Справа № 160/26987/25
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 1 періодів роботи: з 01.10.2010 року по 12.05.2014 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт», з 02.10.2023 року по 17.06.2024 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Універсал Бізнес», не зарахування до страхового стажу періодів роботи з 09.07.2014 по 18.05.2015 року, з 01.08.2015 року по 03.02.2016 року, з 24.09.2016 року по 31.07.2017 року в Публічному акціонерному товаристві «Височайший», розташованому на території російської федерації в районі Крайньої Півночі;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, періоди роботи: з 01.10.2010 року по 12.05.2014 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт», з 02.10.2023 року по 17.06.2024 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Універсал Бізнес», зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 09.07.2014 по18.05.2015 року, з 01.08.2015 року по 03.02.2016 року, з 24.09.2016 року по 31.07.2017 року в Публічному акціонерному товаристві «Височайший», розташованому на території російської федерації в районі Крайньої Півночі, з врахуванням суми заробітної плати згідно довідки про заробітну плату від 02.08.2017 року №2762/10, здійснити відповідний перерахунок пенсії з дати її призначення - 10.07.2025 року та провести відповідну виплату, з урахуванням раніше виплачених сум пенсі.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність рішення відповідача-1 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Позивач зазначає, що відповідач-1 безпідставно не зарахував окремі періоди роботи позивача, а також неналежним чином обчислив інші періоди роботи позивача.
16 жовтня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання про долучення доказів, яке надійшло від відповідача-1 в підсистемі «Електронний Суд». До клопотання долучено розрахунок стажу позивача.
22 жовтня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання про долучення доказів, яке надійшло від відповідача-1 в підсистемі «Електронний Суд». До клопотання долучено документи на підтвердження суб`єкта призначення пенсії позивачу.
10 листопада 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив на позовну заяву, який надійшов від відповідача-2 в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач-2 проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що правомірно відмовив в призначенні позивачу пенсії, повторює виклад спірного рішення.
18 листопада 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано пояснення, які надійшли від відповідача-2 в підсистемі «Електронний Суд». Зазначає, що довідка від 02.08.2017 року №2762/10, щодо якої заявлено позовні вимоги, до заяв про призначення пенсії не надавались, в матеріалах пенсійної справи відсутня.
Відповідач-1 правом на подання відзиву не скористався, копію ухвали та позовну заяву з додатками отримав завчасно, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до положень ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Згідно службової записки відповідача-1 від 30.09.2025 року №147677/01-16 позивачу призначено пенсію відповідачем-2 з 10.07.2025 року.
Ця ж обставина вбачається також з дати складання форми РС-право позивача, яка надана відповідачем-1 16.10.2025 року і міститься відомості про дату звернення та дату призначення пенсії. Цей же розрахунок 10.11.2025 року надав до суду і відповідач-2.
Також у відзиві відповідача-2 ним прямо вказано, що саме він призначив позивачу пенсію.
В матеріалах справи наявна довідка ПАТ «Височайший» від 02.08.2017 року №2762/10, що містить відомості про доходи позивача за 2014-2017 роки в періоди роботи в районах Крайньої Півночі, а також про сплату страховий внесків з таких доходів.
В трудовій книжці позивача від 02.09.1992 року НОМЕР_2 наявні наступні записи:
16) 09.07.2014 року прийнятий на золотодобивальну фабрику дільниці «Височайший» слюсарем-ремонтником;
17) 18.05.2015 року звільнений в зв`язку зі спливом строку трудового договору;
18) 01.08.2015 року прийнятий на золотодобивальну фабрику дільниці «Височайший» слюсарем-ремонтником;
19) 03.02.2016 року звільнений в зв`язку зі спливом строку трудового договору;
20) 24.09.2016 року прийнятий на золотодобивальну фабрику дільниці «Учахан» слюсарем-ремонтником;
21) 31.07.2017 року звільнений за власним бажанням.
Вважаючи протиправним незарахування спірних періодів до свого стажу, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Щодо періодів роботи в районах Крайньої Півночі.
Зі змісту відзиву відповідача-2 вбачається, що ці періоди не зараховані з огляду на роботу в російській федерації як таку.
Згідно п. 2 ст. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року (далі Угода) для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Статтею 13 Угоди встановлено, що кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення.
Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 року №1328 здійснено вихід України з Угоди.
Водночас, такий вихід не створює правових наслідків для прав, набутих в період дії угоди. Оскільки позивач працював на території російської федерації в період дії Угоди, яка передбачала взаємне визнання стажу, такий стаж позивача визнається на території України для цілей призначення позивачу пенсії.
В свою чергу норми Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах мають процедурний характер відносно Угоди, в якій містяться норми матеріально-правового характеру.
Однак, позовні вимоги про зобов`язання зарахувати спірний період роботи до стажу позивача є передчасними, оскільки ці періоди не зараховані не з огляду на їх змістовну оцінку, а за формальним критерієм місцем роботи і статусом міжнародно-правових відносин. Як наслідок, відповідач-2 не реалізував повною мірою наявні у нього повноваження зі спірного питання, а тому наразі не може бути зобов`язаний зарахувати відповідний стаж.
Суд зауважує, що відповідач-2 не має права посилатися на обставини, які стали підставою для прийняття рішення, яке скасовано судом за результатом судового розгляду цієї справи.
Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.
Водночас, суд звертає увагу на те, що вимога позивача про зарахування спірних періодів роботи з урахуванням довідки про заробітну плату від 02.08.2017 року №2762/10 є необґрунтованою, оскільки з матеріалів пенсійної справи позивача вбачається, що він не надавав її разом з заявами про призначення пенсії. Позивач також не надав доказів на підтвердження такого надання.
Згідно ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З наведених положень законодавства вбачається, що питання факту сторонами доводяться на засадах рівності, в той час як при вирішенні питання права в частині правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень саме останній доводить правомірність своїх дій.
Обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 року у справі №520/2261/19.
Правомірність оскаржуваних дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд оцінює на момент їх вчинення.
Отже, оскільки цей документ не надавався відповідачу, дії щодо його неврахування не є протиправними, а тому і зобов`язання його врахувати не може бути накладене за результатом судового розгляду. Позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Щодо періоду роботи з 01.10.2010 року по 12.05.2014 року.
В трудовій книжці позивача від 02.09.1992 року НОМЕР_2 наявні наступні записи:
14) 01.10.2010 року запис №13 не дійсна. Прийнятий слюсарем черговим і з ремонту обладнання 5 розряду на виробничу дільницю №1;
15) 12.05.2014 року звільнений за власним бажанням.
В наявності печатка про атестацію робочого місця згідно наказу від 01.10.2010 року №1/40 за Списком №1.
Відповідно до форми ОК-5 позивача його робота з 8 місяця 2010 року по травень 2014 року обліковується за кодом підстави для обліку спецстажу ЗПЗ013А1.
Згідно форми РС-право позивача цей період зараховано до страхового стажу та не зараховано до пільгового стажу.
Позивач просив зарахувати цей період роботи до пільгового стажу по Списку №1. Зазначав, що в наявності записи трудової книжки та форма ОК-5.
Відповідно до ст. 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637).
Згідно п. 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442 (далі Порядок №442), згідно п. 1 якого атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Згідно п. 4 Порядку №442 Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років.
Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Передусім суд зазначає, що відомості про неповний робочий час та режим роботи обов`язково зазначаються в наказі про прийом на роботу.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 02.10.2018 року у справі №473/3863/16-а.
Отже, позивач працював повний робочий день.
Атестація робочого місця підтверджена печаткою в трудовій книжці позивача.
Отже, робоче місце позивача атестоване.
В цій же печатці вказано, що атестація робочого місця проведена за Списком №1.
Більш того, у довідці ОК-5 позивача цей період повністю відображається як такий, що обліковано з а кодом підстави обліку для спецстажу ЗПЗ013А1 - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.
Довідка ОК-5 це індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Отже, позивач працював на повний робочий день на атестованій посаді за Списком №1, як наслідок, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо періоду роботи з 02.10.2023 року по 17.06.2024 року.
В трудовій книжці позивача від 02.09.1992 року НОМЕР_2 наявні наступні записи:
26) 02.10.2023 прийнятий слюсарем черговим та з ремонту устаткування;
27) 17.06.2024 року звільнений за угодою сторін.
Згідно форми РС-право позивача цей період зараховано до страхового стажу та не зараховано до пільгового стажу.
В матеріалах пенсійної справ позивача наявна пільгова довідки від 09.04.2025 року №1 ТОВ «НВО «Універсал бізнес» згідно Порядку №637 щодо цього періоду.
І в цій довідці, і в трудовій книжці позивача наявні відомості про атестацію робочого місця. В довідці також вказано про роботу позивача повний робочий день.
Згідно листа відповідача-2 від 11.09.2025 року пільгова довідка наявна в пенсійній справі позивача. Однак за адресою підприємства воно не знаходиться, фактичне місцезнаходження первинних документів встановити не вдалося. В листі наявне посилання на п. 3 ст. 44 Закону №1058-IV.
Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Водночас, цією нормою права на передбачено «призупинення» підтвердження стажу наявними документами або їх ігнорування на період реалізації органом Пенсійного фонду України відповідних повноважень.
Відповідачі не навели змістовних пояснень незарахування цього періоду роботи до пільгового стажу позивача згідно наявних матеріалів пенсійної справи. Обставини перебування підприємства за адресою місцезнаходження не можуть створювати для позивача негативних наслідків. При цьому жодних доказів неперебування підприємства за адресою відповідачі не надали.
Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Таким чином, оскільки відповідач-1 не вчиняв до позивача протиправних дій, то в задоволенні позову до відповідача-1 слід відмовити.
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується платіжним документом від 18.09.2025 року. Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений судовий збір за подання позову підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2 як суб`єкта владних повноважень, яким прийнято рішення про призначення позивачу пенсії та первинно не зараховано відповідні періоди.
Судовий збір належить стягнути у повному розмірі, оскільки основна позовна вимога задоволена повністю.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі №640/9717/19.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періодів роботи з 01.10.2010 року по 12.05.2014 року, з 02.10.2023 року по 17.06.2024 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періоди роботи: з 01.10.2010 року по 12.05.2014 року, з 02.10.2023 року по 17.06.2024 року.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неналежної перевірки наявності підстав для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 09.07.2014 по18.05.2015 року, з 01.08.2015 року по 03.02.2016 року, з 24.09.2016 року по 31.07.2017 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 та прийняти рішення щодо наявності або відсутності правових підстав для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 09.07.2014 по18.05.2015 року, з 01.08.2015 року по 03.02.2016 року, з 24.09.2016 року по 31.07.2017 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко