Справа № 608/173/25
Суддя: Запорожець Л. М.
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Копія

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 року Справа № 608/173/25

Номер провадження2-а/608/46/2025

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Запорожець Л. М.

за участю секретаря с/з Фаштиковської М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чортків адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕНА № 382384 від 09.01.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного Управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕНА № 382384 від 09.01.2025 року, посилаючись на те, що 09.01.2025 року він - ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, в складі тягача марки МАN TGX 18.440, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом марки ТАD JUMBO 25-3, номерний знак НОМЕР_2 .

09.01.2025 року він був зупинений інспектором відділу поліцейської діяльності №1 (м. Городок) Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області cтаршим лейтенантом поліції Куцим Дмитром Олександровичем та відносно нього було винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3823384 від 09.01.2025 року.

Відповідно до вище вказаної постанови він був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Як було зазначено в оскаржуваній постанові: « 09.01.2025 14:43:01 с. Борщівка траса Р50 27 км. керував ватажним автомобілем перевозив великогабаритний транспортний засіб без дозволу, погодженого маршруту на перевезення великогабаритних вантажів автодорогою Р50, чим порушив КМУ №30 ч. 4 - Порушення ПДР проїзду великогабаритних автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами чим порушив вимоги ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та на нього було накладено штраф у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

Оскільки, в процесі складання постанови у нього не було можливості надати письмові пояснення, це змусило отримати постанову, з метою її оскарження у встановленому Законом порядку.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, оскаржувана постанова винесена 09.01.2025 р., тому останній день на оскарження постанови припадає на 20.01.2025р.

Дану постанову вважає незаконною, оскільки адміністративного правопорушення він не вчиняв, в оскаржуваній постанові він вважає відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у даному правопорушенні, працівники поліції не в повній мірі встановили необхідні для вирішення справи обставини, висновки, які надали працівники поліції, не відповідають обставинам справи, тому ця Постанова підлягає скасуванню. 09.01.2025 року він здійснював перевезення вантажу, відповідно до узгодженого дозволу № 2025-7 НГ від 07.01.2025 року, з терміном дії з 08.01.2025 року, по 18.01.2025 року на участь у дорожньому русі транспортних засобів вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

В позовній заяві вказує, що ним під час зупинки та винесення оскаржуваної постанови були надані працівнику поліції для перевірки всі необхідні документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України, зокрема і дозвіл № 850001-237 НГ від 07.01.2025 року. Відповідно до вказаного дозволу, він мав право на перевезення вантажу параметри якоґо не більше: ширина - 3,49 м., довжина - до 18,75 м., висота - до 4,49 м., загальною вагою до 40,00 т., навантаження на найбільш навантажену вісь - до 11,5 т.

Крім того, ним було надано працівнику поліції і лист Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури, департаменту автомобільних доріг Управління експлуатаційного утримання, з детально прокладеним маршрутом як у вигляді графічного зображення так і у вигляді електронного посилання на сайт УКРАВТОДОР де в режимі реального часу через сканування QR коду можна перевірити прокладений маршрут на який мені надано дозвіл для проїзду. Він вважає, що здійснював перевезення вантажу відповідно до погодженого з Національною Поліцією та УКРАВТОДОРОМ дозволу і рухався по автодорозі , яка вказана в дозволі.

Дану постанову вважає незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у даному правопорушенні, працівники поліції не в повній мірі встановили необхідні для вирішення справи обставини, висновки, які надали працівники поліції, не відповідають обставинам справи, а тому проси скасувати її, як незаконну.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, раніше подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача Головного Управління Національної поліції в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ГУНП в Хмельницькій області заперечує проти скасування постанови серії ЕНА № 3823384 від 09.01.2025 року про застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень 00 копійок за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, та вважає, що вона була винесена суб`єктом владних повноважень інспектором ВПД №1 (м. Городок) Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Куцим Д.О., з дотриманням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та Закону України «Про

Національну поліцію» та просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши зміст позовної заяви, відзив Управління патрульної поліції в Хмельницькій області та письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 09.01.2025 року о 14 год. 43 хв. ОСОБА_1 здійснював рух транспортним засобом МАМ ТGХ 18.440 (номерний знак д.н.з. НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки ТАD jumbo (номерний знак НОМЕР_3 ) в с. Борщівка на трасі Р 27 км. без дозвол 50у, погодженого маршруту на перевезення великогабаритних вантажів дорогою Р 50, чим порушив п.4 постанову КМУ №30 від 18.01.2001, тим самим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на-посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції за формою, наведеною в додатку до цих Правил, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

В додатку до постанови КМУ №30 від 18.01.2001 року наявний дозвіл типовий, який видається, в т.ч. водіям, що здійснюють перевезення великогабаритних вантажів, даний документ містить відомості, що повинен містити даний дозвіл, а саме: номер дозволу, орган, який його видає, інформація про транспортний засіб (марка, модель, номерний знак), вантаж, маршрут, кількість рейсів, особливі умови, параметри транспортного засобу, довжина, ширина, висота в метрах, загальна вага автопоїзда з вантажем, навантаженість на найбільш навантажену вісь, виступ вантажу за задній габарит транспортного засобу, транспортний засіб виділений для супроводження, найменування, адреса, номер телефону перевізника, власне ім`я та прізвище відповідальної за перевезення особи, чинність дозволу, ким оформлено дозвіл та код дозволу.

В дозволі, що додає до позову ОСОБА_1 за вих. №07-01/02.2/15/UA-NG-11від 06.01.2025 визначений маршрут проїзд транспортного засобу марки МАD ТGХ 18.440 (номерний знак д.н.з. НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки ТАD jumbo 25-3 (номерний знак НОМЕР_2 ): Бровари виїзд на М01-М01- виїзд на Р03-Р03 - виїзд на МО3 МО3 -міська смуга Києва, міська смуга Києва виїзд на Т10-27-Т10-27 - міська смуга Києва, міська смуга Києва виїзд на М05 - М05 - об`їзна Білої Церкви - М05 - виїзд на МЗО М30 - об`їзна Немирова М30 - об`їзна Вінниці М30 - об`їзна Хмельницького виїзд на Н03 Н03 - виїзд на Р87- Р87 - виїзд на Р48- Р48- виїзд на Р24 - Р24 - Довжок -виїзд на Н03 Н03 - об`їзна Хотина Н03 - об`їзна Чернівців виїзд на М19 - М19 - ПП «Порубне».

Автошлях Р 48 - автомобільний шлях регіонального значення на території України. Проходить територією Хмельницької області через Кам`янець-Подільський Сатанів - Війтівці Теофіполь - Білогір`я.

Автошлях Р 50 - автомобільний шлях регіонального значення на території України. Проходить територією Хмельницької області через Ярмолинці, відгалужуючись від національного автошляху Н03. Проходить через Пільний Олексинець, Городок і закінчується у Сатанові

Із зазначеного прослідковується, що у маршруті транспортного засобу марки МАN

ТGХ 18.440 (номерний знак д.н.з. НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки ТАD jumbo 25-

3 (номерний знак НОМЕР_2 ) не зазначено дорогу НОМЕР_4 , а 09.01.2025 ОСОБА_1

здійснював рух автошляхом Р48 та був зупинений працівниками поліції, внаслідок

виявленого, а саме, що позивач не має дозволу (в маршруті не зазначено авто дорогу

по якій здійснювався рух) на проїзд по автошляху, відносно водія було розглянуто

справу та правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1ст.132-1

КУпАП.

Таким чином, між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу оскарження вищезазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки, спір між сторонами має ознаки публічного, то вирішення такого спору проводиться за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Водночас суд зазначає, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, стаття 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 цього Кодексу орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що при притягнені позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

До такого висновку суд дійшов з врахуванням наведених нижче обставин.

Так, згідно вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 зазначеного Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (Стаття 19).

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (Стаття 68).

В Правилах дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306, пунктом 1.3., визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Аналогічна вимога зазначена в ЗУ "Про дорожній рух" (ст. 14 п. 5), у якій визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У поліцейського, під час зупинки транспортного засобу та розгляду адміністративної справи була ввімкнена бодікамера, у відповідності до ст. 40 закону України «Про Національну поліцію», диск з відеозаписом долучаємо до відзиву на позовну заяву.

Крім того, під час розгляду адміністративної справи та винесення постанови водій ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом по дорозі НОМЕР_4 , та відсутності вказаного автошляхувдозволі (маршруті).

Суд зазначає, що саме відповідач зобов`язаний довести правомірність накладення ним адміністративного стягнення на особу, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами факту порушення ПДР України, що і було зроблено відповідачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність дій при винесенні оскаржуваної постанови.

За таких обставин факт вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд вважає доведеним.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що при розгляді справи були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що матеріалами справи доведено правомірність прийнятого відповідачем рішення, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 245, 246, 248, 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕНА № 382384 від 09.01.2025 року, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 01 грудня 2025 року.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/173/25

Рішення набрало законної сили " " _______________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію рішення видано " " ________________ року.

Секретар: