Справа № 200/9366/25
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

01 грудня 2025 року Справа №200/9366/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства Інформаційні судові системи про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства Інформаційні судові системи про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Суд зазначає, що у своїх позовних вимогах ОСОБА_1 просить суд:

визнати неправомірними діями Державного підприємства "Інформаційні судові системи" щодо відбору кандидатів на призначення арбітражних керуючих в Господарському суді Донецької області у справах про банкрутство:

- № 5006/27/31б/2012, протокол від 15.08.2025 про призначення арбітражного керуючого Янчука Олександра Миколайовича;

- № 5006/27/152б/2012, протокол від 18.08.2025 про призначення арбітражного керуючого Бурлаченка Миколи Миколайовича;

- № 27/52б протокол від 20.08.2025 про призначення арбітражного керуючого ОСОБА_2 ;

- № 45/25б протокол від 21.08.2025 про призначення арбітражного керуючого Сердюка Олександра Олександровича;

- № 905/1471/13-г протокол від 09.09.2025 про призначення арбітражного керуючого ОСОБА_3 ;

- № 5/73б протокол від 17.10.2025 про призначення арбітражного керуючого ОСОБА_4 ;

- № 905/2153/21 протокол від 20.10.2025 про призначення арбітражного керуючого ОСОБА_5 ;

- № 905/4477/13 протокол від 20.10.2025 про призначення арбітражного керуючого ОСОБА_6 ;

- № 27/83б протокол від 28.10.2025 про призначення арбітражного керуючого ОСОБА_7 ;

- № 5/145б протокол від 06.11.2025 про призначення арбітражного керуючого ОСОБА_8 ;

- № 15/65б протокол від 06.11.2025 про призначення арбітражного керуючого ОСОБА_9 ;

- № 15/154б протокол від 07.11.2025 про призначення арбітражного керуючого Аверіну Вікторію Валеріївну та скасувати відбір кандидатів на призначення арбітражних керуючих у зазначених справах про банкрутство;

зобов`язати Державне підприємство "Інформаційні судові системи" здійснити повторне автоматичне визначення кандидатур арбітражних керуючих у справах № 5006/27/31б/2012, № 5006/27/152б/2012, № 27/52б , № 45/25б, №905/1471/13-г, №5/73б, № 905/2153/21, № 905/4477/13, № 27/83б, №5/145б, № 15/65б, № 15/154б Господарського суду Донецької області з дотриманням принципів черговості, рівної кількості справ про банкрутство, з урахуванням навантаження кожного арбітражного керуючого;

винести окрему ухвалу відносно Державного підприємства "Інформаційні судові системи" та надіслати відповідному органу досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 376-1 КК України.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

Згідно з приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 щодо «порушеного права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в тому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Разом з тим, у силу приписів частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні й конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, у Рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист (пункт 4.1 мотивувальної частини вказаного Рішення).

Звертаючись з даним позовом, позивачка вказує, що при проведенні розподілу справ на позивачку не здійснено автоматизований розподіл у справах про банкрутство. Позивачка наголошує, що відбір кандидатів робиться не в автоматичному, а в ручному режимі або за допомогою невірно введених до системи алгоритмів відбору. Що не виключає корупційної складової. Вказане стало підставою для звернення до суду. Також позивачка просить суд винести окрему ухвалу відносно Державного підприємства "Інформаційні судові системи" та надіслати відповідному органу досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 376-1 КК України.

Водночас, суд зауважує, що за втручання в автоматичний розподіл передбачена кримінальна відповідальність на підставі ст. 376-1 Кримінального кодексу України, а саме за незаконне втручання в роботу автоматизованих систем в органах та установах системи правосуддя.

Поряд з цим, адміністративному суду не надано повноважень встановлювати факти в кримінальному процесі, а тому в даному випадку справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Отже позивачка має право звернутись до правоохоронних органів із метою захисту своїх прав.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на обставини, у зв`язку з якими позивачка звернулась до адміністративного суду, і наведене вище правове регулювання цих відносин, суд вважає, що у відкритті провадження у справі за цим позовом слід відмовити, оскільки цей позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини шостої статті 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Слід зазначити, поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду, а також спорів, стосовно яких законом установлені імперативні вимоги щодо суб`єктного складу, у зв`язку із чим суд не зазначає, до юрисдикції якого суду належить вирішення заявлених у цій справі позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 19, 22, 170, 294, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Інформаційні судові системи про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Повний текст ухвали складено та підписано 01 грудня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтями 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя В.А. Голуб