Справа № 280/10226/25
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

02 грудня 2025 року Справа № 280/10226/25 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сіпака А.В., перевіривши матеріали позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 (далі позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якій позивач просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 46 751 гривень 43 копійок.

Ухвалою суду від 24.11.2025 позовну заяву залишено без руху. Позивачу встановлено строк, що не перевищує десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для поновлення пропущеного строку; доказів надіслання відповідачу листом з описом вкладення копії позовної заяви та доданих до неї документів; оригіналу документа про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На виконання вимог ухвали суду від 24.11.2025 представником позивача надіслано заяву про усунення недоліків позовної заяви разом із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду. В обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду зазначено, що військова частина НОМЕР_1 є одним із регулярних формувань Збройних Сил України, яке залучене для виконання конституційних завдань пов`язаних із обороною України, захистом її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності безпосередньо в районах ведення активних бойових дій. Своєчасно сформувати адміністративний позов та відправити матеріали до суду вбачалось неможливим через поганий інтернет зв`язок та відсутність поштового зв`язку. Також, питання подання позову за події 2023 року обумовлені тим, що вся документація за попередні роки знаходиться за юридичною адресою військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 . Військова частина НОМЕР_1 з 24.02.2022 по теперішній час виконує бойове завдання за призначенням, в безпосередній близькості з ворогом у визначених районах Донецької області, проте через постійну динаміку змін лінії оборони, особовий склад частини НОМЕР_1 постійно переміщується з місця на місце та не має змоги стабільно (в строк) та централізовано направляти (отримувати) листи та іншу кореспонденцію. Враховуючи вищевикладені факти, більшу частину кореспонденції що має строки виконання, військова частина НОМЕР_1 отримає з пункту постійної дислокації ( АДРЕСА_1 ) з запізненням. На момент подання адміністративного позову військова частина НОМЕР_1 виконувала бойові завдання на територіях АДРЕСА_3 , на даний час виконує їх вже на території Донецької області. Процес переміщення, зміни бойового завдання та неможливість вчасно отримати кореспонденцію, у тому числі відомостей про дебіторську заборгованість за 2023 рік, яка виявлена за результатами внутрішньої перевірки документації щодо здійснення претензійно-позовної роботи, призвело до пропуску процесуальних строків, що на думку Позивача є поважною причиною.

Розглядаючи заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суддя керується таким.

Відповідно до приписів статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (частина 1).

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Для звернення до адміністративного суду з позовами у спорах за участю суб`єктів владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства та позовами у спорах, що виникають у зв`язку з проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу, встановлюється тримісячний строк з дня, коли особа дізналася або мала дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2).

Згідно з частиною 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постанові від 11.10.2023 у справі №520/10899/22, питання щодо повернення надмірно виплаченого грошового забезпечення не відносяться до спорів, які виникли з підстав проходження публічної служби (частина 5 статті 122 КАС України), а отже, відповідно, до них мають застосовуватися приписи абзацу другого частини 2 статті 122 КАС України, якими встановлено тримісячний строк звернення до суду, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Частинами 1 та 2 статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й з об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

День, коли особа дізналася про порушення свого права це встановлений з доказів день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому, повинна слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією з підстав для поновлення строку може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

Реалізувати своє право на захист у порядку адміністративного судочинства потрібно вчасно, а поновити пропущений строк суд може, якщо для цього є поважні та об`єктивні причини.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Вирішуючи питання про поновлення строку, у межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Суддя зауважує, що у випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Так, позивач просить стягнути з відповідача на користь військової частини НОМЕР_1 безпідставно набуті ним грошові кошти в розмірі 46751,43 грн., надміру виплачені суми додаткової винагороди за лютий - березень 2023 року. При цьому, як вказано у позовній заяві, актом службового розслідування від 30 травня 2023 року № 2466 встановлено, що військовослужбовець, зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , в умовах дії правового режиму воєнного стану, керуючись прямим умислом, з корисливих мотивів ухилявся від проходження військової служби та був безпідставно відсутній на військовій службі та безпідставно отримував грошове забезпечення, чим наніс матеріальну шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_1 в розмірі на загальну суму на загальну суму 46 751 гривень 43 копійок.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 07 червня 2023 року № 622 Про результати службового розслідування було встановлено факт ухилення ОСОБА_1 від проходження військової служби та безпідставної відсутності на військовій службі з 09.02.2023 року по 08.05.2023 року.

Тобто, підстави для звернення суб`єкта владних повноважень до суду з цим позовом виникли щонайменше з 30.05.2023.

Проте, з позовною заявою до суду позивач звернувся лише 19.11.2025 (дата формування документа в системі Електронний суд), тобто з пропуском тримісячного строку звернення до суду.

Представник позивача у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду зазначив, що Військова частина НОМЕР_1 з 24.02.2022 по теперішній час виконує бойове завдання за призначенням, в безпосередній близькості з ворогом у визначених районах Донецької області, проте через постійну динаміку змін лінії оборони, особовий склад частини НОМЕР_1 постійно переміщується з місця на місце та не має змоги стабільно (в строк) та централізовано направляти (отримувати) листи та іншу кореспонденцію. На момент подання адміністративного позову військова частина НОМЕР_1 виконувала бойові завдання на територіях АДРЕСА_3 , на даний час виконує їх вже на території Донецької області. Процес переміщення, зміни бойового завдання та неможливість вчасно отримати кореспонденцію, у тому числі відомостей про дебіторську заборгованість за 2023 рік.

Суддя зважає на покликання сторони позивача про перебування Військова частина НОМЕР_1 з 24.02.2022 на ділянках північного та східного фронту, бере безпосередню участь у бойових діях, проте така обставина не може визнаватися безумовною підставою для поновлення строків звернення до суду, що порушені.

Суддя зазначає, що представник позивача не надав до суду жодних належних та допустимих доказів, що підтверджують викладені ним в позовній заяві та заяві про поновлення строку звернення до суду обставини, які б свідчили про вибуття з 24.02.2022 всього особового складу Військової частини НОМЕР_1 із місця постійної дислокації, виконання бойових розпоряджень особовим складом військової частини.

При цьому, слід зауважити, що до суду не подано доказів того, що особи відповідальні за забезпечення правової роботи у Військовій частині НОМЕР_1 були позбавлені можливості підготувати та подати позову і встановлений процесуальним законом строк, як і не надано доказів вчинення будь-яких дій з метою звернення до суду у встановлений строк.

Суддя звертає увагу, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Недопустимість безпідставного поновлення судом пропущеного строку є однією з таких гарантій.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із такого:

1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, а отже, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим;

2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин;

3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі;

4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку;

5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

З врахування викладеного, суддя висновує, що представник позивача не вказав поважних причин пропуску строку звернення до суду ще з травня 2023 року, а також, не надав жодного доказу поважності причин його пропуску.

Враховуючи викладене суддя дійшов висновку, що позивач у встановлений в ухвалі суду від 24.11.2025 строк не усунув в повному обсязі недоліки позовної заяви. Викладені позивачем причини (обставини) пропуску строку звернення до суду не є поважними та підстав для його поновлення немає.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Також пунктом 9 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви в повному обсязі, відповідно до ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, таку слід повернути позивачу.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 241-243, 248, 294 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про поновлення процесуального строку - відмовити.

Визнати неповажними підстави поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, вказані у заяві про поновлення процесуального строку.

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви, згідно ч.8 ст.169 КАС України, не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Сіпака