Справа № 280/8398/25
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 листопада 2025 року Справа № 280/8398/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МОТОТЕХІМПОРТ" (69000, м.Запоріжжя, вул.Штабна, буд. 13, прим. 19, )

до Тернопільської митниці (46004,м.Тернопіль,вул.Текстильна, буд. 38, )

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

24.09.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МОТОТЕХІМПОРТ" (далі позивач) до Тернопільської митниці (далі відповідач), відповідно до якої позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати Рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару №UA403070/2025/000266/2 від 02.09.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними. Позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що в поданих позивачем документах на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару було виявлено недоліки, у зв`язку з чим витребувано додаткові документи, які не були надані позивачем в повному обсязі. Зазначає, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, що зумовило відсутність підстав для оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю. Представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 29.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 15.10.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін; з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

01.09.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» (Покупець) уклало з компанією WEIFANG AISIWO MACHINERY CO., LTD. (Китай) зовнішньоекономічний контракт №WFA/1 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.

В подальшому, компанією Продавцем, відповідно до умов даного зовнішньоекономічного Контракту, Специфікацій: №2025-2A та №2025-2A-z від 28.04.2025 року, рахунку-фактури №WFA2025-2A від 13.05.2025 року було здійснено поставку товарів (машини сільськогосподарські для підготовки або оброблення ґрунту, арматура кріплення та інші вироби).

Товарна партія поставлялась на умовах FOB CN Qingdao згідно міжнародних торговельних правил «ІНКОТЕРМС 2010».

07.08.2025 року уповноваженою особою позивача, агентом з митного оформлення Годомським І.В., було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40АА №25UA27U2, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товари зазначені у графі 31.

До даної митної декларації, як вбачається із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані наступні документи:

- пакувальний лист № б/н від 13.05.2025;

- рахунок-фактура (інвойс) № WFA2025-2A від 13.05.2025;

- коносамент № BW25050550 від 28.05.2025;

- накладна УМВС № 00000965 від 28.07.2025;

- накладна УМВС № 37555151 від 23.07.2025;

- накладна УМВС № 37555152 від 23.07.2025;

- сертифікат про походження товару № C25MA3QDNPD50003 від 13.06.2025;

- банківський платіжний документ, що стосується товару № 1494 від 26.05.2025;

- банківський платіжний документ, що стосується товару № 1552 від 19.06.2025;

- банківський платіжний документ, що стосується товару заява №2019 від 26.05.2025;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №2968 від 21.07.2025;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №G11057 від 21.07.2025;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару Акт виконаних послуг від 01.07.2025;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару Акт виконаних послуг № 3014 від 31.07.2025;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару Акт виконаних послуг № 3015 від 05.08.2025;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару Довідки про транспортні витрати від 21.07.2025;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару Заявка на перевезення № 55 від 21.05.2025;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару Заявка на перевезення № 55 від 14.07.2025;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) специфікація № 2025- 2A від 28.04.2025;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) специфікація № 2025- 2A-z від 28.04.2025;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода № 9 від 19.06.2025;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № WFA/1 від 01.09.2023;

- договір (контракт) про перевезення № 2702/912/25 від 27.02.2025;

- договір (контракт) про перевезення № Х270225-40 від 27.02.2025;

- інші некласифіковані документи технічні характеристики від 13.05.2025.

Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, товариству від митниці було направлено електронне повідомлення від 02.09.2025, наступного змісту:

«Повідомлення від митниці декларанту. Згідно ст.21 МК України розпочинається процедура консультації. За результатами опрацювання поданих до митного оформлення документів встановлено розбіжності, а саме: в договорі про транспортно- експедиторське обслуговування від 27.02.2025 N92702/912/25 експедитором зазначено «Global Container Lines Latvija SIA», а в договорі від 27.02.2025 NX270225- 40 експедитором зазначено «Хіллдом Логістікс». Згідно інформації із залізничної накладної від 28.07.2025 N°00000965 вбачається, що до виконання перевезення вантажу залізничним транспортом залучалась третя особа - «Zaklad Inzynierii Kolejowej Sp.z.o.o.», а згідно із інформації із залізничних накладних від 28.07.2025 N37555151; N37555152 - «3755 Ost-WestLogistic Poland Sp. Z.o.o.». Інформація, яка б підтверджувала причетність «Zaklad Inzynierii Kolejowej Sp.z.o.o» та «3755 Ost-West Logistic Poland Sp. Z.o.o» до перевезення вантажу залізничним транспортом окрім накладних відсутня, а саме відсутні рахунки про перевезення, банківські платіжні документи та договори між «Global Container Lines Latvija SIA», «Хіллдом Логістікс» та «Zaklad Inzynierii Kolejowej Sp.z.o.o.», «3755 Ost-West Logistic Poland Sp. Z.o.o». Зазначене вище може свідчити про не повноту включення витрат пов`язаних з наданням транспортно-експедиційних послуг за межами митної території України. У зв`язку з тим, що виявлені розбіжності, прошу відповідно до ч.2 ст.53 МКУ надати документи: - додатки до контракту у разі ї наявності; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару. У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст.53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: - копію митної декларації країни відправлення; - висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. - каталоги, специфікації, прайс-лист виробника товару. Відповідно до ч.6 ст,53 МКУ Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів на да ти до даткові документи.»

Листом від 02.09.2025 року ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» додатково надало митниці: виписку з банківського рахунку, комерційну пропозицію та прайс-лист виробника від 18.04.2025 року, а також повідомило митницю, що усі наявні у підприємства документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, були надані і вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом. У зв`язку з цим було повідомлено, що будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару надаватись не будуть, та висловлено прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.

02.09.2025 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товару №UA403070/2025/000266/2, відповідно до якого, митна вартість задекларованих товарів скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - резервним методом, згідно з положеннями ст.64 МК України , а також відмовлено у митному оформленні шляхом оформлення картки відмови №UA403070/2025/000448.

Підприємство задекларувало зазначену партію товару, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД №25UA17U6 від 03.09.2025 року.

Не погоджуючись з рішенням митного органу щодо коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд враховує наступне.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Як зазначено у ч.1 ст.55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч.2 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч.2 ст.58 Митного кодексу України).

Згідно з ч.3 ст.58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

У ч.1 ст.57 Митного кодексу України зазначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: (…) в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; (…) 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

За результатами роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадова особа здійснює заходи, передбачені статтею 54 МК України.

Відповідно до статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна базуватись на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається податками, чи аналогічного товару, і не повинна базуватись на вартості товару вітчизняного походження або на довільних чи фіктивних оцінках.

Згідно з частиною 4 статті 337 МК України, контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Єдиний підхід до здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками встановлено Порядком здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 №684, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 серпня 2015 р. за № 1021/27466, із змінами (далі - Порядок №684).

За результатами оцінки ризику у конкретному випадку переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України, в тому числі за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками, що здійснюється відповідно до статті 337 МК України, митні органи обирають форми та обсяг митного контролю. При цьому формується перелік митних формальностей, визначених за результатами застосування інструментів з управління ризиками.

Суд звертає увагу, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа №540/2605/18), від 06.05.2020 (справа №140/1713/19), від 21.10.2021 (справа №420/4820/19).

В оскаржуваному Рішенні про коригування митної вартості, у графі 33, митниця зазначає нижчевикладені розбіжності, які на її думку унеможливили митне оформлення задекларованих товарів за основним методом і стали підставою для здійснення коригування:

1. «Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару:- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару»

«...не подано митну декларацію країни відправлення, що не дозволяє впевнитися в достовірності заявлених відомостей щодо умов поставки та вартості товару, які впливають на формування митної вартості товару...».

Щодо твердження митниці про ненадання транспортних (перевізних) документів, суд зазначає, що на підтвердження транспортних витрат позивачем під час митного оформлення було надано митниці: Договір мультимодального перевезення №2702/912/25 від 27.02.2025 року; Договір про надання транспортно-експедиторських послуг №Х270225-40 від 27.02.2025 року; Заявки на перевезення №55 від 21.05.2025 року та №55 від 14.07.2025 року; Коносамент №BW25050550 від 28.05.2025 року; залізничні накладні УМВС (SMGS) №37555151 від 23.07.2025 року, №37555152 від 23.07.2025 року та №00000965 від 28.07.2025 року; рахунки-фактури (інвойси) на оплату транспортних послуг №G11057 від 21.07.2025 року та №2968 від 21.07.2025 року; Акти виконаних послуг від 01.07.2025 року, №3014 від 31.07.2025 року та №3015 від 05.08.2025 року; а також Довідки про транспортні витрати від 21.07.2025 року та №7225 від 21.07.2025 року.

Наданий пакет документів у своїй сукупності повною мірою підтверджує факт здійснення мультимодального перевезення товарів, його маршрут (Кіндао, Китай Гданськ, Польща Тернопіль, Україна) та загальну вартість понесених транспортних витрат до митного кордону України. Числові показники у наданих транспортних та розрахункових документах кореспондуються між собою та дозволяють ідентифікувати витрати з задекларованими товарами.

Таким чином, твердження митного органу про ненадання цих документів є необґрунтованим. Декларантом були виконані вимоги законодавства щодо документального підтвердження транспортної складової, яка була належним чином включена до митної вартості.

2. «До митного оформлення надано договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 27.02.2025 №2702/912/25 експедитором зазначено «Global Container Lines Latvija SIA», а в договорі від 27.02.2025 №Х270225-40 експедитором зазначено «Хіллдом Логістікс». Згідно інформації із залізничної накладної від 28.07.2025 №00000965 вбачається, що до виконання перевезення вантажу залізничним транспортом залучалась третя особа - «Zaklad Inzynierii Kolejowej Sp.z.o.o.», а згідно із інформації із залізничних накладних від 28.07.2025 №37555151; №37555152 «3755 Ost-West Logistic Poland Sp. Z.o.o.». Інформація, яка б підтверджувала причетність «Zaklad Inzynierii Kolejowej Sp.z.o.o» та «3755 Ost-West Logistic Poland Sp. Z.o.o» до перевезення вантажу залізничним транспортом окрім накладних відсутня, а саме відсутні рахунки про перевезення, банківські платіжні документи та договори між «Global Container Lines Latvija SIA», «Хіллдом Логістікс» та «Zaklad Inzynierii Kolejowej Sp.z.o.o.», «3755 Ost-West Logistic Poland Sp. Z.o.o». Зазначене вище може свідчити про не повноту включення витрат пов`язаних з наданням транспортно-експедиційних послуг за межами митної території України.»

Судом встановлено, що позивач для організації перевезення залучив двох окремих виконавців: компанію «Global Container Lines Latvija SIA» для морського перевезення (Договір №2702/912/25 від 27.02.2025 року) та компанію «Хіллдом Логістікс» для подальшого транспортно-експедиторського обслуговування, включаючи залізничне перевезення (Договір №Х270225-40 від 27.02.2025 року).

Умовами укладених договорів прямо передбачено право виконавців залучати третіх осіб (субпідрядників) для виконання своїх зобов`язань. Зокрема, пунктом 2.1.2. Договору №Х270225-40 з ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» надано право експедитору укладати від свого імені договори з перевізниками. Аналогічне право передбачено і для оператора мультимодального перевезення. Таким чином, компанії «Zaklad Inzynierii Kolejowej Sp.z.o.o.» та «3755 Ost-West Logistic Poland Sp. Z.o.o.» були залучені до виконання наземного етапу перевезення безпосередньо експедитором, який залишається єдиною відповідальною особою перед Замовником.

Отже, твердження митниці про відсутність договорів та розрахункових документів між основними перевізниками та їх субпідрядниками є безпідставним, оскільки ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» не є стороною цих господарських відносин, не може володіти цими документами і не зобов`язане їх надавати. Усі транспортні витрати до кордону України в повному обсязі підтверджені рахунками, виставленими позивачу його безпосередніми контрагентами («Global Container Lines Latvija SIA» та «Хіллдом Логістікс»), та були повністю включені до митної вартості.

3. «Прайс-лист №б/н від 02.09.2025 містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки FOB Qingdao що обмежує конкурентність.»

Зазначене зауваження митного органу є безпідставним, суб`єктивним та не ґрунтується на нормах митного законодавства, а тому не може бути законною підставою для виникнення обґрунтованих сумнівів у правильності визначення заявленої митної вартості, оскільки прайс-лист не входить до вичерпного переліку обов`язкових документів, що подаються для підтвердження митної вартості, який наведений у ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Цей документ є додатковим і був наданий декларантом добровільно для підтвердження ціни, зазначеної в основних комерційних документах.

Крім того, умови поставки FOB Qingdao, зазначені в прайс-листі, повністю відповідають умовам, які були узгоджені сторонами у зовнішньоекономічному контракті №WFA/1 та зафіксовані у рахунку-фактурі (інвойсі) №WFA2025-2A. Ця відповідність не спростовує, а, навпаки, додатково підтверджує достовірність задекларованих відомостей.

Твердження митниці, що пропозиція товару лише на умовах FOB «обмежує конкурентність», є необґрунтованим, оскільки продавець має повне комерційне право визначати, на яких умовах INCOTERMS він пропонує свій товар, і жоден нормативно-правовий акт не зобов`язує його включати у прайс-лист ціни на всіх можливих умовах поставки.

Таким чином, зауваження митниці щодо змісту прайс-листа є формальним, не впливає на суть цінових показників та не може бути законною підставою для висновку про недостовірність заявленої митної вартості та її подальшого коригування

Позивачем під час митного оформлення надано усі визначені статтею 53 Митного кодексу України документи, перелік яких є вичерпним, що підтверджують заявлену ним митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Отже, митний орган не довів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надані достатні докази, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору. Відтак наявність належних та беззаперечних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Тому суд доходить висновку, що позивач при подачі документів надав всі необхідні та достатні документи, що дають змогу визначити всі складові митної вартості товару, та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Разом з тим, відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості, не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості, що свідчить про порушення відповідачем вимог частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятих рішень.

З наведеного вбачається, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку із чим дійшов висновку, що оскаржувані рішення відповідача про коригування митної вартості товарів є такими, що підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 77, 139, 241-245 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МОТОТЕХІМПОРТ" (69000, м.Запоріжжя, вул.Штабна, буд. 13, прим. 19, ) до Тернопільської митниці (46004,м.Тернопіль,вул.Текстильна, буд. 38, ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару №UA403070/2025/000266/2 від 02.09.2025 року.

Стягнути на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МОТОТЕХІМПОРТ" (69000, м.Запоріжжя, вул.Штабна, буд. 13, прим. 19, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 24224,00 грн (двадцять чотири тисячі двісті двадцять чотири гривні 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці (46004,м.Тернопіль,вул.Текстильна, буд. 38, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 28.11.2025.

Суддя О.В. Конишева