Справа № 260/5360/25
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2025 року м. Ужгород№ 260/5360/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої - судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області, в якому просить: 1) Дії Управління соціального захисту населення Хустської районної військової адміністрації про продовження строку інвалідності ОСОБА_1 , оцінювання повсякденного функціонування особи, але не довше ніж до 01 липня 2025 року - визнати протиправним та скасувати; 2) Зобов`язати Управління соціального захисту населення Хустської районної військової адміністрації продовжити строк інвалідності ОСОБА_1 до дати прийняття рішення за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи до 01 квітня 2026 року.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 квітня 2025 року позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області із заявою, в якій просив продовжити 2 групу інвалідності на період воєнного стану, та ще на шість місяців після його скасування або припинення без проходження повторного огляду, у зв`язку з неможливості його пройти. Відповідач листом за № 01-15/1081 від 07.05.2025 року повідомив позивача про те, що станом на вказану дату відомості про результати проведеного оцінювання функціонування особи щодо позивача не надходили, у зв`язку з чим для продовження виплати державної соціальної допомоги з 01.02.2025 року немає правових підстав. Позивач вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідачем подано до суду відзиви на позовну заяву, в яких просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач перебував на обліку в Управлінні, як одержувач державної соціальної допомоги особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок загального захворювання по 31.01.2025 року, на період встановлення інвалідності. З 01.02.2025 року виплату державної соціальної допомоги йому зупинено, у зв`язку із закінченням періоду встановлення інвалідності. Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 19 грудня 2024 року № 4170-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи", особам з інвалідністю, повторний огляд яких був призначений з 1 січня 2025 року, але які не змогли його своєчасно пройти, строк інвалідності продовжується до дати прийняття рішення за результатами проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, але не довше ніж до 1 липня 2025 року. Таким чином, відповідачем проведено нарахування належних ОСОБА_1 коштів у вигляді державної соціальної допомоги особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок загального захворювання, за період з 01.02.2025 року по 30.06.2025 року в загальній сумі 11805,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 23.01.2023 року № 294196, позивачу встановлено ІІ групу інвалідності (загальне захворювання) на строк до 01 лютого 2025 року. Датою чергового переогляду визначено 23.01.2025 року. Рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності - лікування у психіатра.

22 квітня 2025 року позивач звернувся із заявою до Управління соціального захисту населення Хустської районної військової адміністрації, в якій зазначив, що не має можливості пройти повторний огляд в період воєнного стану, а тому просив продовжити йому інвалідність на період, який визначений постановою Кабінету Міністрів України № 225 від 08 березня 2022 року.

Листом від 07.05.2025 року № 01-15/1081 відповідач повідомив позивача про те, що останній перебував на обліку в Управління, як одержувач державної соціальної допомоги особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок загального захворювання по 31.01.2025 року, на період встановлення інвалідності. З 01.02.2025 року виплату державної соціальної допомоги припинено, у зв`язку із закінченням періоду встановлення інвалідності. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 19 грудня 2024 року № 4170-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи", особам з інвалідністю, повторний огляд яких був призначений з 1 січня 2025 року, але які не змогли його своєчасно пройти, строк інвалідності продовжується до дати прийняття рішення за результатами проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, але не довше ніж до 1 липня 2025 року. Станом на 07.05.2025 року відомості про результати проведеного оцінювання функціонування особи щодо позивача до Управління не надходили, у зв`язку з чим для продовження виплати державної соціальної допомоги з 01.02.2025 року наразі немає правових підстав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" (далі - Закон №875-XII) визначаються основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Згідно приписів ст.3 Закону № 875-XII інвалідність повнолітній особі встановлюється за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи, проведеного експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону №875-XII визначено, що діяльність держави щодо осіб з інвалідністю виявляється у створенні правових, економічних, політичних, соціальних, психологічних та інших умов для забезпечення їхніх прав і можливостей нарівні з іншими громадянами для участі в суспільному житті та полягає у: виявленні, усуненні перепон і бар`єрів, що перешкоджають забезпеченню прав і задоволенню потреб, у тому числі стосовно доступу до об`єктів громадського та цивільного призначення, благоустрою, транспортної інфраструктури, дорожнього сервісу (далі - об`єкти фізичного оточення), транспорту, інформації та зв`язку, а також з урахуванням індивідуальних можливостей, здібностей та інтересів - до освіти, праці, культури, фізичної культури і спорту; охороні здоров`я; соціальному захисті; забезпеченні виконання індивідуальної програми реабілітації осіб з інвалідністю; наданні пристосованого житла; сприянні громадській діяльності.

Згідно ч.ч.2 та 3 ст. 4 Закону №875-XII соціальний захист осіб з інвалідністю є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей осіб з інвалідністю нарівні з іншими громадянами та полягає у наданні пенсії, державної допомоги, компенсаційних та інших виплат, пільг, соціальних послуг, здійсненні реабілітаційних заходів, встановленні опіки (піклування) або забезпеченні стороннього догляду.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 19 грудня 2024 року № 4170-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи", особам з інвалідністю, повторний огляд яких був призначений з 1 січня 2025 року, але які не змогли його своєчасно пройти, строк інвалідності продовжується до дати прийняття рішення за результатами проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, але не довше ніж до 1 липня 2025 року.

У разі якщо особі інвалідність (із зазначенням строку повторного огляду) була встановлена до введення в дію цього Закону і строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України, але така особа відповідно до умов, встановлених Кабінетом Міністрів України, не проходила такий повторний огляд у медико-соціальних експертних комісіях:

чоловіки віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності із зазначенням строку повторного огляду, зобов`язані у період з 1 квітня 2025 року до 1 листопада 2025 року пройти оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до цього Закону та Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Кабінетом Міністрів України;

інші особи, крім осіб, яких неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, проходять оцінювання повсякденного функціонування особи до 1 квітня 2026 року.

На період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні перелік причин неможливості проходження повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно абз. 12 - 18 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 р. № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» (далі - Постанова № 1338), у разі коли особі інвалідність (із зазначенням строку повторного огляду) була встановлена до набрання чинності цією постановою відповідно до Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317 Питання медико-соціальної експертизи (Офіційний вісник України, 2009 р., № 95, ст. 3265), і строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України, але яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 8 березня 2022 р. № 225 Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період воєнного стану на території України (Офіційний вісник України, 2022 р., № 25, ст. 1310) не проходила такий повторний огляд в медико-соціальних експертних комісіях:

чоловіки віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності із зазначенням строку повторного огляду, зобов`язані у період з 1 квітня 2025 р. до 1 листопада 2025 р. пройти оцінювання повсякденного функціонування відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою;

інші особи, за винятком тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, проходять оцінювання повсякденного функціонування до 1 квітня 2026 року.

До числа тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, належать:

особи, місцем проживання яких є території, що включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації;

особи, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, не чують, не розмовляють, не бачать (на обидва чи одне око), не мають очей (ока), кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, в яких наявне онкологічне захворювання, інтелектуальні порушення чи психічні розлади, церебральний параліч або інші паралітичні синдроми, причина інвалідності з дитинства.

Для осіб, направлення яких на проведення оцінювання повсякденного функціонування є неможливим відповідно до підстав, визначених абзацами дванадцятим, п`ятнадцятим - сімнадцятим цього пункту, оцінювання повсякденного функціонування переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування. При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) для таких осіб продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування воєнного стану, якщо раніше не буде проведено оцінювання повсякденного функціонування особи. Абзаци п`ятнадцятий - вісімнадцятий цього пункту не застосовуються для осіб з інвалідністю з числа військовослужбовців Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та чоловіків віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності, із зазначення строку повторного огляду.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить суд визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення про продовження строку інвалідності, оцінювання повсякденного функціонування особи, але не довше ніж до 01 липня 2025 року та зобов`язати продовжити строк інвалідності до дати прийняття рішення за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи до 01 квітня 2026 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що він на підставі висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи, визнаний таким, що має хронічне психічне захворювання. Таким чином, позивач вважає, що його не можливо було направити на проведення оцінювання з тих підстав, що він має хронічне психічне захворювання, а тому відповідач повинен був визначити строк на проведення оцінювання повсякденного функціонування та про проходження такого оцінювання до 01 квітня 2026 року, згідно Постанови № 1338.

Так, як зазначалося вище, абз. 15 - 18 п. 3 Постанови № 1338 визначено, що до числа тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, належать:

особи, місцем проживання яких є території, що включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації;

особи, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, не чують, не розмовляють, не бачать (на обидва чи одне око), не мають очей (ока), кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, в яких наявне онкологічне захворювання, інтелектуальні порушення чи психічні розлади, церебральний параліч або інші паралітичні синдроми, причина інвалідності з дитинства.

Для осіб, направлення яких на проведення оцінювання повсякденного функціонування є неможливим відповідно до підстав, визначених абзацами дванадцятим, п`ятнадцятим - сімнадцятим цього пункту, оцінювання повсякденного функціонування переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування. При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) для таких осіб продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування воєнного стану, якщо раніше не буде проведено оцінювання повсякденного функціонування особи.

При цьому, суд звертає увагу, що абз. 18 п. 3 Постанови № 1338 визначено, що абзаци п`ятнадцятий - вісімнадцятий цього пункту не застосовуються для осіб з інвалідністю з числа військовослужбовців Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та чоловіків віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності, із зазначення строку повторного огляду.

Як встановлено судом, згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 23.01.2023 року № 294196, позивачу (04.09.1976 року народження) встановлено ІІ групу інвалідності (загальне захворювання) на строк до 01 лютого 2025 року. Датою чергового переогляду визначено 23.01.2025 року. Рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності - лікування у психіатра.

Таким чином, положення абз. 15 - 18 п. 3 Постанови № 1338 про відтермінування оцінювання повсякденного функціонування на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування, на позивача не поширюються, оскільки позивач є чоловіком віком 49 років, якому була встановлена друга група інвалідності, із зазначенням строку повторного огляду.

З тих самих підстав, позивач не відноситься до категорії інші особи (абз. 14 п. 3 Постанови № 1338), які проходять оцінювання повсякденного функціонування до 1 квітня 2026 року.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновок, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області (Закарпатська область, м. Хуст, вул. Поперечна, буд. 1, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька