Справа № 320/47438/25
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року м. Київ справа №320/47438/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Пенсійного фонду України (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач 2), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач 3) в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за № 48 від 14.02.2024 року щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за № 48 від 14.02.2024 року щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

-зобов`язати Пенсійний фонд України відповідно до чинного законодавства України призначити та виплатити в повному обсязі ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення з заявою про призначення пенсії 14.10.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.10.2023 та 07.02.2024 позивач звертався до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Заяви було розглянуто та рішеннями Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області позивачу було відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу. Вважаючи рішеннями про відмову у призначенні пенсії протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №320/47438/25 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 відкрито провадження в адміністративній справі №320/47438/25 та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, яку отримано відповідачем в системі «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до частини 7 статті 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З аналізу наведених норм законодавства встановлено, що у випадку реєстрації учасника судового процесу в системі «Електронний суд», суд повідомляє, вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі.

Суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.

В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує проти вимог позову у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Судом встановлено, що 14.10.2023 року та 07.02.2024 року позивач звертався до Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з наданням всіх необхідних документів.

Станом на день звернення, позивачу виповнилося повних 63 роки, страховий стаж згідно оспорюваного рішення пенсійного органу складав 21 рік 8 місяців, з необхідних 29 років.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за № 48 від 14.10.2023 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу (29 років). Зазначена відмова зумовлена наступними обставинами:

«- Необхідний страховий стаж відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 29 років.

Страховий стаж особи становить 21 рік 8 місяців.

за доданими документами стажу не зараховано:

- періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки підстави виправлення у даті народження на першій сторінці трудової книжки внесено не в повному обсязі (не зазначено на підставі якого документа внесено запис);

- період навчання згідно диплому про освіту серії НОМЕР_2 , оскільки не можливо визначити дату зарахування до навчального закладу.

Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату згідно підтверджуючих документів 07.03.2027».

За наведених обставин, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення відмовити заявнику в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за №48 від 14.02.2024 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком.

В рішенні про відмову зазначені наступні обставини:

«Необхідний страховий стаж відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 29 років...

Страховий стаж особи становить 21 рік 7 місяців 5 днів.

за доданими документами стажу не зараховано:

- періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 21.10.1979, оскільки дата народження заявника на титульній сторінці трудової книжки не виправлена і не завірена в установленому порядку. Для зарахування необхідно долучити уточнюючі довідки про періоди роботи, видані на підставі первинних документів або довести приналежність трудової книжки у судовому порядку. - період навчання згідно диплому про освіту серії НОМЕР_2 , оскільки не можливо визначити дату зарахування до навчального закладу. Для зарахування необхідно надати уточнюючу довідку про період навчання, форму навчання і рішення кваліфікаційної комісії, видану на підставі первинних документів.

Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату згідно підтверджуючих документів 07.03.2027.»

Позивач не погоджується із вказаними рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем спірного рішення, позивач звернулася з даним позовом до суду про визнання його протиправним та скасування, з приводу чого суд зазначає таке.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон №1058) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону №1058 громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону №1058 пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до ст. 25 Закону №1058 коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

См х Вс

Кс = ------------, де:

100% х 12

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08%.

Для особи, яка брала участь у солідарній і накопичувальній системах, визначається один коефіцієнт страхового стажу як сума коефіцієнта страхового стажу за період участі тільки в солідарній системі та коефіцієнта страхового стажу, визначеного за період участі в солідарній і накопичувальній системах.

Відповідно до ст. 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п`яти років.

Згідно з ст. 27 Закону №1058 Розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Відповідно до ст. 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим частини першої цієї статті, період, за який враховується заробітна плата, після виключення 10 відсотків тривалості страхового стажу, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Суд зазначає, що 11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо підвищення пенсій від 03.10.2017 №2148-VIII (далі - Закон №2148), яким Прикінцеві положення Закону №1058 доповнено, зокрема, п.п. 4-3, 4-4.

Згідно з п. 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058 у редакції Закону №2148 пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Згідно з п. 4-3 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Разом з тим, п. 4-4 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV передбачено, що з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

З 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Згідно ч. 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менше, як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

У разі, якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менше, як 24 місяці страхового стажу, то перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через 2 роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховану) пенсію.

Оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком є протиправними та такими, що порушують його право на соціальний захист, гарантоване Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що особа позивача та дата його народження ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджуються сукупністю офіційних документів: паспортом громадянина України, РНОКПП, військовим квитком, довідкою ВПО, а також відомостями трудової книжки. Перші п`ять цифр РНОКПП позивача повністю відповідають саме цій даті народження, що додатково підтверджує достовірність установлених даних. Будь-яких підстав сумніватися в автентичності цих документів чи суперечностях щодо особи позивача органом ПФУ не наведено.

Щодо наявної описки в даті народження на титульній сторінці трудової книжки, суд установив, що помилка була належним чином виправлена роботодавцем ВАТ «ТОЧМАШ», правонаступником підприємства, яке вперше заповнювало трудову книжку. Виправлення містить підпис відповідальної особи та відбиток печатки підприємства. Крім того, вірна дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 міститься і на сторінці 41 трудової книжки, заповненій іншим роботодавцем. Тому вважати цю описку підставою для неврахування страхового стажу безпідставно.

Відповідно до статті 48 КЗпП України та статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, а працівник не може нести негативні наслідки за можливі недоліки її ведення з боку роботодавця.

Зміст записів у трудовій книжці позивача є чітким, послідовним, містить реквізити наказів, посади, періоди роботи, підписи посадових осіб та печатки. У справі також наявні документи, які підтверджують проходження строкової військової служби у 1983 1985 роках.

Суд звертає увагу, що ГУ ПФУ в Одеській області та ГУ ПФУ у Львівській області вибірково прийняли частину тих самих записів трудової книжки, які вони ж визнавали неналежними щодо інших періодів.

Стосовно періоду навчання позивача у Донецькому електрометалургійному технікумі, суд зазначає, що навчання здійснювалося у вечірній формі без відриву від виробництва, а тому не впливає на основний факт зайнятості, підтверджений трудовою книжкою. Неможливість отримання додаткових документів з огляду на окупацію частини території Донецької області є об`єктивною, що не може обмежувати право позивача на зарахування фактично відпрацьованого стажу.

Оцінюючи сукупність доказів, суд приходить до висновку, що фактичний страховий стаж позивача становить щонайменше 30 років 8 місяців 26 днів, що повністю відповідає вимогам статті 26 Закону України № 1058 для призначення пенсії за віком у відповідний період.

Відмова органів ПФУ у призначенні пенсії за наявності підтвердженого стажу суперечить статті 46 Конституції України, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантіям Європейської соціальної хартії та принципу ефективного захисту прав особи. Тому рішення ГУ ПФУ в Одеській області та ГУ ПФУ у Львівській області підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Щодо позовних вимог до Пенсійного фонду України, з огляду на те, що оскаржуване рішення було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, суд доходить висновку, що відповідачем Пенсійного фонду України права позивача не були порушені, а тому в задоволенні позовних вимог до цього відповідача слід відмовити в повному обсязі.

За таких обставин, ефективним способом захисту суд вважає зобов`язати вчинити дії по відновленню порушених прав позивача саме Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає необхідним з метою ефективного захисту прав позивача - визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за № 48 від 14.02.2024 року щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 , визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за № 48 від 14.02.2024 року щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області відповідно до чинного законодавства України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду у даній справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, положень проаналізованого законодавства, наявних у матеріалах справи доказів та встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн (квитанція №22-1863639/1/С від 22.05.2024).

Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Керуючись ст.ст. 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за № 48 від 14.02.2024 року щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за № 48 від 14.02.2024 року щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області відповідно до чинного законодавства України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду у даній справі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.