Справа № 320/51934/24
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року м. Київ справа №320/51934/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті пенсії за віком без урахування заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.12.2005 по 31.12.2010 та з 01.04.2016 по 28.02.2019 відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 18.01.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням коефіцієнта заробітної плати 4,31622 без урахування заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.12.2005 по 31.12.2010 та з 01.04.2016 по 28.02.2019 відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 18.01.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно застосува неправильний показник індивідуального коефіцієнта заробітної плати, у зв?язку з тим, що для його розрахунку було неправомірно враховано періоди, протягом яких Позивач не отримував заробітної плати та не сплачував страхові внески (з 01.12.2005 по 31.12.2010 та з 01.04.2016 по 28.02.2019). Таким чином, замість належного коефіцієнту 4,31622 було застосовано помилковий коефіцієнт 0,36500 (після оптимізації).

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Відповідач надіслав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі Закон № 1058-IV) від 09.07.2003 № 1058-ІV.

20.08.2024 Позивач звернувся до Відповідача із заявою, у якій просив здійснити перерахунок пенсії із зарахуванням періодів з 01.12.2005 по 31.12.2010 та з 01.04.2016 по 28.02.2019 до страхового стажу та із виключенням заробітної плати за період з 01.12.2005 по 31.12.2010 та з 01.04.2016 по 28.02.2019, починаючи з 18.01.2024.

Відповідач у відповідь на вищезазначену заяву листом від 25.09.2024 № 6778-27882/Р-02/8-1000/24, повідомив про те, що заробітна плата Позивача визначена за період з 01.07.2000 по 29.02.2024 (270 місяців), при цьому заробіток за період з 01.12.2005 по 31.12.2010 та з 01.04.2016 по 29.02.2019 внесено без сум заробітної плати, за відсутності відомостей про нараховану заробітну плату в системі персоніфікованого обліку. Таким чином, Відповідач вважає, що пенсію призначено та перераховано згідно чинного законодавства.

Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим звернулась до суду з зазначеним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною першою статті 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (надалі Закон № 1788-ХІІ), що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений (надалі - Порядок № 637).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту «а» абзацу 3 частини першої статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 11 Закону № 1058-ІV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб-підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 07.06.2018 № 2449-VIII «Про дипломатичну службу» (надалі Закон № 2449-VIII) дипломатична служба - це державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності посадових осіб дипломатичної служби, пов`язаній з реалізацією зовнішньої політики України, захистом національних інтересів України у сфері міжнародних відносин, а також прав та інтересів громадян і юридичних осіб України за кордоном.

За змістом частини першої-другої статті 37 Закону № 2449-VIII держава сприяє створенню умов для працевлаштування іншого з подружжя під час перебування за кордоном за місцем довготермінового відрядження працівника дипломатичної служби.

Час перебування за кордоном іншого з подружжя, який не працював під час перебування за кордоном за місцем довготермінового відрядження працівника дипломатичної служби, зараховується до страхового стажу.

Порядок нарахування страхового стажу та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування для іншого з подружжя, який не працював під час перебування за кордоном за місцем довготермінового відрядження працівника дипломатичної служби, визначається законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Згаданими нормами визначено спеціальне правило, яке є однією з гарантій працівників дипломатичної служби та яке розповсюджується на подружжя такого працівника.

При цьому, основним документом, який містить відомості про страховий стаж особи, є трудова книжка.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 зазначені наступні періоди страхового стажу:

- з 03.12.2005 по 18.12.2010 - перебувала у довгостроковому відрядженні з чоловіком ОСОБА_2 у Посольстві Україні в Південно-Африканській Республіці;

- з 03.12.2015 по 10.04.2021 - перебувала у довгостроковому відрядженні з чоловіком ОСОБА_2 у Посольстві Україні в Об?єднаних Арабських Еміратах.

Вищезазначені періоди додатково підтверджується довідкою Міністерства закордонних справ України від 04.09.2023 № 201/201-919-83625-ВН.

Також у довідці Військової частини НОМЕР_3 від 01.09.2023 № 222/7/472 зазначено, що ОСОБА_1 з 03.12.2005 по 18.12.2010 та з 03.12.2015 по 10.04.2021 перебувала у довгостроковому відрядженні з чоловіком ОСОБА_2 , мала спеціальність «Економіка праці» та не працювала з 03.12.2005 по 18.12.2010, з 03.12.2015 по 10.04.2021 у зв?язку з неможливістю працевлаштування за даною спеціальністю.

Харківський окружний адміністративний суд у своєму рішенні від 27.05.2024 у справі № 520/10670/24 зазначив, що записами у копії приєднаної до справи трудової книжки Позивача та іншими поданими до суду копіями документів підтверджено право Позивача на віднесення до страхового стажу періоду 03.12.2005 по 18.12.2010 та періоду 03.12.2015 по 10.04.2021 як у порядку статті 37 Закону України від 20.09.2001 № 2728-ІІІ «Про дипломатичну службу», статті 37 Закону України від 11.01.2011р. № 2911-VI «Про внесення змін до Закону України «Про дипломатичну службу»», статті 37. № 2449-VІІІ, так і у порядку пункту з частини третьої статті 56 Закону №1788-ХІІ, котрі є спеціальними нормами права порівняно з частини першої статті 24 Закону № 1058-ІV.

Також Харківський окружний адміністративний суд зважає, що згідно з відомостями довідки форми ОК-5 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за заявника з березня 2019 року до квітня 2021 року Військовою частиною НОМЕР_3 сплачувались страхові внески.

Таким чином, оскільки трудова книжка Позивача та додаткові документи містять всі необхідні записи про проживання дружини військовослужбовця з чоловіком у місцевостях, де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю за період 03.12.2005 по 18.12.2010 та за період 03.12.2015 по 10.04.2021 та враховуючи сплату страхових внесків з березня 2019 року до квітня 2021 року Військовою частиною НОМЕР_3 , то використані суб?єктом владних повноважень юридичні і фактичні мотиви не можуть позбавити заявника права на соціальний захист у формі пенсійного забезпечення шляхом збільшення за рахунок окреслених проміжків часу тривалості страхового стажу.

Згідно із статтею 40 Закону №1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Враховуючи вищенаведені положення, Відповідачем було проведено оптимізацію пенсії Позивача, шляхом вилучення із розрахунку періодів з 01.01.2006 по 31.07.2009. Крім того додатково, понад 10%, виключені 41 місяць страхового стажу, в період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 та періоди під час воєнного стану.

Звертаю увагу суду на те, що відповідно до додатків до протоколу про призначення пенсії Позивача починаючи з 01.12.2005 по 31.12.2010 та з 01.04.2016 по 28.02.2019 заробіток Позивача дорівнює 0.

Відповідно до положень частини другої статті 40 Закону № 1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою, до якої враховується коефіцієнт заробітної плати.

Показник індивідуального коефіцієнта заробітку прямопропорційний розміру пенсії.

Разом з тим, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати обчислюється шляхом ділення суми заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески на суму середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески.

З вищенаведеного слідує, що індивідуальний коефіцієнт заробітної плати обчислюється лише враховуючи ті періоди, за які особа отримувала заробітну плату та сплачувала страхові внески.

Разом з тим, Відповідач оптимізував пенсію позивача виключивши ті 10% дозволених законодавством періодів, які взагалі не мав застосовувати, адже за ці періоди не було отримано суми заробітну плати, яка необхідна для обчислення індивідуального коефіцієнта заробітної плати.

Таким чином, при обчисленні пенсії позивача, відповідачем було зараховано загалом 270 місяців страхового стажу з них 96 місяців складає період з 01.12.2005 по 31.12.2010 та з 01.04.2016 по 28.02.2019 за який не було сплачено страхові внески та який взагалі не мав враховуватись для обчислення індивідуального коефіцієнта страхового стажу .

Відповідно до положень статті 1 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Таким чином, 96 місяців із загального страхового стажу 270 місяців не можна назвати страховими в розумінні статті 1 Закону № 1058.

Тому, для обчислення розміру пенсії має бути враховано лише 259 місяців страхового стажу і з цих же періодів, яким відповідають 174 місяців страхового стажу має бути обчислено індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, а не з 270 місяця, як це зробив Відповідач.

Отже, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, який був обчислений Відповідачем на основі періодів, за які Позивач не отримував заробітну плату та застосований для обчислення розміру пенсії Позивача є неправильним, та негативно впливає на розмір пенсії позивача.

Таким чином, відповідач протиправно не застосував позивачу належний коефіцієнт заробітної плати 4,31622, який розрахований з виключенням періоду з 01.12.2005 по 31.12.2010 та з 01.04.2016 по 28.02.2019, за який не було сплачено страхові внески.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Натомість, доводи та аргументи позивача, якими він обґрунтовував позовні вимоги, знайшли своє підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому позовну заяву належить задовольнити повністю.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вказане, сума судового збору в розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті пенсії за віком без урахування заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.12.2005 по 31.12.2010 та з 01.04.2016 по 28.02.2019 відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 18.01.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (код ЄДРПОУ - 22933548, вул.Саєнка Андрія, 10, м.Фастів, Київська область) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пенсії за віком із застосуванням коефіцієнта заробітної плати 4,31622 без урахування заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.12.2005 по 31.12.2010 та з 01.04.2016 по 28.02.2019 відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 18.01.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (код ЄДРПОУ - 22933548, вул.Саєнка Андрія, 10, м.Фастів, Київська область) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений ним судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.