЯ ГРУП КВ" (податковий номер - 43562855) за серпень 2020 року, за результатами якої складено акт від 21.10.2020 № 206/26-15-04-14-20/43562855.

Згідно висновків акту перевірки встановлено порушення: п. п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України, що призвело до заниження позитивних нарахувань, які підлягають сплаті до бюджету на суму ПДВ 140 852 гривень.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №98480414 від 02.12.2020.

Позивач, не погодившись із прийнятим відповідачем рішенням, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Об`єктом камеральної перевірки є виключно дані, які знаходяться в розпорядженні податкового органу, будь-які інші дані не можуть бути предметом дослідження податковим органом.

В силу приписів пункту 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Отже, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. При цьому будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично є юридичним фактом для перевірки її достовірності. Наведене свідчить про обов`язковий характер камеральної перевірки, яка проводиться у випадку подання платником звітних документів до контролюючого органу. А відтак, камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету. Перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

З матеріалів справи судом встановлено, що ГУ ДПС у м. Києві на підставі п.200.10 ст. 200, п.п.75.1.1 п. 75.1 статті 75 та у порядку статті 76 Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями від 02.12.2010 року № 2755-VI проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за серпень 2020 року (реєстраційний № від 21.09.2020) ТОВ «Енергія Груп КВ» (код за ЄРПОУ 43562855).

За результатами камеральної перевірки складено акт про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Енергія Груп КВ» за серпень 2020 року від 21.10.2020 року №206/26-15-04-14-20/43562855.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Енергія Груп КВ» вимог п. 198.6 ст. 198, Податкового кодексу України, в результаті чого, що призвело до заниження позитивних нарахувань, які підлягають сплаті до бюджету на суму ПДВ 140 852 грн.

В ході камеральної перевірки встановлено, що платником ТОВ «Енергія Груп КВ () в додатку 5 у розділі II «податковий кредит» в декларації з податку на додану вартість за серпень 2020 року по контрагенту ТОВ «СПГАЗ» (), зазначено суму ПДВ у розмірі 189 166,67 грн.

За даними ЄРПН постачальником ТОВ «СПГАЗ» () зареєстровано податкові накладні по взаємовідносинам з ТОВ «Енергія Груп КВ» (код за ЄРПОУ 43562855), які виписані у серпні 2020 року на загальну суму ПДВ 140 852,2 грн.

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДПС у м. Києві складено податкове повідомлення-рішення 02.12.2020 №98480414 на 176065 грн.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України (пункт 201.10 статті 201 ПК України).

Згідно з п. п. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України, Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Відповідно до абз. 1, 5, 14 п. 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Отже, аналіз змісту вищенаведених норм дає підстави для висновку, що штрафні (фінансові) санкції, згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, можуть бути застосовані лише у разі, якщо платник податків - продавець товарів/послуг був зобов`язаний, відповідно до вимог ПК України, скласти та зареєструвати податкову накладну у зв`язку з настанням однієї з подій: постачання товарів/послуг або надходження коштів від покупця як авансу.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 26.06.2018р. у справі № №813/4556/16, адміністративне провадження №К/9901/42153/18.

Водночас, згідно з п. 201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Так, положеннями п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, встановленому цим пунктом (від 10 до 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, в залежності від тривалості порушення).

Системний аналіз норм ст. 201, п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України дає підстави для висновку, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування (1) або які оподатковуються за нульовою ставкою (2).

При цьому, п. 198.6 ст.198 ПКУ визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст.201 ПКУ.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної / розрахунку коригування.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з п. 201.16 ст. 201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з пп. 201.16.4 п. 201.16 ст. 201 ПКУ.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних / розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні / розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з п. 201.16 ст. 201 ПКУ перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з пп. 201.16.4 п. 201.16 ст. 201 ПКУ.

Згідно до п. 123.1 ст. 123 ПК України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Як убачається з наявних у матеріалах справи доказів, за результатами камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «Енергія Груп КВ» за серпень 2020 року контролюючим органом встановлено, що в податковій декларації з ПДВ та додатку 5 до неї (розділ II «Податковий кредит») позивачем по контрагенту ТОВ «СПГАЗ» відображено суму податку на додану вартість у розмірі 189 166,67 грн, тоді як за даними Єдиного реєстру податкових накладних сума ПДВ за податковими накладними, складеними ТОВ «СПГАЗ» на адресу позивача за операціями серпня 2020 року, складає 140 852,20 грн.

У зв`язку з цим контролюючим органом зроблено висновок про порушення позивачем вимог п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження позитивних нарахувань, які підлягають сплаті до бюджету, на суму ПДВ 140 852 грн, та, відповідно, на підставі п.123.1 ст.123 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 140 852 грн та застосовано штраф у розмірі 25 % від донарахованої суми, що становить 35 213 грн. Загальна сума грошових зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням №98480414 від 02.12.2020 складає 176 065 грн.

Позивач в адміністративному позові обґрунтовує свої вимоги тим, що 15.02.2021 Товариством подано уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з ПДВ за серпень та вересень 2020 року, в яких відкориговано показники. Податкові зобов`язання за вересень 2020 року та нарахований самостійно штраф були сплачені, що підтверджується платіжними дорученнями. Позивач вважає, що за даними поданих уточнюючих розрахунків та додатків до них (розшифровок податкового кредиту в розрізі контрагентів) відсутнє заниження позитивних нарахувань на суму 140 852,20 грн. У зв`язку з цим, на думку позивача, відсутні підстави для застосування до нього штрафних санкцій, передбачених абз.2 п.123.1 ст.123 ПК України, а спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним.

Оцінюючи наведені доводи, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені (нараховані), зокрема, у зв`язку з придбанням товарів/послуг, за умови їх підтвердження належним чином оформленими та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними або іншими документами, визначеними ст.201 ПК України.

Як зазначалося, згідно п. 198.6 ст.198 ПК України передбачено, що: не відносяться до податкового кредиту суми податку, не підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними/розрахунками коригування чи митними деклараціями.

Суд зазначає, що у разі коли на момент перевірки суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими такими документами, платник податку несе відповідальність відповідно до ПК України.

Суми податку за податковими накладними, зареєстрованими в ЄРПН з порушенням строків, включаються до податкового кредиту за той звітний період, в якому такі податкові накладні зареєстровані, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати їх складення.

Отже, обов`язковою умовою формування податкового кредиту в конкретному звітному періоді є наявність на цей момент зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної.

У випадку відсутності такої реєстрації платник податку не має права включати відповідні суми ПДВ до складу податкового кредиту такого періоду, а може реалізувати це право лише у тому звітному періоді, в якому податкову накладну фактично зареєстровано, в межах 365-денного строку.

З матеріалів справи вбачається, що саме на цій підставі відповідач дійшов висновку про завищення позивачем податкового кредиту за серпень 2020 року за операціями з ТОВ «СПГАЗ» та, як наслідок, про заниження позитивного значення, яке підлягає сплаті до бюджету на суму 140 852 грн.

Позивач у позовній заяві не заперечує самого факту відображення у декларації за серпень 2020 року сум ПДВ по контрагенту ТОВ «СПГАЗ» у розмірі, більшому, ніж це випливає з даних ЄРПН, а свої заперечення зосереджує на подальшому поданні уточнюючих розрахунків та сплаті податкових зобов`язань у наступних періодах.

Разом з тим, як убачається із наведених вище норм Податкового кодексу України, подання платником податків уточнюючих розрахунків за наступні податкові періоди та сплата податкових зобов`язань і штрафів не змінює правової оцінки дій платника у спірному періоді, якщо в цьому періоді податковий кредит був сформований без наявних на той момент зареєстрованих податкових накладних.

Таким чином, виправлення позивачем помилки у податковій звітності та здійснення сплати відповідних сум до бюджету свідчить про реалізацію ним права на самостійне виправлення помилок за ст.50 ПК України, але не спростовує факту первісного завищення податкового кредиту у серпні 2020 року, встановленого за результатами камеральної перевірки.

Суд також звертає увагу, що позивач у своїх доводах фактично зосереджується на відсутності заниження позитивних нарахувань за даними уточнюючих розрахунків за серпень та вересень 2020 року, однак позивачем до матеріалів справи не надано доказів на підтвердження того, що у серпні 2020 року спірні податкові накладні ТОВ «СПГАЗ» були зареєстровані в ЄРПН у повному обсязі на суму 189 166,67 грн або що дані, використані контролюючим органом з інформаційних систем ДПС та ЄРПН щодо суми 140 852,20 грн, є помилковими чи неповними.

Доказів на підтвердження невірного здійснення співставлення даних декларації та ЄРПН матеріали справи також не містять.

Суд зауважує, що у відсутності таких доказів, висновки контролюючого органу про завищення податкового кредиту у серпні 2020 року на суму 140 852 грн залишаються належним чином не спростованими.

Посилання позивача на те, що за результатами поданих уточнюючих розрахунків та додатків до них відсутнє заниження позитивних нарахувань, суд оцінює критично, оскільки такі твердження стосуються вже скоригованих показників податкової звітності за серпень і вересень 2020 року станом на лютий 2021 року, а не фактичного стану розрахунків платника з бюджетом на момент подання декларації за серпень 2020 року та проведення камеральної перевірки.

При цьому подання уточнюючих розрахунків не надає платнику податків права заднім числом легалізувати податковий кредит у періоді, коли відсутні підстави для його формування відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України.

Суд також враховує, що відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень обов`язок доведення правомірності свого рішення покладається на відповідача. В даній справі відповідач надав акт камеральної перевірки, з якого вбачається розбіжність між сумами ПДВ, задекларованими позивачем у складі податкового кредиту за серпень 2020 року по контрагенту ТОВ «СПГАЗ», та даними Єдиного реєстру податкових накладних, а також обґрунтування застосування норм п.198.6 ст.198, п.123.1 ст.123 ПК України.

Натомість, позивачем до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження реєстрації відповідних податкових накладних у періоді серпня 2020 року. Разом з тим, позивач у позові обмежився загальними посиланнями на подальше подання уточнюючих розрахунків та сплату податкових зобов`язань і штрафу, що, як зазначалося вище, не впливає на факт первісного формування податкового кредиту.

Доводи позивача, викладені у позовній заяві щодо відсутності підстав для застосування до нього штрафних санкцій за п.123.1 ст.123 ПК України у зв`язку із самостійним виправленням помилок, суд також вважає безпідставними, оскільки вказана норма передбачає відповідальність платника у разі, якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання або зменшує від`ємне значення суми ПДВ, що і мало місце в даному випадку.

Подання позивачем уточнюючих розрахунків та сплати ним відповідних сум до бюджету не позбавляє контролюючий орган права на застосування штрафу, передбаченого п.123.1 ст.123 ПК України, у разі встановлення за результатами перевірки завищення податкового кредиту в спірному періоді.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач діяв у межах наданих йому повноважень, у спосіб та в порядку, визначених Податковим кодексом України, а висновки, викладені в акті камеральної перевірки та покладені в основу спірного податкового повідомлення-рішення, є обґрунтованими та підтверджуються наявними у справі доказами.

Підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №98480414 від 02.12.2020 суд не вбачає.

Одночасно, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія Груп КВ" (65012, Одеська обл., м. Одеса, вул. Канатна, буд. 77, офіс 502, ) до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП: 44116011) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01 грудня 2025 року.

Суддя Н.А. Полях