Справа № 380/13396/25
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 рокусправа № 380/13396/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грень Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі Позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі Відповідач), в якій Позивач просить:

-визнати протиправним та скасувати рішення № 93 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 03.01.2024 року про відмову в перерахунку пенсії;

-зобов`язати Відповідача прийняти нове рішення, в якому провести перерахунок пенсії за віком, збільшивши розмір пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад 10 років (для громадян, які працювали за списком № 1), але не вище 85 відсотків заробітку, на підставі ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХII та здійснити щомісячну виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, на підставі ст. 51 Закону України №796-XII за заявою від 01.05.2023 року;

-зобов`язати Відповідача виплатити недоплачену пенсію в сумі 146 886,14 грн за період з 01.05.2023 р. по 30.06.2025 р.;

-стягнути з Відповідача моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що є дружиною померлого громадянина з числа ліквідаторів аварії на ЧАЕС (категорія 1), смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, та має право на перерахунок пенсії відповідно до ст. ст. 51, 56 Закону України № 796-ХІІ. На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.09.2023 у справі № 380/15659/23 Відповідач розглянув заяву Позивача, однак рішенням від 03.01.2024 № 93 відмовив у здійсненні такого перерахунку, посилаючись на те, що Позивач отримує пенсію згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а норми Закону № 796-ХІІ застосовуються лише при призначенні пенсії на умовах цього спеціального Закону. Позивач вважає таку відмову протиправною.

Ухвалою суду від 07.07.2025 позовну заяву залишено без руху.

Від позивача на адресу суду надійшло клопотання на виконання вимог ухвали (вх,60593 від 24.07.2025).

Ухвалою від 24.07.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив (вх.№14701ел від 13.08.2025). У відзиві представник Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вказує, що позивач отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV). На думку пенсійного органу, норми частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII (далі Закон № 796-XII) щодо збільшення розміру пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад встановлений стаж застосовуються виключно при призначенні пенсій саме за цим спеціальним Законом № 796-XII, або у разі переведення на пенсію за цим Законом.

Крім того, Відповідач посилається на зміни, внесені Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII, яким частину 2 статті 56 Закону № 796-XII доповнено словами «у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"». Оскільки пенсія Позивача розрахована за іншою методикою, Відповідач вважає, що правових підстав для застосування пільгового розрахунку немає. Щодо виплати додаткової пенсії за шкоду здоров`ю згідно ст. 51 Закону № 796-XII, відповідач вказує, що діяв у межах чинного законодавства та наявних бюджетних асигнувань. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 4) та статус дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, що підтверджується копіями відповідних посвідчень.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.09.2023 року у справі №380/15659/23 зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області повторно розглянути заяву Позивача від 01.05.2023 року про перерахунок пенсії.

На виконання вказаного рішення суду Відповідачем прийнято рішення № 93 від 03.01.2024, яким відмовлено у перерахунку пенсії згідно зі ст. 51, ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII. Відмова мотивована тим, що пенсія Позивачу призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а умови ст. 56 Закону № 796-XII застосовуються лише до пенсій, призначених за цим спеціальним законом.

Позивач не погоджується із прийнятим рішенням відтак звернулась із цим позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом

Спеціальним законом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII (далі Закон № 796-XII).

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1 процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Судом встановлено, що Позивач є вдовою учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, має відповідне посвідчення.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 17.04.2018 у справі № 565/1270/17, згідно з якою особа, яка має статус дружини померлого ліквідатора аварії на ЧАЕС, має право на призначення (перерахунок) пенсії із застосуванням норм Закону № 796-XII, якщо це є більш вигідним для неї, ніж отримання пенсії на загальних підставах.

Посилання Відповідача на те, що Позивач отримує пенсію за нормами Закону № 1058-IV, не є підставою для відмови у реалізації права на соціальний захист у підвищеному розмірі, гарантованому спеціальним Законом № 796-XII.

Щодо вимоги про виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, згідно зі ст. 51 Закону № 796-XII, суд зазначає, що Позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4. Згідно зі ст. 51 Закону № 796-XII особам, віднесеним до категорій 2, 3, 4 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, оскаржуване рішення Відповідача від 03.01.2024 є протиправним, оскільки позбавляє Позивача права на належне пенсійне забезпечення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання виплатити недоплачену пенсію у конкретній сумі 146 886,14 грн, суд зазначає таке.

Суд не підміняє державний орган, уповноважений на виконання функцій з призначення та перерахунку пенсій. Розрахунок конкретної суми заборгованості входить до дискреційних повноважень пенсійного органу, які реалізуються під час виконання судового рішення. Суд не володіє повним обсягом первинних документів (справки про заробітну плату, дані персоніфікованого обліку за всі періоди тощо) для здійснення точного арифметичного розрахунку. Належним способом захисту в цій частині є зобов`язання Відповідача здійснити нарахування та виплату з урахуванням висновків суду. Тому у задоволенні вимоги про стягнення конкретної суми слід відмовити.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000 грн., суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Позивачем надано медичні виписки про стан здоров`я. Однак, сам факт наявності захворювань та перенесених операцій, а також факт порушення прав пенсійним органом, автоматично не свідчить про те, що саме дії Відповідача стали безпосередньою причиною погіршення здоров`я у заявленому обсязі. Позивачем не надано достатніх доказів причинно-наслідкового зв`язку між рішенням Відповідача від 03.01.2024 та погіршенням стану здоров`я, яке б оцінювалося у 50 000 грн. Виходячи з принципу змагальності, у цій частині позову слід відмовити.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту шляхом зобов`язання відповідача вчинити дії, варто зважати на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні ст.13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

На підставі аналізу наведених вище норм з метою ефективного захисту порушених прав позивача суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача шляхом протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 93 від 03.01.2024 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.05.2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши розмір пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 10 років (як особі, що працювала за Списком №1), але не вище 85% заробітку, а також нарахувати та виплачувати щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до статті 51 вказаного Закону, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Даючи оцінку діям відповідача, які зумовили звернення позивача до суду з цим позовом, суд дійшов висновку, що дії відповідача в цілому не відповідають визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах та порушують право позивача на отримання пенсії у належному розмірі, тому такі дії слід визнати протиправними, задовольнивши позовні вимоги в частині їх оскарження.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно із частиною першою статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або повністю.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд висновує про часткове задоволення позову повністю.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, такий нею фактично не сплачений, відтак судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

у х в а л и в:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) задовольнити частково.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 93 від 03.01.2024 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

3Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області () здійснити з 01.05.2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП [вставити, якщо є, або залишити пропуск]) відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 10 років (для громадян, які працювали за списком № 1), але не вище 85% заробітку, а також нарахування та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст. 51 Закону України № 796-XII, з урахуванням раніше виплачених сум.

4.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5.Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Грень Наталія Михайлівна