Справа № 340/8060/24
Суддя: Т.М. КАРМАЗИНА
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 грудня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/8060/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження у порядку письмового провадження звіт про виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звертався до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення №2762 від 20.11.2024 року Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, ОСОБА_1 ";

- зобов`язати Первозванівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (шляхом зміни цільового призначення), що перебуває у комунальній власності кадастровий номер :02:000:0283 загальною площею 2,9142 га із земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код КВЦПЗД- 11.02) на землі сільськогосподарського призначення для іншого сільськогосподарського призначення (код КВЦПЗД-01.13), вид використання - для обслуговування господарських будівель і споруд, яка розташована на території Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, який був виготовлений на замовлення ОСОБА_1 .

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 20 листопада 2024 року № 2762 Про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 . Зобов`язано Первозванівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.11.2024 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0283 загальною площею 2,9142 із зміною цільового призначення та прийняти рішення з урахуванням вимог земельного законодавства та висновків суду. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. (а.с.35-40)

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.08.2025 апеляційну скаргу Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області залишено без задоволення, а рішення суду від 19.03.2025 без змін. (а.с.67-69)

До Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 , в якій просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду по справі №340/8060/24 та зобов`язати відповідача подати до суду звіт. (а.с.72-73) В обґрунтування заяви посилався на те, що на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду сільська рада прийняла рішення від 19.09.2025 №3182, яким знову відмовила позивачу в затвердженні проєкту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки. Вважає, що ухвалюючи дане рішення Первозванівська сільска рада Кропивницького району Кіровоградської області проігнорувала рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 у справі №340/8060/24, не врахувала висновків викладених у ньому, а повторно відмовили з тих самих підстав, при цьому звертав увагу, що текст прийнятого рішення не відрізняється від рішення, яке було скасовано судом.

Ухвалою суду від 24.10.2025 задоволено частково заяву представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю. Зобов`язано Первозванівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області подати звіт про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 у справі №340/8060/24 у строк один місяць з дня набрання законної сили ухвалою про встановлення судового контролю. (а.с.78-79)

До Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшов звіт Первозваніської сільської ради (а.с.82-85), в якому зазначено, що зміна цільового призначення земельних ділянок має відбуватися відповідно до вимог статті 20 Земельного кодексу України та пункту 23 Перехідних положень Земельного кодексу України. Земельна ділянка розташована в межах населеного пункту с.Сонячне, в якому розроблено генеральний план, який був затверджений Первозванівською сільською радою та Кропивницькою районною радою. Земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0283 загальною площею 2,9142 га чітко визначена як землі промисловості. Вказує, що отримавши постанову апеляційної інстанції на черговому пленарному засіданні було виконано в повному обсязі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 році, а саме повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення сільської ради № 3182 від 19 вересня 2025 року. Отже, вважає, що сільською радою були виконані вимоги суду в повному обсязі, з урахуванням вимог земельного законодавства, Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Закону №3038-VІ, частиною 2 ст.19 Конституції України та висновків суду.

Ухвалою суду від 24.11.2025 питання щодо розгляду звіту у відповідності до ч.1 ст.3822 КАС України призначено до розгляду у порядку письмового провадження. (а.с.90)

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши звіт щодо виконання судового рішення, дійшов до таких висновків.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини 1 статті 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Відповідно до ст.3811 судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частин 1-4, 6 ст.3821 суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівника суб`єкта владних повноважень.

Якщо суб`єктом владних повноважень є колегіальний орган і судовим рішенням такого суб`єкта владних повноважень зобов`язано вчинити певні дії, суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення кожного з членів такого колегіального органу, до чиїх повноважень, завдань чи функцій належить забезпечення виконання такого судового рішення.

Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.382-2 суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Статтею 382-3 передбачені рішення за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

Суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Суд на підставі відповідних доказів зменшує розмір штрафу, накладеного на керівника суб`єкта владних повноважень, на суму штрафу, який було накладено за такі самі дії державним виконавцем відповідно до законодавства про виконавче провадження.

Ухвалу суду про накладення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції за правилами статті 149 цього Кодексу.

З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму штрафу без додаткового судового рішення нараховується пеня у розмірі три відсотки річних з урахуванням індексу інфляції.

Якщо суб`єктом владних повноважень є колегіальний орган і суд зобов`язав подати звіт про виконання судового рішення його членів, за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення суд, враховуючи індивідуальні дії або бездіяльність кожного з членів такого колегіального органу, своєю ухвалою може накласти штраф на членів, які в межах своїх повноважень, завдань чи функцій не забезпечили виконання судового рішення.

У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, суд своєю ухвалою встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на кожного з членів колегіального органу, які не подали зазначений звіт.

У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№29979/04) висловив правову позицію, відповідно до якої принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece, Страсбург, 19.03.1997 року) наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення Ліпісвіцька проти України №11944/05 від 12 травня 2011 року).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах Бурдов проти Росії від 07.05.2002 року, Ромашов проти України від 27.07.2004 року, Шаренок проти України від 22.02.2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

У пунктах 46, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі Сокур проти України (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такого рішення суду та відновленню порушених прав особи - позивача.

Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Як встановлено судом, відповідачем на виконання вимог ухвали суду подано звіт 21.11.2025 та копію, прийнятого рішення.

Проте, суд зауважує, що прийняте сільською радою рішення від 19.09.2025 №3182 ідентичне до змісту рішення від 20.11.2024 №2762, яке визнано протиправним та скасовано судом. (а.с.86-87, 88-89)

У рішення від 19.03.2025, суд дійшов висновку, що «спірним рішенням Первозванівської сільської ради 20.11.2024 №2762 позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки. Водночас не наведено жодного обґрунтування та мотиву, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення.»

Отже, суд констатує, що Первозванівська сільська рада повторно розглянувши заяву ОСОБА_1 від 11.11.2024 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0283 загальною площею 2,9142 із зміною цільового призначення, не врахувала висновки Кіровоградського окружного адміністративного суду при прийнятті на його виконання рішення від 19.09.2025 №3182.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе прийняти звіт, однак враховуючи, що рішення суду залишається не виконаним, суд встановлює новий строк для подання звіту про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 у справі №340/8060/24 два місяці з дня постановлення даної ухвали.

Керуючись ст.ст.245, 248, 256, 293-297, 3822 3823 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти звіт Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, поданий до суду 21.11.2025 року.

Встановити новий строк для подачі звіту про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 у справі №340/8060/24 у строк та зобов`язати Первозванівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області подати звіт про виконання судового рішення протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою про встановлення нового строку для подання звіту.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, передбачений ст.295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. КАРМАЗИНА