Справа № 140/11096/21
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про зміну способу виконання судового рішення

01 грудня 2025 року ЛуцькСправа № 140/11096/21
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні заяву Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) про визнання протиправними дій щодо невиплати гарантованої суми відшкодування за договором банківського вкладу №074996 від 28.11.2014, стягнення коштів у розмірі 130 000 грн за вкладом, які було внесено за договором банківського вкладу №074996 від 28.11.2014, укладеного між позивачем та ПАТ «Златобанк».

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 позов задоволено:

- визнано протиправними дії Державної установи «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» щодо невиплати ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування за договором банківського вкладу №074996 від 28.11.2014.

- стягнуто з Державної установи «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) кошти у розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень за вкладом, які було внесено за договором банківського вкладу №074996 від 28.11.2014, укладеного між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Златобанк».

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2022 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 у справі №140/11096/21 залишено без змін.

17.12.2021 представник позивача подав заяву у якій просив стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб витрати на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом адміністративної справи №140/11096/21 в сумі 5 000,00 гривень.

Додатковим рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу в сумі 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2022 додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 у справі №140/11096/21 залишено без змін.

На виконання вказаного додаткового рішення Волинським окружним адміністративним судом 29.09.2022 видано виконавчий лист №12672/2022р., що підтверджується даними із системи «Діловодство спеціалізованого суду».

На підставі даного виконавчого листа у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі Відділ) відкрито виконавче провадження №70074910 з виконання виконавчого листа №12672/2022 від 29.09.2022 Волинського окружного адміністративного суду про: стягнення стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (, місцезнаходження: 04053,Київ, вул. Січових Стрільців, 17) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

05.11.2025 до суду надійшла заява Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства про зміну способу і порядку виконання рішення. Представник заявника просив змінити спосіб і порядок виконання виконавчого листа №140/11096/21 від 29.09.2022, що видав Волинський окружний адміністративний суд із стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (, місцезнаходження: 04053,Київ, вул. Січових Стрільців, 17) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн. на наступний: стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (, місцезнаходження: 04053,Київ, вул. Січових Стрільців, 17) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Заява вмотивована тим, що згідно ч. 1, 2, 5 ст. 20 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є єдиним розпорядником коштів, акумульованих у процесі його діяльності. Кошти Фонду не включаються до Державного бюджету України, не підлягають вилученню і можуть використовуватися Фондом виключно для цілей, визначених в ч. 2 цієї статті.

Таким чином, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не зареєстровано в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, а отже Фонд не отримує бюджетні асигнування відповідно до положень чинного законодавства.

Суд зазначає, що частиною 1 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до частини 2 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Судове засідання призначено 28.11.2025 на 11:15.

Відповідно до довідки від 27.11.2025 справа №140/11096/21 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зміну способу і порядку виконання судового рішення, яка була призначена до судового розгляду на 11:15 28.11.2025, відкладена у зв`язку з наказом про надання днів відпочинку судді №02-10/143/25 від 26.11.2025. Судове засідання відкладено на 01.12.2025 на 11:15.

Суд зауважує, що як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням положень частини четвертої статті 229, частини другої статті 378 КАС України, розгляд заяви про зміну способу виконання судового рішення проведено в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Виключною правовою підставою для прийняття судом рішення про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють його виконання у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.

При цьому, під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання в раніше встановлений порядок і спосіб.

Разом з тим, здійснення судом зміни порядку чи способу виконання рішення не повинно змінювати способу захисту порушеного права, обраного судом при вирішенні справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення способу і порядку виконання судового рішення підлягає задоволенню з таких мотивів та підстав.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положення статей 14, 370 КАС України встановлюють обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, та їх безумовне виконання особою, на яку покладено такий обов`язок.

В рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року (заява №60750/00) Європейський суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Відтак особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Матеріали справи вказують на наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 у справі №140/11096/21.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно ч. 1, 2, 5 ст. 20 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є єдиним розпорядником коштів, акумульованих у процесі його діяльності. Кошти Фонду не включаються до Державного бюджету України, не підлягають вилученню і можуть використовуватися Фондом виключно для цілей, визначених в ч. 2 цієї статті.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.

Згідно із ч. 1 ст. 47 Бюджетного кодексу України, відповідно до затвердженого розпису бюджету розпорядники бюджетних коштів одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів.

Відповідно до п. 1.2 Порядку формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 22.12.2011 №1691, Єдиний реєстр розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів - автоматизована система збирання, накопичення, обліку та надання інформації про розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів.

Згідно відомостей Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів вбачається, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не зареєстрований як одержувач бюджетних коштів.

Таким чином, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не зареєстровано в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, а отже Фонд не отримує бюджетні асигнування відповідно до положень чинного законодавства, у зв`язку з чим відсутні законні підстави для стягнення витрати на правову допомогу в сумі 5 000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Цей принцип є однією з основних засад адміністративного судочинства (пункт 1 частини третьої статті 2 КАС України).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (частина перша статті 129 Конституції України, частина перша статті 6 КАС України), на якому має бути засноване судове рішення. Одним із елементів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, зокрема, вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року (далі Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу, як виконання судового рішення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»). У § 51 рішення від 05 січня 2010 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine, заява № 40450/04) ЄСПЛ зазначив, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будьякій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У § 52 цього ж рішення ЄСПЛ вказав, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції.

Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування (див. § 53 згаданого рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України»).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судового рішення є невід`ємною та заключною частиною судового процесу, яка поєднана із попередніми єдиною та основною метою всього судочинства, яке полягає у захисті прав і охоронюваних законом інтересів осіб.

Частиною третьою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що за наявності обставин, які ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Суд зауважує, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

З врахуванням наведеного суд дійшов висновку про зміну способу виконання додаткового рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 у справі №140/11096/21 шляхом стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн, що за наведеної вище ситуації якраз і зумовить повне та своєчасне виконання судового рішення.

Отже, заяву стягувача належить задовольнити шляхом змінення способу виконання додаткового рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 в справі №140/11096/21.

Керуючись статтями 229, 248, 256, 294, 378 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу виконання судового рішення задовольнити.

Змінити спосіб виконання виконавчого листа від 29.09.2022 №12672/2022 (справа №140/11096/21), що видав Волинський окружний адміністративний суд, а саме: на «Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (, місцезнаходження: 04053,Київ, вул. Січових Стрільців, 17) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень».

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.В. Дмитрук