Справа № 635/3968/25
Суддя: Даниленко Т. П.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/3968/25
Провадження № 2-а/635/136/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області в складі:

Головуючого судді Даниленко Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко В.С.,

представника відповідача Коваленко А.Г. (на відеозв`язку),

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Харківського районного суду Харківської області в режимі відеоконференції адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції № 2 (м.Люботин) ХРУП № 1 в Харківській області Багмет Максима Олександровича, Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа: Відділ поліції № 2 (Люботин) Харківського районного управління № 1 ГУНП в Харківській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

22.05.2025 через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) через свого представника адвоката Овчаренка Сергія Миколайовича (далі Овчаренко С.М.) звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора відділення поліції № 2 (м.Люботин) ХРУП № 1 в Харківській області Багмет Максима Олександровича, Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа: Відділ поліції № 2 (Люботин) Харківського районного управління № 1 ГУНП в Харківській області в якому просить скасувати постанову серія ЕНА № 4740561 від 16.05.2025 , в справі про адміністративне правопорушення, винесену ОСОБА_1 , Інспектором відділення поліції № 2 (м.Люботин) ХРУП № 1 в Харківській області старшого лейтенанта поліції Багмет Максима Олександровича та закрити провадження в справі та скасувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 тисяч 400 гривень.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що 16.05.2025 Інспектором відділення поліції № 2 (м.Люботин) ХРУП № 1 в Харківській області старшим лейтенаномт поліції Багмет Максимом Олександровичем відносно ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕНА № 4740561 від 16.05.2025. Відповідно до винесеної постанови ОСОБА_1 визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 грн. Як зазначено в постанові, 16.05.2025 року в 00:25:03 годин за адресою: с. Шерай Оленівка, вул. Райоленівська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом NAC 25 реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1а ПДР України керування транспортним засобом особою позбавлена права керування Т/З, ст.126 ч.4 КУпАП, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 тисяч 400 гривень. ОСОБА_1 пояснив, що він не порушував Правила дорожнього руху України і на підставі чого він був позбавлений права керування транспортними засобами, він в перше чує і йому ніхто не повідомляв і не ознайомлював його, та просив його ознайомити яка є підстава що він позбавлений права керування транспортними засобами, щоби її оскаржити, так як доступу до інформаційного порталу Національної поліції у позивача нема, і керував мотоциклом на підставі водійського посвідчення (ДІЯ). ОСОБА_1 управляв транспортним засобом на підставі водійського посвідчення (ДІЯ), та якому не було повідомлено належним чином, що він позбавлений права керування транспортними засобами. Отже відповідач не надав позивачу, що він був ознайомлений з підставою, що він був позбавлений права керування транспортними засобами, та для її оскарження. Незважаючи на законні заперечення, Інспектор відділення поліції № 2 (м.Люботин) ХРУП № 1 в Харківській області старший лейтенант поліції Багмет Максим Олександрович, мотивуючи порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, склав відносно позивача постанову про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Постанова про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей, які б вказували на наявність умислу ОСОБА_1 на вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, а саме про те, що ОСОБА_1 знав, що він позбавлений права керування транспортними засобами, та отримував якісь документи, від так він не мав можливості оскаржити їх у встановленому законом порядку. Вважає, що дії Інспектора відділення поліції № 2 (м.Люботин) ХРУП № 1 в Харківській області старшого лейтенанта поліції Багмет Максима Олександровича протиправними, а постанова про вчинення їм адміністративного правопорушення є незаконною.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26.05.2025 відкрито провадження у справі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсуніть, позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Овчаренко С.М. в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив проводити судове засідання без його участі та участі позивача, позов підтримав.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Харківській області в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважала їх необґрунтованими, просила відмовити у позові повністю.

Відповідач Інспектор відділення поліції № 2 (м.Люботин) ХРУП № 1 в Харківській області старшого лейтенанта поліції Багмет М.О. та третя особа - Відділ поліції № 2 (Люботин) Харківського районного управління № 1 ГУНП в Харківській області в судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином, причин неявки суд не повідомили.

Представник Головного управління Національної поліції в Харківській області через систему «Електронний суд» подала до суду відзив на позов з викладенням своєї позиції по суті предмету позову з посиланням на норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки оскаржувана постанова винесена у межах повноважень відповідача в порядку та у спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин справи.

У відзиві зокрема зазначено, що 16.05.2025 інспектором відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Багмет Максимом Олексійовичем відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4740561, відповідно до якої останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. З матеріалів справи вбачається, що під час перевірки документів інспектором відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Багмет Максимом Олексійовичем було виявлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, на підставі чого складено оскаржувану постанову. Відповідно до змісту постанови серії ОСОБА_1 16.05.2025 о 00:25 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, чим порушив п.2.1.а.ПДР Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом. Не погоджуючись з винесеною постановою ОСОБА_1 звернувся до Харківського районного суду Харківської області із адміністративним позовом до інспектора відділення поліції № 2 ХРУП № 1 в Харківській області Багмета Максима Олександровича, Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа: відділення поліції № 2 Харківського районного управління № 1 ГУНП в Харківській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі. Встановлено, що Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 16.05.2025 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами. 16.05.2025 о 00:25 за адресою: с. Рай-Оленівка, вул. Райоленівська, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом NAC 25, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції у період дії комендантської години. На підставі положень ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», зокрема пунктів 5) та 6), уповноважені органи мають право встановлювати комендантську годину, а також обмеження свободи пересування осіб і транспорту. Відповідно до зазначеного, на території України, зокрема Харківської області, діє комендантська година, під час якої заборонено перебування на вулиці, в громадських місцях без відповідних перепусток та посвідчень, що і стало підставою зупинки та перевірки документів у позивача. Факт керування Позивачем зафіксовано на службовий портативний відеореєстратор (відеозаписи додаються), з якого вбачається, що до Головка Д.М., як до водія NAC 25, реєстраційний номер НОМЕР_1 підійшов поліцейський, та повідомив останнього, що ведеться фото-, відеофіксація відповідно до ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію». Таким чином, твердження Позивача: «Докази, що підтверджують дані обставини, відповідно до постанови надані не були» є безпідставними та спростовуються, оскільки Позивач був своєчасно та належним чином повідомлений про відеофіксацію всіх обставин правопорушення. Надані відеозаписи є належними та допустимими доказами у справі, які підтверджують обставини адміністративного правопорушення. Під час перевірки виявлено, що водій перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчив характерний запах алкоголю з порожнини рота та що стало підставою для складання протоколу згідно зі ст. 130 КУпАП. Додатково на законну вимогу працівників поліції надати документи, що дають право на керування транспортним засобом, він відмовився. У подальшому, під час перевірки на службовому планшеті в базі інформаційно комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», поліцейськими було встановлено, що Позивач на момент зупинки був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 3 роки на підставі постанови Харківського апеляційного суду від 29.05.2024 у справі № 646/8153/23. Постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова було оскаржено позивачем в апеляційному порядку. 29.05.2024 апеляційну скаргу задоволено частково: покарання щодо позбавлення права керування транспортними засобами зменшено до 3 років. Водночас, в решті частин, постанову суду першої інстанції залишено без змін. Отже, на момент зупинки транспортного засобу (16.05.2025) відносно ОСОБА_1 вже була винесена постанова суду, якою останнього позбавлено права керування транспортними засобами строком на три роки , та яка набрала законної сили 29.05.2024, тому дії поліцейського є законними та жодним чином не суперечать чинному законодавству. Твердження Позивача про те, що він не був належним чином повідомлений про позбавлення його права керування транспортними засобами, є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності. Згідно з наявними матеріалами, Позивач особисто оскаржував постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.02.2024 у справі № 646/8153/23, якою його було позбавлено права керування транспортними засобами строком на 5 років. Отже, позивач був повністю обізнаний із наявністю судового рішення, самостійно реалізував право на його оскарження, а тому не може стверджувати, що не був повідомлений про позбавлення права керування. Твердження про те, що Позивач продовжував керувати транспортним засобом на підставі цифрового водійського посвідчення у застосунку «Дія», не скасовує юридичної сили судового рішення про позбавлення такого права. Факт наявності посвідчення у застосунку не є доказом чинності права на керування. Крім того, Позивач не надав жодних доказів на підтвердження своїх тверджень щодо користування водійським посвідченням у застосунку «Дія». Під час зупинки транспортного засобу він не пред`явив посвідчення, а також не надав підтвердження його наявності в додатках до позовної заяви. Також слід зазначити, що Позивач не надав жодного доказу, який би спростовував позбавлення його права керування транспортними засобами. Постанова Харківського апеляційного суду набрала чинності негайно з моменту проголошення, а отже, є остаточною та не підлягає подальшому оскарженню, що свідчить про законність і чинність постанови про позбавлення права керування на момент зупинки позивача працівниками поліції. Таким чином, обставини, викладені в оскаржуваній постанові про те, що ОСОБА_1 не мав права керування транспортним засобом, оскільки був позбавлений права керування, є обґрунтованими та не суперечать матеріалам справи. Поліцейським під час перевірки документів, встановлений факт адміністративного правопорушення передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП, оскільки він вже на той момент за постановою суду позивач був позбавлений права керування транспортним засобом. Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення як, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частина четверта статті 126). Окрім того, пунктами 8, 11 частини 1 статті 23 Закону України " Про Національну поліцію" передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Розгляд справи зафіксовано портативний відеореєстратор поліцейського (відеозаписи додаються ), з якого вбачається наступне. Так, поліцейський в порядку передбаченому статтями 276, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення розпочав розгляд справи, при цьому роз`яснив позивачу про підставу зупинки, про порушенням ним правил дорожнього руху. Окрім того поліцейський роз`яснив права та обов`язки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і які передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, строк оскарження постанови відповідно до статті 289 КУпАП, про що мається підпис Позивача на постанові, вручивши копію постанови останньому, про що також мається підпис. Окрім того, поліцейськими було запропоновано Позивачу надати будь-які заяви чи клопотання, на що він написав письмові пояснення, які долучено до матеріалів справи за статтею 130 КУпАП. Щодо факту правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП ОСОБА_1 позивач жодних заперечень не висловлював та пояснень не надавав. Поліцейський діяв правомірно в межах діючого законодавства, а тому підстав для скасування постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не вбачається. Відповідно до пункту 1 Розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП, настає в разі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами та тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже, застосування до ОСОБА_1 санкцій частини 4 статті 126 КУпАП в обставинах, викладених в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4740561 від 16.05.2025 є законним, а тому підстав для скасування постанови про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності не вбачається. Таким чином, відповідно до вищевказаних вимог чинного законодавства, поліцейський, розглянувши справу у відповідності до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 2 розділу III Інструкції та з урахуванням частини 2 статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись статтею 284 КУпАП виніс постанову серії ЕНА № 4740561 від 16.05.2025 за частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосував до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. Відповідно до вищевказанних обставин, прошу Суд відмовити у задоволеннi позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Надав відеозапис на підтвердження відзиву.

Представником позивача через систему «Електронний суд» подано до суду відповідь на відзив згідно якого він зазначив, що відповідач не надав жодного доказу, що ОСОБА_1 знав, що він позбавлений права керування транспортними засобами, та отримував якісь документи, від так він не мав можливості оскаржити їх у встановленому законом порядку. таких підтверджень органами поліції також надано не було, а доступу у позивача до інформаційного порталу Національної поліції нема, а тому він не міг знати про дану постанову. Крім цього відповідач указує, що на позивача був складений адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП, але як вбачається позивач оскаржує саме ст. 126 ч.4 КУпАП, а не ст..130 КУпАП. Крім цього відео яке було надано, відзиву не відкривається. Під час винесення оскаржуваної постанови, працівником поліції не дотримано вимог статей 245, 278, 279, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. Так, Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не порушував, інспектором не було надано належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення і не враховано всіх фактичних обставин справи, а саме що ОСОБА_1 знав, що він позбавлений права керування транспортними засобами, та отримував якісь документи, від так він не мав можливості оскаржити їх у встановленому законом порядку. таких підтверджень органами поліції також надано не було, а доступу у позивача до інформаційного порталу Національної поліції нема. Постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідач у своєму Відзиві на позов явно перекручує обставини, замість того, щоб прийняти та визнати свою необізнаність в правильному застосуванні вимог КУпАП щодо виявлення правопорушень, їх процесуальному оформленні. У відзиві, Відповідач не спростував твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог позивача. Підтримує повністю позовні вимоги позивача до Інспектора відділення поліції №2 (м.Люботин) ХРУП № 1 в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , до Головного Управління Національної поліції Харківській області України Департамент патрульної поліції, третя особа яка не заявляє самостійних вимог Відділ поліції № 2 (Люботин) Харківського районного управління № 1 ГУНП в Харківській області про скасування постанови серії ЕНА 4740561 від 16.05.2025 за ч.4 ст.124 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн. і просить їх задовольнити.

Вислухавши в судовому засіданні представника відповідача, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 262 КАС України

Суд у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, зазначає про таке.

Судом встановлено, що постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА № 4740561 від 16.05.2025 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності Інспектором ВП № 2 (м.Люботин) ХРУП № 1 в Харківській області старшим лейтенантом поліції Багмет М.О. та накладено штраф у розмірі 20 400 грн. за порушення приписів ч.4 ст.126 КУпАП.

Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що 16.05.2025 в 00:25:03 годин за адресою: с. Шерай Оленівка, вул. Райоленівська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом NAC 25 реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1а ПДР України керування транспортним засобом особою позбавлена права керування Т/З, ст.126 ч.4 КУпАП, та було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 тисяч 400 гривень.

Положеннями ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належать забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У справах про адміністративні правопорушення застосовується принцип презумпції невинуватості, згідно якого всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (рішення Європейського суду з прав людини від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України»; ст. 62 Конституції України; рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 у справі № 1/34/2010; п. 39 постанови Верховного Суду 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами (п. 26, 27 постанови Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 560/751/17).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається д адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з положень ст. 251, 252, 279 КУпАП, орган (посадова особа), розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, в тому числі надає оцінку зібраним доказам.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення, містить лише описання адміністративного правопорушення та не може бути належним доказом учинення особою такого порушення (постанова Верховного Суду від 05.08.2019 у справі № 712/12830/16-а).

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу. Відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення (постанова Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 742/2298/17).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Згідно постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.02.2024 визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить у сумі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без вилучення транспортного засобу. Визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу. Призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , остаточно адміністративне стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без вилучення транспортного засобу.

Згідно постанови Харківського апеляційного суду від 29.05.2024 постанову судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 02.02.2024 щодо ОСОБА_1 змінено. Справу в частині адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Виключено з мотивувальної та резолютивної частини постанови судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 02.02.2024 щодо ОСОБА_1 посилання на застосування ст.36 КУпАП. В решті постанову судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 02.02.2024 щодо ОСОБА_1 залишено без змін.

Позивача згідно постанови притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що він 16.05.2025 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами на підставі постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.02.2024 з урахуванням постанови Харківського апеляційного суду від 29.05.2024.

Склад вказаного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини, згідно якої особа повинна усвідомлювати, що будучи позбавленою права керування транспортними засобами, умисно продовжує керувати транспортним засобом.

Таким чином, в даній справі суд у тому числі зобов`язаний перевірити факт обізнаності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про наявність постанови суду щодо позбавлення її права керування транспортними засобами.

Оскільки позивачем було оскаржено постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.02.2024, суд вбачає в діях ОСОБА_1 наявність умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а відтак встановленим наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 317 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Враховуючи викладене, на момент винесення оскаржуваної постанови від 16.05.2025 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, позивач був позбавлений права керування транспортними засобами та обізнаний про це.

Стосовно доводів представника позивача про відсутність доказів інформування його про прийняття судового рішення про позбавлення права керування транспортним засобом суд зазначає, що положення ст. 317 КУпАП пов`язують факт позбавлення особи права керування транспортним засобом саме із набранням законної сили відповідним рішенням суду.

Також, згідно з вказаною постановою позивач був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та його розгляду.

Слід враховувати, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, позивач не був позбавлений можливості проявляти зацікавленість та вчиняти активні дії з метою отримання інформації щодо стану розгляду матеріалу щодо притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, на час винесення оскаржуваної постанови, винесеної поліцейським інспектором відділення поліції № 2 (м.Люботин) ХРУП № 1 в Харківській області Багмет Максима Олександровича 16.05.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4740561 щодо ОСОБА_1 , постанова Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.02.2024 змінена постановою Харківського апеляційного суду від 29.05.2024 була чинною та набрала законної сили, та є чинною на теперішній час.

Щодо доводів представника позивача про неналежний розгляд справи про адміністративне правопорушення 16.05.2025 поліцейськими, суд, надаючи оцінку зазначеним доводам представника позивача, виходить з наступного.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення передбачений гл. 22 КУпАП.

Статтею 276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно зі ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Дослідивши у ході судового розгляду справи відеозапис фіксації правопорушення, судом встановлено, що останній містить запис щодо проведеного інспектором розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, зокрема оголошення початку розгляду та представлення посадової особи, яка розглядає дану справу, роз`яснення позивачу його прав, визначених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Із наданих доказів відповідачем судом встановлено дотримання інспектором процедури розгляду адміністративної справи та винесення постанови про притягнення особи до відповідності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77КАСУкраїни в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором поліції не було порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення була доведена, а тому у задоволенні позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення слід відмовити в повному обсязі.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем, не підлягають розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції № 2 (м.Люботин) ХРУП № 1 в Харківській області Багмет Максима Олександровича, Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа: Відділ поліції № 2 (Люботин) Харківського районного управління № 1 ГУНП в Харківській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Відповідно до ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Т.П.Даниленко