Справа № 160/7807/25
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2025 року Справа № 160/7807/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
за участі секретаря судового засідання Курбацької В.В.
представника позивача Ситніка В.О.
представника відповідача Герасименко К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій позивач просить визнати протиправними та скасувати:
При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позов подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 КАС України.
Ухвалою суду від 19.03.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позову.
Представником позивача усунуто недоліки.
Ухвалою суду від 31.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/7807/25; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
Представником позивача подана заява про проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
Представником позивача подана відповідь на відзив, в якій зазначає непогодження з доводами відповідача, обґрунтовуючи свою позицію наступним. Відзив відповідача є ідентичним змісту акту документальної позапланової невиїзної перевірки ГУ ДПС у Дніпропетровській області. Відповідач не врахував, що предмет спору в даній справі стосується лише обставин щодо правомірності декларування позивачем поворотної фінансової допомоги у розмірі 22201000,00 грн як іншого доходу, який не включається до розрахунку загального річного оподатковуваного доходу, та законності застосування до платника податків відповідальності, передбаченої п. 121.2 ст. 121 Податкового кодексу України. У відзиві відповідач не наводить жодного аргументу на користь правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень попри те, що згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Ухвалою суду від 08.05.2025 постановлено перехід до розгляду адміністративної справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Копія ухвали суду разом із судовими повістками про виклик в суд надіслані сторонам.
Судове засідання 27.05.2025 було відкладено.
Ухвалою суду від 02.06.2025 допущено участь представника позивача у справі в режимі відеоконференції.
У підготовче засідання 05.06.2025 з`явився представник відповідача, представник позивача взяв участь в режимі відеоконференції. В судовому засіданні оголошено перерву для надання відповідачем додаткових доказів.
19.06.2025 представником відповідача подано клопотання про долучення доказів.
У підготовче засідання 19.06.2025 з`явився представник відповідача, представник позивача взяв участь в режимі відеоконференції. В судовому засіданні оголошено перерву для надання відповідачем додаткових доказів.
01.07.2025 відповідачем подані додаткові пояснення, в якому зазначає, що позивачем в своїх заперечення на акт надав посилання на те, що ним за допомогою електронного кабінету платника було подано податкову декларацію про майновий стан і доходи, чим підтвердив наявність зареєстрованого електронного кабінету платника.
03.07.2025 представником позивача подані додаткові пояснення, в якому акцентує увагу на тому, що позивачем запиту контролюючого органу про надання інформації не отримано. Відповідач надав на вимогу суду надав додаткові докази про направлення запиту засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням. Позивач також просить врахувати, що місто Дніпро знаходиться неподалік зони бойових дій, а Дніпропетровська область межує з тимчасово окупованими територіями. У зв`язку із безпековою ситуацією на Дніпропетровщині ОСОБА_1 тимчасово перебував поза межами зареєстрованого місця проживання та була відсутня можливість отримати таку кореспонденцію у відділенні поштового зв`язку. У зв`язку з неотриманням поштового відправлення ОСОБА_1 не був ознайомлений зі змістом листа та з об`єктивних причин не міг надати відповідь на нього. Крім того, просить врахувати, що станом на день розгляду заперечень у відповідача були в наявності всі первинні документи на обґрунтування правомірності декларування рядку 11.3 декларації в частині включення поворотної фінансової допомоги, проте вони не були належно розглянуті контролюючим органом та залишилися без уваги.
У підготовче засідання 03.07.2025 з`явився представник відповідача, представник позивача взяв участь в режимі відеоконференції. В судовому засіданні оголошено технічну перерву для ознайомлення представника відповідача з додатковими поясненнями позивача.
У підготовчому засіданні 03.07.2025 усною ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання 22.07.2025 представники сторін надали свої пояснення щодо поданих до суду заяв по суті та доказів. У судовому засіданні оголошено перерву до 29.07.2025.
29.07.2025 судове засідання не відбулось.
05.08.2025 представником позивача подані додаткові пояснення на пояснення відповідача, в якому зазначає що відповідачем безпідставно не враховано подані позивачем в складі заперечень первинні документи на підтвердження від ТОВ ФК «А-Фінанс» грошових коштів на виконання умов договору про отримання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги. Отримання таких документів підтверджено відповідачем у додаткових поясненнях. Крім того, відповідач безпідставно посилається на лист БЕБа, такий лист відсутній в матеріалах справи та не згадується в акті перевірки.
У судовому засіданні 07.08.2025 розглянуті додаткові пояснення сторін та залучені до матеріалів справи. Усною ухвалою із занесенням до протоколу судового засідання у відповідача витребувано додаткові докази та оголошено перерву до 09.09.2025.
05.09.2025 від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшли додаткові пояснення та витребувані докази.
У судовому засіданні 09.09.2025 продовжено з`ясування обставин справи. Усною ухвалою із занесенням до протоколу судового засідання у відповідача витребувано додаткові докази, судове засідання відкладено до 18.09.2025.
У судовому засіданні 18.09.2025 продовжено з`ясування обставин справи, витребувано у відповідача додаткові докази.
29.09.2025 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів.
30.09.2025 судове засідання не відбулось у зв`язку із оголошенням м. Дніпрі та Дніпропетровській області повітряної тривоги. Судове засідання відкладено.
У судовому засіданні 07.10.2025 продовжено з`ясування обставин справи.
Ухвалою суду від 07.10.2025 витребувано у Бюро економічної безпеки України додаткові докази по справі, у зв`язку із чим в судовому засіданні оголошено перерву.
У судовому засіданні 23.10.2025 оголошено перерву для надання часу сторонам ознайомитись з листом Бюро економічної безпеки України.
У судове засідання 31.10.2025 з`явився представник відповідача, представник позивача взяв участь в режимі відеоконференції. В судовому засіданні закінчено з`ясування обставин справи та дослідження доказів. Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, представник відповідача просила відмовити в задоволенні в позові.
31.10.2025 оголошено вступну і резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення представників сторін справи, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 21.03.1997 Солонянським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; згідно з відомостями в паспорті, які відповідають відомостям з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України, зареєстроване місце проживання позивача: АДРЕСА_1 .
Копію запиту надіслано позивачу засобами поштового зв`язку рекомендованим листом про вручення на адресу місце проживання: АДРЕСА_1 , однак конверт повернувся з відміткою про невручення.
09.08.2024 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області у зв`язку з ненаданням пояснень та їх документального підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу фізичною особою-платником податків ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ), прийнято наказ №3430-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 » з 17.09.2024 тривалістю 10 робочих днів; мета перевірки: перевірка достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору.
У періоді з 17.09.2024 по 30.09.2024 відповідно до п.п. 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст.19-1, 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.75.1.2 п. 75.1 ст.75, п.п. 78.1.1, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст.78, ст. 79, пп. 69.35-1 п. 69 підрозділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, на підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 09.08.2024 №3430-п, повідомлення від 13.08.2024 №514, які надіслані платнику податків засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення (поштове відправлення повернуто 11.09.2024 з відміткою «за закінченням терміну зберігання»), начальником відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору фізичною особою-платником ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) за період з 01.01.2023 по 31.12.2023.
За результатами перевірки складено акт від 07.10.2024 № 2902/04-36-24-09/ НОМЕР_2 .
пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п. 167.1 ст.167 та пп. 1.2, пп.1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, а саме: заниження загального річного оподатковуваного доходу внаслідок декларування інших доходів, що не підлягають оподаткуванню, без надання пояснень та документів, які надають право не включати їх до розрахунку місячного (річного) оподатковуваного доходу, в результаті визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2023 рік у сумі 11854115,62 грн. та військового збору за період, що перевірявся, у сумі 987842,97грн.; п.121.2 ст. 121 щодо ненадання відповіді на запит контролюючого органу, надісланий відповідно до підстав, визначених пп. 73.3.1 п.73.3 ст. 73 Податкового кодексу України.
24.10.2024 позивачем надіслані до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області заперечення на акт разом з додатками згідно із переліком, в якому позивач зазначив про бажання взяти участь у розгляді заперечень дистанційно режимі відеоконференції.
Розгляд заперечень відбувся за відсутності позивача (його представника/представників).
пп. 164.2.20 п.164. 2 ст.164, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п. 167.1 ст. 167 та пп. 1.2, пп.1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, а саме: заниження загального річного оподатковуваного доходу внаслідок декларування інших доходів, що не підлягають оподаткуванню, без надання пояснень та документів, які надають право не включати їх до розрахунку місячного (річного) оподатковуваного доходу, в результаті визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2023 рік у сумі 3996180,00 грн. та військового збору за період, що перевірявся, у сумі 333015,00 грн. В іншому висновки акту залишені без змін.
15.11.2024 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:
Не погодившись з податковими повідомлення-рішеннями, позивачем подано скаргу до ДПС України.
Рішенням від 19.02.2025 №4908/6/99-00-03-01-02-06 Державною податковою службою України податкові повідомлення-рішення від 15.11.2024 № , № та № залишені без змін, а скарга - без задоволення.

Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями від 15.11.2024 № , № та №, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до положень підпункту 19-1.1.1 пункту 19-1.1.статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

За змістом підпунктів 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до підпунктів 78.1.1, 78.1.4. пункту 78.1. статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:

отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом (пункт 79.1. статті 79 ПК України).

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (пункт 79.2. статті 79 ПК України).

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України визначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 86.4 статті 86 ПК України акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки не пізніше наступного робочого дня після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його представникам або надсилається у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У разі відмови платника податків або його представників від підписання акта (довідки) перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Відмова платника податків або його представників від підписання акта перевірки не звільняє такого платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання. Заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті.

Згідно з пунктом 86.7 статті 86 ПК України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Відповідно до підпункту 86.7.1. пункту 86.7 статті 86 ПК України акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.

Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Підпунктом 86.7.2. пункту 86.7 статті 86 ПК України визначено, що у разі отримання від платника податків у визначеному цим пунктом порядку заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень контролюючий орган зобов`язаний повідомити платника податків про дату, час та місце/спосіб розгляду матеріалів перевірки, у тому числі в режимі відеоконференції. Таке повідомлення надсилається платнику податків протягом двох робочих днів з дня отримання від нього заперечень та/або додаткових документів і пояснень, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Інформація (повідомлення) про розгляд контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, матеріалів перевірки в режимі відеоконференції надсилається платнику податків в електронному вигляді в електронний кабінет.

Платник податків має право брати участь у розгляді матеріалів перевірки особисто або через свого представника, у тому числі в режимі відеоконференції, про що зазначає у поданих запереченнях. Безпосередньо під час розгляду матеріалів перевірки платник податків має право надавати письмові (крім випадків розгляду матеріалів перевірки у режимі відеоконференції) та/або усні пояснення з приводу предмета розгляду. Відсутність платника податку або його представника, повідомленого в передбаченому цією статтею порядку про час і місце розгляду матеріалів перевірки, не є перешкодою для розгляду матеріалів перевірки (підпункт 86.7.3. пункт 86.7 статті 86 ПК України).

За змістом підпункту 86.7.4 пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України під час розгляду матеріалів перевірки комісія з питань розгляду заперечень:

встановлює, чи вчинив платник податку, щодо якого було складено акт перевірки, порушення податкового, валютного та/або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

розглядає обставини вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до цього пункту письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення, та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують зазначені обставини);

досліджує питання наявності або відсутності обставин, що виключають вину у вчиненні правопорушення (крім правопорушень, відповідальність за які настає незалежно від наявності вини), пом`якшують або звільняють від відповідальності;

досліджує питання щодо необхідності проведення перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;

визначає розмір грошових зобов`язань та/або суму зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або суму зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, а також необхідність надсилання (вручення) платнику податків відповідного податкового повідомлення-рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу.

За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту (підпункт 86.7.5 пункту 86.7 статті 87 ПК України).

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.

Висновки контролюючого органу про результати перевірки оформлюються у формі акта, які можуть бути оскаржені платником податків шляхом подання заперечень та додаткових документів і пояснень, та які, в свою чергу, є невід`ємною частиною матеріалів перевірки. При цьому, платник податків має право брати участь у розгляді матеріалів перевірки особисто або через свого представника, у тому числі в режимі відеоконференції, а контролюючий орган зобов`язаний повідомити платника податків про дату, час та місце/спосіб розгляду матеріалів перевірки, у тому числі в режимі відеоконференції.

В межах спірних правовідносин заявлено вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 15.11.2024 № , № та №.

Одною з підстав для визнання протиправними та скасування вказаних податкових повідомлень-рішень позивач зазначає про допущення відповідачем процедури їх винесення, що виразилось у не забезпеченні його права бути присутнім під час розгляду заперечень на акт.

Однак, такі доводи позивача не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем 24.10.2024 засобами поштового зв`язку на адресу відповідача надіслані заперечення на акт, в якому позивач повідомив про бажання взяти участь у розгляді заперечень дистанційно режимі відеоконференції.

Заперечення надійшли до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 25.10.2024 та зареєстровані за вх. №101691/6.

Листом ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 28.10.2024 №74327/6/04-36-24-09-09-12 позивача запрошено взяти учать у розгляді заперечень на 05.11.2024 об 11 год. 00 хв. у форматі відеоконференції на платформі ZOOM.

З матеріалів справи вбачається, що лист скеровано позивачу засобами електронного зв`язку до електронного кабінету платника, документ (№74327 від 28.10.2024) завантажено та надіслано платнику ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) 28.10.2025 о 16:40, водночас ані позивач, ані його представник/ки не приєднались до відеоконференції на платформі ZOOM. Розгляд заперечень відбувся без участі позивача та/або його представника/ків. Отже, позивач своїм правом бути присутнім під час розгляду заперечень не скористався,

Суд зазначає, відсутність платника податку або його представника, повідомленого про час і місце розгляду матеріалів перевірки, не є перешкодою для розгляду матеріалів перевірки, тому порушень в цій частині судом не встановлено, зауваження позивача про не забезпечення відповідачем права бути присутнім під час розгляду заперечень безпідставні.

Посилання сторони позивача на те, що позивач не отримував жодних листів від відповідача, не враховуються судом, оскільки такі спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

При цьому, обов`язки відповідача не включають в себе перевірку відомостей про отримання платником податків повідомлення про розгляд його заперечень на акт перевірки, відповідач зобов`язаний надіслати таке повідомлення не пізніше ніж за чотири робочих дні до дня їх розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків протягом двох робочих днів з дня отримання від нього заперечень та/або додаткових документів і пояснень, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду

Докази порушення такого обов`язку з боку відповідача позивачем не надано, а матеріали справи не містять. Відповідно, такі зауваження позивача є безпідставними.

При цьому, судом враховано, що самі заперечення розглянуті по суті, за змістом відповіді відповідача від 08.11.2024 №76545/6/04-36-24-09-12 під час розгляду заперечень предметом розгляду комісії були первинні та бухгалтерські документи, долучені до заперечень, а позивач не навів конкретного аргументу щодо настання реальних наслідків з огляду на його відсутність під час розгляду (який саме аспект або обставину позивач не виклав у запереченнях, однак мав намір пояснити усно тощо). Тобто, відсутнє як порушення з боку відповідача, так і негативний наслідок для позивача.

Щодо покликання сторони позивача на те, що відповідачем допущено порушення процедури проведення перевірки, оскільки позивач не отримував ані наказу на перевірку, ані повідомлення, суд зазначає, акт перевірки містить відомості про надіслання позивачу засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії наказу від 09.08.2024 №3430-п та повідомлення від 13.08.2024 №514, однак поштове відправлення повернуто Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області 11.09.2024 з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

В матеріалах справи наявні такі докази, а саме: копії конверту, рекомендованого повідомлення та довідки поштового відправлення про причини повернення - «за закінченням терміну зберігання» зі штемпелем пошти від 11.09.2024, при цьому адреса отримувача Гончарука О.А., що зазначена, відповідає даним зареєстрованого місце проживання позивача в паспорті та даним Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України.

За змістом пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Водночас, незабезпечення платника податків отримання поштового кореспонденції за податковою адресою загальним правилом не може ставитись у провину контролюючому органу, оскільки добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання кореспонденції за адресою свого місце проживання/перебування/місцезнаходження. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (від 29 квітня 2025 року № 420/35624/23, від 17 квітня 2025 року № 160/13729/24, від 11 березня 2025 року №320/2261/23 etc).

Тож, доводи представника позивача про не отримання наказу та повідомлення про перевірку є безпідставними.

Сумніви представника позивача щодо наданих відповідачем копії конверту, рекомендованого повідомлення, довідки поштового відправлення про причини повернення - «за закінченням терміну зберігання» зі штемпелем пошти від 11.09.2024, оскільки в них не зазначено про надіслання повідомлення, не приймаються судом, оскільки не свідчать про суттєвість порушення, що могло вплинути на результати перевірки та висновки контролюючого органу в частині спірного питання, зважаючи також на ту обставину, що позивач скористався своїм правом та оскаржив результати перевірки шляхом подання заперечень та додаткових документів, які є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду від 8 вересня 2021 року у справі № 816/228/17, відповідно до якої неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. Підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Отже, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення». Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція неодноразово виснувалась Верховним Судом у постановах від 24.04.2023 у справі 560/2210/19, від 16.03.2023 у справі №400/4409/21, від 21.02.2023 у справі №369/7737/16-а, від 10.07.2019 у справі №804/639/18, від 27.09.2022 у справі №320/1510/20, від 16.12.2021 у справі № 640/11468/20.

За таких обставин, наведені позивачем обставини щодо процедурних порушень контролюючим органом не є такими, що тягнуть протиправність оспорюваних податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідками позапланової невиїзної перевірки позивача.

Щодо суті виявлених податковим органом порушень, за наслідками яких прийняті оспорювані податкові повідомлення-рішення, суд зазначає наступне.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України встановлено, що платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За приписами підпункту 14.1.257. пункту 14.1. статті 14 ПК України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних).

Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Правовою основою для отримання поворотної фінансової допомоги є договір позики. Відносини за договором позики регулюються статтями 1046 - 1053 Цивільного кодексу України.

При цьому, згідно з підпунктом 14.1.47. пункту 14.1. статті 14 Кодексу, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб резидента є, окрім іншого, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід (підпункт 163.1.1 пункту 163.1. статті 163 Кодексу).

Статтею 164 Кодексу визначено базу оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом (пункту 164.1. статті 164 Кодексу).

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до підпунктів 164.2.1, 164.2.2, 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 Кодексу, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту); суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору; інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу.

Згідно зі статті 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом положень частини другої статті 1048 ЦК України договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно зі статтею 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Отже, поворотна фінансова допомога в розумінні податкового законодавства є різновидом договору позики, який може бути як процентний (відсотковий), так і безпроцентний (безвідсотковий). При цьому, безпроцентним (безвідсотковим) договором позики вважається договір, якщо укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін.

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою для прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 07.10.2024 №2902/04-36-24-09/ НОМЕР_2 , з урахуванням рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області за результатами розгляду заперечень на акт, про заниження фізичною особою ОСОБА_1 загального річного оподаткування доходу внаслідок безпідставного декларування отриманих доходів у сумі 22201000,00 грн. в розділі «Інші доходи, що не підлягають оподаткуванню», та, відповідно, про заниження податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2023 рік в сумі 3996180,00 грн. та військового збору 333015,00 грн.

На обґрунтування помилковості висновків відповідача, позивач вказує, що протягом 2023 року він отримав безвідсоткову поворотну фінансову допомогу від ТОВ «ФК «А-Фінанс» у розмірі 22201000,00 грн., такі операції фактично відбулися та підтверджуються договором від 17.03.2022 №1703, а також додатковими угодами до нього та платіжними документами, які надавались відповідачу до заперечень на акт перевірки, тому він правомірно відніс отримані кошти до рядку 11.3 декларації, керуючись підпунктом 165.1.31 пункту 165.1 статті 165 ПК України, якою передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається основна сума поворотної фінансової допомоги, наданої платником податку іншим особам, яка повертається йому.

Однак, такі доводи позивача на обґрунтування встановлених порушень не знайшли свого підтвердження, є необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно з відомостей з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб (далі - ЦБД ДРФО) за 2022 2023 роки, відсутня інформація про надання платником податків ОСОБА_1 основної суми поворотної фінансової допомоги ТОВ «ФК «А-Фінанс» () та її повернення позивачу.

Крім того, відповідно до звітності ТОВ «ФК «А-Фінанс» (), поданої до контролюючих органів, отримання основної поворотної фінансової допомоги від платника податків фізичної особи ОСОБА_1 та її повернення також відсутнє.

Щодо посилань позивача на те, що ТОВ «ФК «А-Фінанс» були подані уточнюючі додатки 4ДФ до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а він не має нести відповідальності за можливі порушення податкового законодавства з боку ТОВ «ФК «А-Фінанс», суд зазначає наступне.

Згідно з відомостями з ІКС «Податковий блок» підсистема «Обробка податкової звітності» ТОВ «ФК «А-Фінанс» () 12.12.2024 подано уточнюючі додатки 4ДФ до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а саме: відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору з відображенням за рнокпп НОМЕР_2 (який є ідентифікаційним номером ОСОБА_1 ) за 1 квартал 2023 року (лютий місяць) суми нарахованого та виплаченого доходу (ознака доходу 153) - 1 050 000 грн.; за 4 квартал 2023 року (листопад місяць) суми нарахованого та виплаченого доходу (ознака доходу 153) - 7 000 000 грн.; за 4 квартал 2023 року (грудень місяць суми нарахованого та виплаченого доходу (ознака доходу 0,00 грн.

Отже, означені уточнюючі податкові розрахунки подані ТОВ «ФК «А-Фінанс» вже після проведення перевірки позивача, розгляду заперечень та прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, тож такі посилання позивача не спростовуються висновків контролюючого органу.

Крім того, суд звертає увагу, відповідно до затвердженого наказом Міністерства фінансів України № від 13.01.2015 № 4 у Додатку 2 до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (підпункт 2 пункту 4 розділу IV), «Довідник ознак доходів фізичних осіб», ознака доходу 101 означає - доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту), крім доходів, зазначених в абзаці третьому пункту 4 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу (підпункт 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 розділу IV Кодексу); заробітна плата, нарахована (виплачена), тож подання такого уточненого податкового розрахунку ТОВ «ФК «А-Фінанс» жодним чином не доводить позицію позивача щодо здійснення операції з повернення основної суми поворотної фінансової допомоги.

Щодо посилань сторони позивача на те, що операції з надання та повернення йому безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, є такими, що відбулись, та виникли на правовій підставі, передбаченій законом (на підставі договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги), суд зазначає наступне.

На численною практикою Верховного Суду, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватися відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку. В свою чергу, будь-які документи (у тому числі договори, рахунки, платіжні документи тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Наявність належно оформлених первинних документів є обов`язковою ознакою господарської операції, однак не єдиною. По своїй правовій суті господарська операція є операція, яка засвідчує певну дію, наприклад змінює зміст активів платника податку, а первинні документи лише підвереджують факт її проведення.

Надання позики та її повернення є господарськими операціями, зокрема повернення позики є господарською операцією, яка підтверджує припинення зобов`язань позичальника перед позикодавцем, а з точки зору податкового обліку повернення поворотної фінансової допомоги означає завершення операції.

Основною первинною ознакою господарської операції є її реальність (реальний економічний зміст), а наявність первинних документів є вторинною, похідною ознакою. Належне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами не свідчить про безумовну їх відповідність самому змісту операції. Правові наслідки створює саме господарська операція, а не первинні документи.

Як встановлено в ході судового розгляду, позивачем до заперечень на акт надавались договір від 17.03.2022 № 1703, додаткові угоди б/н від 17.03.2022, № 1 від 16.03.2023, № 2 від 24.05.2023, № 3 від 09.06.2023, № 4 від 07.07.2023, № 5 від 18.10.2023, платіжні інструкції АТ КБ «ПРИВАТБАНК», копії виписки по особовому рахунку АТ «РВС БАНК», АТ «АБ «РАДАБАНК», АТ «КОМІНБАНК», виписки по картковому рахунку АТ «ОЩАДБАНК» та копії платіжних інструкцій АТ «МОТОР БАНК».

Згідно з наданими платіжними інструкціями позивачем на адресу ТОВ «ФК «А-Фінанс» у 2023 році перераховано 47305600,00 грн., відповідно до виписок по особового рахунку АТ «РВС БАНК», АТ «АБ «РАДАБАНК», АТ «КОМІНБАНК», виписки по картковому рахунку АТ ОЩАДБАНК» у 2023 року на адресу позивача протягом 2023 року ТОВ «ФК «А-Фінанс» перераховано 22201000,00 грн., про що відсутній спір між сторонами.

Судом досліджені надані позивачем договір та додаткові угоди до нього та встановлено, що за договором №1703 від 17.03.2022 фізична особа ОСОБА_1 зобов`язався надати Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «А-Фінанс» () безвідсоткову поворотну фінансову допомогу для здійснення господарської діяльності у сумі 6000000,00 грн. (шість мільйонів гривень 00 копійок) без ПДВ, а останній, в свою чергу, зобов`язався повернути безвідсоткову поворотну фінансову допомогу фізичній особі ОСОБА_1 у строки та у сумі, що визначені у договорі.

Відповідно до додаткових угод б/н від 17.03.2022, №1 від 16.03.2023, №2 від 24.05.2023, № 3 від 09.06.2023, №4 від 07.07.2023, №5 від 18.10.2023 сторонами неодноразово змінювались (збільшувались) суми поворотної фінансової допомоги, первинно узгодженої в договорі від 17.03.2022 №1703, а також змінювались строки виконання зобов`язання та дії договору.

Відповідно до п.2.1 Договору мета надання фінансової допомоги фізичною особою ОСОБА_1 - для здійснення господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «А-Фінанс».

Отже, за змістом вказаного договору, фізична особа надає юридичній особі безвідсоткову поворотну фінансову допомогу для здійснення нею господарської діяльності.

Разом з цим, безпроцентний (безвідсотковий) договір позики можливий лише між фізичними особами та на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім того, такий договір не може бути пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін, в іншому випадку, він не є таким (безвідсотковим) у розумінні положень частини другої статті 1048 ЦК України.

Крім того, за відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид економічної діяльності ТОВ «ФК «А-Фінанс» () 64.92 Інші види кредитування, серед інших видів: Фінансовий лізинг, Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), н.в.і.у. Власник, кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_2 .

Отже, господарська діяльність ТОВ «ФК «А-Фінанс» () передбачає надання фінансових послуг, в тому числі фізичним особам. Отримання таким товариством фінансової допомоги від фізичних осіб можливе, але не у вигляді фінансової допомоги (безпроцентної позики), оскільки безпроцентна позика можлива лише між фізичними особами та не може бути пов`язана із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін, що не узгоджується з договором від №1703 від 17.03.2022.

За таких обставин, за сукупністю викладених фактів та наданих доказів судом не встановлено обставин здійснення господарських операцій з надання позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «А-Фінанс» та повернення останнім позивачу саме безвідсоткової поворотної фінансової допомоги протягом 2023 року у розмірі 22201000,00 грн., а надані позивачем документи первинного бухгалтерського обліку не підтверджують їх вчинення.

Крім того, при вирішенні даної справи суд враховує обставини наявності у контролюючого органу наступної податкової інформації, яка хоч і не є вирішальною при прийнятті даного судового рішення, однак не може бути проігнорована судом.

Так, згідно з рішенням ДПС України від 19.02.2025 №4908/6/99-00-06-01-02-06 (арк. 4 рішення), за результатами опрацювання наявної податкової інформації встановлено, що Бюро економічної безпеки України листом від 25.06.2024 №11/6/4.4.1/14716-24 було повідомлено ДПС України, що «Головним підрозділом детективів БЕБ, Територіальним управлінням БЕБ у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001468 від 21.10.2022. Детективами (старшими детективами) Головного підрозділу детективів БЕБ 19.06.2024 проведено обшуки в приміщеннях, які використовуються для протиправної діяльності особами, підконтрольними ОСОБА_1 та причетними до вчинення вказаних кримінальних правопорушень. Під час обшуку вказаних приміщень виявлено та вилучено речі та документи, які мають значення для кримінального провадження та свідчать про злочинну діяльність вказаних осіб, зокрема установчі, банківські та інші документи суб`єктів господарювання, причетних до вказаної злочинної діяльності: … ТОВ «ФК «А-Фінанс».

Ухвалою від 07.10.2025 суд витребував від Бюро економічної безпеки України відомості, чи вилучались в рамках кримінального провадження №0001468 від 21.10.2022 під час проведених обшуків 19.06.2024 первинні документи суб`єкта господарювання Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «А-Фінанс» (код 43064717, місцезнаходження: 01042, м.Київ, бул. Марії Приймаченко, буд. 1/27 офіс 304/6) щодо господарських відносин з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), якщо такі вилучались, надати інформацію щодо переліку документів, які вилучені.

Відповідно до листа Бюро економічної безпеки України від 22.10.2025 №11/6/4.6/27124-25, наданого на вимогу суду, відділом детективів із розслідування кримінальних правопорушень, вчинених організованою групою осіб, Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001468 від 21.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України. Під час розслідування кримінального провадження № 0001468, 20.06.2024 проведено обшук за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська, 17а, каб. 606, під час якого були вилучені документи фінансово-господарської діяльності ТОВ «ФК А-Фінанс». В подальшому на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.11.2024 (справа №947/25347/24) вказані документи 10.12.2024 передано представнику власника. Матеріали кримінального провадження №0001468 виділено в окреме провадження, якому присвоєно номер 0000018, яке завершено та направлено до суду.

Доводи представника позивача щодо неприйнятності посилань відповідача на лист Бюро економічної безпеки України від 25.06.2024 №11/6/4.4.1/14716-24, оскільки такий не був підставою для прийняття оскаржуваних рішень, не приймаються судом. На лист Бюро економічної безпеки України від 25.06.2024 №11/6/4.4.1/14716-24 за наслідками опрацювання податкової інформації акцентовано ДПС України в рішенні від 19.02.2025 №4908/6/99-00-06-01-02-06, прийнятого за результатами розгляду скарги позивача на податкові повідомлення-рішення від 15.11.2024 №, № та №, а отже позивач був обізнаний про наявність такої податкової інформації.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області листом від 08.11.2024 №51612/5/04-36-24-09-13 зверталось до Бюро економічної безпеки України щодо доступу до матеріалів кримінального провадження №0001468 від 21.10.2022 та отримання оригіналів документів, які стосуються надання та повернення безвідсоткової фінансової допомоги.

Використання ж контролюючими органами зібраної податкової інформації та результатів її опрацювання обумовлено покладеними на них функціями та завданнями, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 липня 2022 року по справі №160/3364/19 звернула увагу, що відповідно до положень статті 90 КАС України обставини у справі підлягають встановленню адміністративними судами під час розгляду відповідних спорів по суті на підставі всіх належних і допустимих доказів, при чому жоден з доказів не має наперед установленої сили, у тому числі будь-які дані, отримані в межах кримінальних проваджень. Ці дані підлягають ретельній перевірці безпосередньо судом, що розглядає справу, в силу офіційності з`ясування обставин справи, а також якщо платник податків обґрунтовано заперечує достовірність відповідних даних.

Щодо зауважень сторони позивача про те, що контролюючим органом не досліджувалось питання реальності чи нереальності господарських операцій позивача з ТОВ «ФК А-Фінанс», суд звертає увагу, що висновки контролюючого органу, що полягли в основу оскаржуваних рішень, щодо не підтвердження операцій з надання та отримання саме безвідсоткової поворотної фінансової допомоги протягом 2023 року та про невірність декларування позивачем загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, отриманого від ТОВ «ФК А-Фінанс», що не спростовано позивачем під час розгляду справи.

Аналіз наведених податкових норм вказує, що будь-які кошти, які надходять фізичній особі на її картковий банківський рахунок є доходом, якщо особа не доведе що ці кошти не підпадають під виключення, які визначені статтею 165 ПК України.

Позивачем не доведено правомірності декларування в рядку 11.3 «Інші доходи, що не підлягають оподаткуванню» декларації отриманих протягом 2023 року коштів від ТОВ «ФК «А-Фінанс» у сумі 22201000,00 грн. як безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, чим порушено підпункт 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 Кодексу та занижено загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до пункту 167.1 статті 167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Крім того, слід зазначити, що доходи, визначені статтею 163 Кодексу, є об`єктом оподаткування військовим збором (підпункт 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).

Ставка військового збору становить 1,5 відсотка об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу (підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу (підпункт 1.5. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу ).

За підпунктом 1.7. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу, звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою).

З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм та встановлених обставин, суд вважає, що податкові повідомлення-рішення від 15.11.2024 № та від 15.11.2024 № прийняті відповідачем на підставі, у межах та у спосіб, передбачений законодавством, відповідають критеріям, визначених частиною другою статті 2 КАС України, що, в свою чергу, свідчить про відсутність правових підстав для їх скасування.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 15.11.2024 №, відповідно до якого позивачу нараховано штрафні санкції в сумі 6700,00грн., суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для застосування до позивача штрафних санкцій стали висновки контролюючого органу про порушення пункту 121.2 статті 121 ПК України, - не надання відповіді на запит контролюючого органу, надісланий відповідно до підстав, визначених підпунктом 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України.

На спростування вказаних порушень, стороною позивача зазначено, що запит контролюючим органом не направлявся, документ не був завантажений до електронного кабінету для надання можливості платнику податків ознайомитися з ним в електронному вигляді та вчасно відреагувати, при цьому позивач не відмовлявся від надання контролюючому органу інформації про отримані доходи та їх документального підтвердження, тож відповідач вказав недостовірну інформацію в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні.

Однак такі доводи позивача є необґрунтованими та безпідставними з наступного.

Пунктом 121.2 статті 121 ПК України передбачена відповідальність платника податків за ненадання відповіді на запит, неподання або подання не в повному обсязі платником податків, фінансовим агентом або іншою особою документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу, надісланий відповідно до підстав, передбачених підпунктами 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Кодексу, - у вигляді накладення штрафу у 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.

Неподання або подання не в повному обсязі платником податків документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу в інших випадках, передбачених статтею 73 Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.

За змістом пункту 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і має містити: 1) підстави для надсилання запиту відповідно до цього пункту із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Відповідно до підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 ПК України письмовий запит про надання інформації надсилається платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої у встановленому законом порядку, виявлено факти, які можуть свідчити про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, із обов`язковим зазначенням таких фактів у запиті;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податковій декларації, поданій платником податків;

4) стосовно платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок під час зазначення обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) виявлено помилку або недостовірність даних, що містяться у звіті про підзвітні рахунки, поданому фінансовим агентом, або відповідно до Загального стандарту звітності CRS фінансовим агентом подано звіт про підзвітні рахунки з відомостями про незадокументовані рахунки, або виявлено подання власником рахунку недостовірних відомостей фінансовому агенту;

7) отримано повідомлення від компетентного органу іноземної юрисдикції, з якою Україною укладено міжнародний договір, що містить положення про обмін інформацією для податкових цілей, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України, або укладено на його підставі міжвідомчий договір, про виявлення таким органом помилки, неповних або недостовірних даних, наданих фінансовим агентом щодо підзвітного рахунку особи, яка є резидентом відповідної іноземної юрисдикції, або про інше порушення чи невиконання фінансовим агентом зобов`язань, передбачених Угодою FATCA або Загальним стандартом звітності CRS, у тому числі про участь фінансового агента або його клієнта у правочинах або операціях, передбачених пунктом 39-3.6 статті 39-3 цього Кодексу;

8) отримано запит про надання інформації від компетентного органу іноземної держави на підставі міжнародного договору, що містить положення про обмін інформацією для податкових цілей, та інформації, яка запитується, немає у розпорядженні контролюючого органу;

9) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до підпунктів 73.3.2, 73.3.3 пункту 73.3 статті 73 ПК України запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Отже, вказаними приписами Податкового кодексу України встановлено обов`язок платника податків надати контролюючому органу інформацію, визначену в запиті, та її документальне підтвердження протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, надісланого у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 29.04.2024 відповідачем сформовано позивачу письмовий запит №30642/6/04-36-24-12-13 про надання протягом 15 робочих днів пояснення та завірені належним чином копії документів, які підтверджують задекларований дохід, який не включається до розрахунку загального річного оподатковуваного доходу у сумі 65856197,86 грн., а саме, але не вичерпано: договори, платіжні документи (а.с. 224 т. 1).

Копію запиту надіслано позивачу засобами поштового зв`язку рекомендованим листом про вручення на адресу місце проживання: АДРЕСА_1 , тобто на адресу, що відповідає даним зареєстрованого місце проживання позивача в паспорті та даним Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України, однак конверт з вмістом вказаного поштового відправлення повернувся з відміткою про невручення (а.с. 227 т. 1).

Суд повторно звертає увагу, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (пункт 42.2 ПК України).

Пунктом 42.5 статті 42 ПК України встановлено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

Абзац другий пункту 42.5. статті 42 Податкового кодексу України наголошує на тому, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

В матеріалах справи наявні докази скерування контролюючим органом запиту на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, проте вказаний лист повернувся на адресу контролюючого органу за закінченням терміну зберігання.

Враховуючи наведене правове регулювання та підстави повернення поштового відправлення на адресу відповідача, надісланий запит вважається врученим позивачу з дня зазначеного поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Тож суд відхиляє доводи представника позивача про ненаправлення відповідачем копії запиту для належного його виконання позивачем.

Добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання кореспонденції за адресою місце проживання/перебування/місцезнаходження. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Суд також вважає безпідставними зауваження сторони позивача про те, що відповідач не забезпечив надіслання запиту через електронний кабінет, оскільки матеріали справи не містять доказів звернення позивача до контролюючого органу із заявою про бажання отримувати документи через електронний кабінет, тому суд не вбачає порушень з боку відповідача щодо надіслання запиту засобами поштового зв`язку.

Щодо посилань представника позивача на обставини воєнного стану, що, на його переконання, зумовили позивача перебувати за іншим місцем проживання та унеможливили отримати запит, суд зазначає, що такі обставини не спростовують висновків суду щодо відсутності порушень відповідача в частині надіслання документів позивачу засобами поштового зв`язку та не свідчать про відсутність вини позивача у невиконані обов`язкового запиту контролюючого органу, оскільки такий порядок листування контролюючих органів з платниками податків встановлений Податковим кодексом України.

Позивач, посилаючись на обставини воєнного стану, не скористався своїм правом та не подав контролюючому орану заяву, в якій би виклав свої бажання отримувати документи через електронний кабінет.

Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що акт перевірки, оскаржувані податкові повідомлення-рішення направлялись контролюючим органом також засобами поштового зв`язку та отримувались, про що позивачем самостійно зазначено у запереченнях (а.с. 20 т.1) та скарзі до ДПС України на податкові повідомлення-рішення (а.с.41-45 т.1).

Таким чином, можна зробити висновок, що позивач вибірково отримує пошту, контролюючий орган надсилав позивачу усю кореспонденцію належним чином і не несе відповідальності за неотримання позивачем кореспонденції.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом правових норм та встановлених обставин, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення від 15.11.2024 № є правомірним, що свідчить про відсутність правових підстав для його скасування.

Решта доводів сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, згідно з принципом змагальності позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Натомість, підстави, якими позивач обґрунтовує протиправність оспорюваних податкових повідомлень-рішень, спростовуються матеріалами, а інших підстав для визнання неправомірними вказаних рішень відповідача судом не встановлено.

Враховуючи викладене, на підставі оцінки поданих доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи та системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 139 КАС України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст.77, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 01.12.2025.

Суддя М.М. Бухтіярова