Справа № 638/22585/25
Суддя: Гребенюк В. В.
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/547/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гребенюка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Вольвич Є.Р.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні, у відкритому судовому засіданні, в м. Харків, в залі судових засідань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправно та скасування постанови про адміністративне стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Штонда Оксана Володимирівна, звернулась до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просила скасувати постанову № 1225-1 від 09.06.2025 якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 17000,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутностю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відносно позивача було винесено постанову № 1225-1 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яка на думку позивача винесена з порушенням встановленого порядку, зокрема у зв`язку з тим, що позивача працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 після проходження встановлених законодавством процедур 09.06.2025, в т.ч. медичного огляду, було направлено до військової частини та наразі позивач проходить військову службу.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. До суду надали заяву в якій просили проводити розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, але в судове засідання представник останнього не з`явився, причин неявки не повідомив. У надісланому відзиві просив відмовити в задоволенні позову оскільки позивач відмовся проходити військово-лікарську комісію, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , який відмовся і від підписання протоколу. Наведене і зумовило притягнення позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Представник третьої особи Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в своєму клопотанні зазначив, що даним органом виконавчої служби здійснюється виконавче провадження № 79457147 з приводу примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1225-1 від 09.06.2025 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34000,00 грн та просив проводити розгляд справи без участі представника третьої особи.

Неприбуття у судове засідання учасників справи, повідомлених належним чином, відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи даної категорії.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Відповідно до копії протоколу № 1225 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 09.06.2025 ОСОБА_1 відмовився підписати направлення на медичний огляд, а також відмовився від проходження військово-лікарської комісії чим порушив п. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Даний протокол складено начальником групи соціальної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим лейтинантом ОСОБА_2 .

Постановою №1225-1 від 09.06.2025, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з тих підстав, що ОСОБА_1 в порушення ч 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що зобов`язує військовозобюов`язаних проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування відмовився від проходження такого огляду. В постанові вказано, що особа, яка притягається до адмінвідповідальності відмовилася від отримання копії постанови.

Відповідачем також надіслана копія направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності для проходження військової служби по мобілізації від 09.06.2025 № 3909 із зазначенням імені, прізвища, по батькові позивача, його року народження, відношення до військової служби. В даному направлені проставлено позначку «відмова».

Разом з тим, як свідчить наявна в матеріалах справи картка обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , він пройшов медичний огляд про що стоять відповідні дані лікарів від 09.06.2025.

Згідно копії довідки військово-лікарської комісії № 2025-0609-1603-1179-3 від 09.06.2025 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проведено медичний огляд Позаштатною постійно діючою військово-лікарською комісією при обласному тимчасовому мобілізаціному пункті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Довідка датована 09.06.2025 № 9980. ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби.

Крім того, як вбачається з копії карти професійно-психологічного відбору кандидата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останній пройшов в ІНФОРМАЦІЯ_6 09.06.2025 професійно-психологічний відбір в ході якого надавав відповіді проходячи тестування.

У копії військового квитка позивача серії НОМЕР_1 , виданому 09.06.2025 ІНФОРМАЦІЯ_6 в п. 13 проставлено відмітку, що 09.06.2025 медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 позивач визнаний придатним.

За даними вищевказаного війсьвого квитка 10.06.2025 ОСОБА_1 10.06.2025 зарахований до списків військової частини НОМЕР_2 . 01.08.2025 виключений із списків названої частини. 02.08.2025 він зарахований до списків військової частини НОМЕР_3 , де наразі проходить військову службу згідно довідки Форма 5 від 09.08.2025 № 10/2495, виданої вйськовою частиною НОМЕР_3 .

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі по тексту Закон № 2232-XII).

Так, згідно з частинами першою другою, третьою та сьомою статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначення засад організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі по тексту Закон № 3543-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону № 3543-ХІІ громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє по сьогоднішній день.

Згідно із Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, було оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Отже, на момент притягнення позивача до адміністративної відповідальності (09.06.2025) діяв особливий період.

Відповідно до пункту 1 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 (далі по тексту Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із пунктом 8 Положення № 154 завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби, процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби унормовано Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі Порядок № 560).

Пунктом 21 Порядку № 560 встановлено, що за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Правилами пункту 74 Порядку № 560 визначено, що військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в тому числі ті, які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю), за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видаються направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформовані відповідно до пункту 74-1 цього Порядку. Направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформоване відповідно до пунктів 74-1 та 74-3 цього Порядку, повинно містити таку інформацію: реєстраційний номер та дату направлення, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), дату народження особи, яка направляється на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, мету та дату початку медичного огляду військово-лікарською комісією, назву установи (закладу охорони здоров`я) та її поштову адресу. За бажанням військовозобов`язаних та резервістів такі направлення надсилаються в електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста.

На основі результатів проведення медичного огляду та професійно-психологічного відбору (у разі потреби) резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період повістка щодо призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місця проходження військової служби вручається під особистий підпис або надсилається районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу їх місця проживання.Резервісти та військовозобов`язані, які отримали повістку щодо призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби, прибувають у строк та місце, зазначені в повістці для відправлення до військової частини (установи). Відправлення резервістів та військовозобов`язаних до місць проходження військової служби здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки у складі військових команд або індивідуально (п.п. 88, 90-91 Порядку № 560).

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною третьою статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

З наведеного слідує, що для кваліфікації дій за частиною третьою статті 210-1 КУпАП необхідним є встановлення наявності кваліфікуючої ознаки правопорушення - вчинення такого порушення в особливий період.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (частина перша статті 247 КУпАП).

Положеннями статті 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Приписами статті 279 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно із статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як передбачено пунктом 2 Інсрукції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 01 січня 2024 року № 3 уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення (додаток 1) (далі - протокол), передбачені статтями 210, 210-1, 211 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Однак, справа на момент її розгляду не містить наказу, який би вповноважував старшого лейтинанта ОСОБА_3 на складання пртоколу про адміністративне правопорушення № 1225 від 09.06.2025 відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. З цих підстав суд не може прийняти його в якості належного доказу адміністративного правопорушення.

Копія направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності для проходження військової служби по мобілізації від 09.06.2025 № 3909 не містить дати початку медичного огляду, як це передбачено пунктом 74 Порядку № 560.

Оскаржувана постанова містить позначку про відмову ОСОБА_1 в її отриманні. Однак, жодних доказів такої відмови, як і доказів оголошення такої постанови позивачеві справа на момент її розгляду не містить.

Разом з тим, як встановлено вище з матеріалів справи саме 09.06.2025 ОСОБА_4 пройшов медичний огляд, визнаний придатним за результатами такого огляду, в цей день він пройшов професійно-психологічний відбор. При цьому суд враховує, що проходження і медичного огляду без визначення дати початку такого огляду, і професійно-психологічного відбору можливе за активної ініціативної участі особи позивача, який самостійно розпочав огляд, повідомляв про стан свого здоров`я, проходив флюорографію, відповідав на питання психологічного тесту. Позивачу в цей же день відповідачем оформлено і видано військовий квиток та вже 10.06.2025 він був зарахований до списків відповідної військової частини, наразі несе службу у Збройних силах України виконуючи свій конституційний обов`язок із захисту Вітчизни.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, згідно ст. 62 Конституції України, тлумачаться на її користь.

В силу положень ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Наведене, враховуючи проходження позивачем медичного огляду і професійно-психологічного відбору, свідчить, що постанова відповідача є необґрунтованою та прийнята не у спосіб, що визначений Конституцією та законами України та, відповідно, не добросовісно і не розсудливо.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Наведеним положенням кореспондують норми статті 293 КУпАП, якими регламентовано повноваження органу, який розглядає скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях позивача, ст. 293 КУпАП, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, які приведено у постанові від 18.03.2020 у справі №543/775/17, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України "Про судовий збір", які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 5 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Тобто при оскарженні накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 5 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Згідно зі статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 3028 гривень.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання позову при оскарженні накладення адміністративного стягнення становив 605,60 грн (3028 грн х 0,2).

Оскільки суд за результатами розгляду даної справи дійшов висновку про задоволення позову то слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 сплачений позивачем судовий збір за подання позову у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 77, 241-246, 272 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправно та скасування постанови про адміністративне стягнення задовільнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_5 № 1225-1 від 09.06.2025 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за вчинення вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 17000 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн. 60 коп.).

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Штонда Оксана Володимирівна, РНОКПП: НОМЕР_6 , місцезнаходження: .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: м. Харків, вул. Студентська, буд. 5/6, .

Суддя В. В. Гребенюк