Справа № 340/7859/24
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 340/7859/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Тарантюк А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Кармазіна Т.М.) в адміністративній справі №340/7859/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Транзпостач до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 Товариство з обмеженою відповідальністю Транзпостач звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області Форми Р № 7 від 07.11.2024 р., яким ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 10 212 223 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 5 106 112 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області Форми Р № 7 від 07.11.2024 р., яким ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 32 280 925 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 4 268 792 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області Форми В-4 № 7 від 07.11.2024 р., яким ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ було зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 13 660 867 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник зазначає, що за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ відповідачем складено акт перевірки №15288/11-28-07-07/41695985 від 15.10.2024 року. На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом винесено оскаржувані податкові повідомлення рішення.

Позивач не погоджується із висновками акту перевірки в частині визнання безтоварними, тобто такими, що не відбулися у дійсності, господарських операцій ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ з контрагентами ТОВ КОНЦЕПТ ПЛЮС, ТОВ АГРО-ХІМ ЦЕНТР, ТОВ АГРОУКРРЕЗЕРВ, ТОВ ІНКОС СЕРВІС, ТОВ МАКОВІЙ, С(Ф)Г ЧЕРНЯВСЬКОГО В.М., ТОВ ПРОФІД ПЛЮС, ТОВ САНОЛТА, ТОВ ВЕКТОР -МК, ФГ РУБІН ДВОРЕЦЬКОЇ, ФГ ЮР-АГРО 2014, ТОВ МАШІВКА-АГРО-АЛЬЯНС, СВК ХИЛЬКІВСЬКИЙ, ТОВ-КВАДРО-, СВК БАГАЧАНСЬКИЙ, ФГ ПІДПРИЄМЕЦЬ ЛІЦ, які є постачальниками сої та продукції її переробки. Вважає, що висновки акту перевірки є необґрунтованими і незаконними, такими, що не відповідають фактичним обставинам, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях, не підтверджені належними документами, тому спірні рішення, винесені з порушенням норм Податкового кодексу, а відтак є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Реальність господарських операцій підтверджується необхідними документами бухгалтерського обліку. Позивачем правомірно сформовано податковий кредит та зобов`язання відповідно до законодавства України. Наявність первинних документів та факту реальності є достатньою підставою для відображення вказаних у акті перевірки операцій в бухгалтерському обліку, а оскільки дані податкового обліку базуються на даних бухгалтерського обліку, висновок Відповідача щодо незаконності віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є необґрунтованим, що виключає наявність підстав для висновку про відсутність фактичного здійснення господарських операцій. Чинне законодавство, зокрема, Податковий кодекс України, не встановлює обов`язок покупця перевіряти відомості щодо декларування контрагентами своїх зобов`язань, виконання ними таких зобов`язань перед бюджетом, крім того наявність чи відсутність ознак фіктивності фірм, ймовірність чи реальність проведення контрагентом транзитних фінансових операцій, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди третім особам, наявність у контрагента складських приміщень.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2025 року позов задоволено.

Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга містить висновки акту перевірки щодо фактичних обставин справи, а також доводи про ненадання судом належної оцінки доводам податкового органу. Так наслідки господарської операції можуть враховуватися суб`єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88.

У перевіряємому періоді перевіркою встановлено заниження інших доходів при реалізації товарів на суму отриманих коштів, не пов`язаних з постачанням товарів(послуг), від контрагентів, по взаємовідносинах з якими не підтверджено реальність господарських операцій з продажу товарів за рахунок не включення доходу від вартості безоплатно одержаних активів невідомого походження по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками з постачання сої, макухи соєвої, олії соєвої та транспортних послуг, а саме з ТОВ «Вектор-МК»(), ТОВ «АГРОУКРРЕЗЕРВ»( ), ТОВ «САНОЛТА»( ), ТОВ «Маковій»( ), ТОВ «Профід Плюс» (), С(Ф)Г «Чернявського В.М.» (), ТОВ «Машівка-Агро-Альянс» (), ФГ «Рубін Дворецької» (), СВК «Хильківський» (), СВК «Багачанський» (), СФГ «Підприємець Ліц» (), ТОВ «Агро-Хім Центр» (), ТОВ «-Квадро-» (), ТОВ «Концепт Плюс»( ), ТОВ «Інокс Сервіс»( ), ФГ «Юр-Агро 2014»( ).

Як під час перевірки так і під час розгляду справи не були спростовані висновки податкового органу про недостовірність документів, складених по взаємовідносинах ТОВ «ТРАНЗПОСТАЧ» з контрагентами постачальниками, їх невідповідність фактичним обставинам та відсутність фактичного руху товарів по операціях, які в них відображено.

В обґрунтування вказаної позиції контролюючий орган як в акті перевірки, так і суду, зазначав, що у вищезазначених підприємств: відсутня фактична можливість здійснення фінансово-господарської діяльності в частині проведення реалізації ТМЦ та послуг на адресу позивача, що підтверджується, зокрема, наступними обставинами: відсутність у власності або користуванні будь-яких об`єктів оподаткування (адміністративних і виробничих об`єктів), які б дозволяли провадити господарську діяльність - враховуючи неподання звітності за формою № 20-ОПП контрагентами постачальниками; - не придбання будь-яких послуг, необхідних для провадження господарської діяльності, у тому числі оренди офісного та складського приміщень, комунальних послуг тощо (враховуючи характер/спеціалізацію декларованої «діяльності») за даними ЄРПН; - незначна кількість персоналу, що не дозволяє реально провадити декларовану господарську діяльність (враховуючи її характер/спеціалізацію: різноманітна номенклатура придбаних та проданих товарів, необхідність певної кваліфікації для виконання небезпечних робіт та надання інших специфічних послуг); - неподання фінансової та податкової звітності, звітів щодо сум нарахованого ЄСВ за даними ITC «Податковий блок»; - подання тільки звітності з ПДВ та лише протягом незначного проміжку часу, який обмежується періодами декларування нереальних взаємовідносин із зацікавленим колом контрагентів - «покупців» - за даними ITC «Податковий блок»; - відсутність законного (легального) джерела походження придбаного товару, відображеного як реалізованого, у вигляді переробленої продукції, контрагенту- покупцю, що свідчить про порушення податкового законодавства та залучення суб`єкта до схеми формування штучного податкового кредиту для покупців; - наявність інформації щодо визначення «постачальників»: «суб`єктами фіктивного підприємництва», «учасниками транзитно-конвертаційних груп», «суб`єктами, що створені виключно для надання штучної податкової вигоди іншим платникам» тощо - за інформацією, наведеною у вищевказаних ухвалах судів, оприлюднених у ЄДРСР; - відсутність за місцезнаходженням, з якого мало б проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи та здійснюватися управління і облік (ст. 93 Цивільного кодексу України); уникнення від проведення зустрічних звірок - за даними контролюючих органів за місцем обліку «постачальників»; - відсутність у ланцюгу псевдопостачання можливості для виробництва товару (його імпорту, іншого реального джерела введення в обіг у перевіреному та попередніх звітних періодах) - базуючись на даних, вказаних вище; - відсутність жодних даних щодо зберігання товару (враховуючи необхідність його зберігання, виходячи із фізичних характеристик і обсягу товарної номенклатури); - відсутність даних щодо перевезення товару (враховуючи необхідність його транспортування, виходячи із фізичних характеристик і обсягу), - за даними ЄРПН; - відсутність жодних даних щодо придбання безпосереднім «контрагентом» у подальшому реалізованих товарів та послуг від інших суб`єктів господарювання за даними ЄРПН; - фізичної і технологічної неможливості здійснення досліджуваної операції «постачальником» одночасно (в одному звітному періоді) із задекларованими обсягами поставки товарів, надання послуг (виконання робіт) у великих обсягах обмеженим трудовим ресурсом (які потребують спеціальних знань та навичок) за даними ЄРПН; - за результатами проведеного аналізу ЄРПН встановлено факти маніпулювання податковою звітністю шляхом відображення операцій з реалізації товарів (робіт, послуг), придбання яких відсутнє по ланцюгу постачання, що свідчить про відсутність фактичного руху товарів (робіт, послуг), за відсутності можливості виконання задекларованих господарських операцій, тобто контрагентами придбавався один товар, а реалізовувався на адресу позивача зовсім інший, за відсутності факту його придбання, що в свою чергу унеможливлює відслідкування походження ідентифікованого товару. Однак судом першої інстанції не надано належної правової оцінки вказаним обставинам.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено із застосуванням режиму відеоконференції.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи відзиву, у задоволенні апеляційної скарги просив відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги і відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2021 рік, на підставі наказів Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 04.08.2021 №927-п, від 26.11.2021 №1464-п, від 06.09.2024 №656-п проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 31.10.2017 по 30.06.2021, валютного законодавства за період з 31.10.2017 по 30.06.2021, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 31.10.2017 по 30.06.2021, іншого законодавства за період з 31.10.2017 по 30.06.2021, за результатами якої складено акт від 15.10.2024 року №15288/11-28-07-07/41695985 (т.1 а.с.76-267).

Згідно висновків акту встановлені порушення:

1. п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст. 34 Податкового кодексу України, п.5, п.7, п.21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 Дохід, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 (зі змінами та доповненнями), п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 Зобов`язання, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20 (зі змінами та доповненнями), у результаті чого встановлено заниження податку на прибуток в періоді, що перевірявся, всього у сумі 32 280 925 грн., у тому числі: за 2018 рік в сумі 5 760 433 грн; за 2019 рік в сумі 1 422 685 грн в тому числі 1 квартал 2019 року 789 738грн.; за 2020 рік в сумі 13 783 071 грн., в тому числі: за І квартал 2020 року в сумі 2 235 733 грн., за півріччя 2020 року в сумі 7 986 962 грн., за три квартали 2020 року в сумі 8 946 019 грн; за півріччя 2021 року в сумі 11 314 736 грн в тому числі: за І квартал 2020 року в сумі 6514032 грн.

2. п.44.1 ст.44 п.198.1 ст.198, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України у результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість в сумі 10212223грн., в тому числі за: грудень 2018 року на суму ПДВ 4612358 грн; січень 2019 року на суму ПДВ 600903 грн; лютий 2019 року на суму ПДВ 723753 грн; квітень 2019 року на суму ПДВ 1842 грн; грудень 2019 року на суму ПДВ 462475 грн; січень 2020 року на суму ПДВ 101260 грн; лютий 2020 року на суму ПДВ 1641758 грн; березень 2020 року на суму ПДВ 140772 грн; квітень 2020 року на суму ПДВ 731806 грн; липень 2020 року на суму ПДВ 595342 грн; червень 2021 року на суму ПДВ 599954 грн; та встановлено завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на суму за червень 2021 року на суму ПДВ 13660867 гривень.

3. п.п.240.1.1 ст. 240, ст.243 Податкового кодексу України занижено екологічний податок всього у сумі 34614,21 грн у тому числі за 1 квартал 2018 року на суму 1423,15 грн, 2 квартал 2018 року на суму 1231,23 грн, 3 квартал 2018 року на суму 2032,17 грн, 4 квартал 2018 року на суму 2047,04 грн, 1 квартал 2019 року на суму 2356,24 грн, 2 квартал 2019 року на суму 2152,15 грн, 3 квартал 2019 року на суму 3261,18 грн, 4 квартал 2019 року на суму 3463,95 грн, 1 квартал 2020 року на суму 1357,82 грн, 2 квартал 2020 року на суму 1956,15 грн, 3 квартал 2020 року на суму 4569,28 грн, 4 квартал 2020 року на суму 3514,61 грн, 1 квартал 2021 року на суму 1856,65 грн, 2 квартал 2021 року на суму 3392,59 грн.

- п. 250.1, п. 250.2 ст. 250 Кодексу ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ не подано податкову декларацію з екологічного податку за 1 квартал, 2 квартал, 3 квартал, 4 квартал 2018 року, за 1 квартал, 2 квартал, 3 квартал, 4 квартал 2019 року, за 1 квартал, 2 квартал, 3 квартал, 4 квартал 2020 року та за 1 квартал, 2 квартал 2021 року.

4. ст.51, п. 70.16 ст. 70, абз. а) абз. б) п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України несвоєчасно (з порушенням термінів подання звітності) подано уточнюючий Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за ІІ квартал 2021 року № поданий 11.08.2021 року при граничному терміні подання 09.08.2021 року, в якому виправлено РНОКПП з на (квітень 2021 року) по ознаці доходу 101 та з на (травень 2021 року) по ознаці доходу 157.

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДПС у Кіровоградській області винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 07.11.2024 року:

- № 7, яким ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 15 318 335 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 10 212 223 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 5 106 112 грн (т.2 а.с.1-4);

- № 7, яким ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 36 549 717 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 32 280 925 грн. та штрафними санкціями в розмірі 4 268 792 грн. (т.2 а.с.6-9);

- № 7, яким ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ було зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за червень 2021 року на суму 13 660 867 грн (т.2, а.с.10-12).

Так, перевіркою повноти визначення задекларованих ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ показників у рядку 01 Декларацій Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за період з 31.10.2017 по 30.06.2021 встановлено їх заниження всього у сумі 179 338 473 грн, у тому числі: за 2018 рік в сумі 32 002 407 грн., в тому числі півріччя 2018 року 1 933 315 грн., три квартали 2018 року 6 410 278 грн; за 2019 рік в сумі 7 903 805 грн в тому числі 1 квартал 2019 року 4 387 435 грн.; за 2020 рік в сумі 76 572 619 грн., в тому числі: за І квартал 2020 року в сумі 12 420 738 грн., за півріччя 2020 року в сумі 44 372 012 грн., за три квартали 2020 року в сумі 49 700 103 грн;

- за півріччя 2021 року 62 859 642 грн в тому числі: за І квартал 2020 року в сумі 36189066 грн.

Також встановлено порушення платником вимог п.5, п.21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 Дохід, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 Зобов`язання, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 № 20, а саме: заниження інших доходів на загальну суму 179 338 473 грн, у тому числі за рахунок не включення до складу інших доходів: доходу в сумі 150 688 353 грн від вартості безоплатно одержаних активів невідомого походження по взаємовідносинах з контрагентами постачальниками при придбанні товару (сої, макухи соєвої) та доходу в сумі 28 650 120 грн від отриманих коштів від контрагентів-покупців, не пов`язаних з постачанням товарів (олія соєва, шрот соєвий, соєвий лецитин, соєва оболонка без вилучення соєвої олії).

Зокрема, перевіркою встановлено заниження інших доходів при реалізації товарів на суму отриманих коштів, не пов`язаних з постачанням товарів(послуг), від контрагентів, по взаємовідносинах з якими не підтверджено реальність господарських операцій з продажу товарів на загальну суму 28650120 грн: у тому числі: за 2018 рік 756700 грн (4 квартал 2018 року 756700 грн); за 2019 рік 741520 грн (4 квартал 2019 року 741520 грн); за 2020 рік 27151900 грн (1 квартал 2020 року 118000 грн, півріччя 2020 року 26760640 грн) з наступними контрагентами-покупцями: ТОВ АГРОУКРРЕЗЕРВ (), ТОВ САНОЛТА (), ТОВ Концепт Плюс ().

Також, перевіркою встановлено порушення п.44.1 ст. 44, пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), п.5, п.21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 Дохід, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 Зобов`язання, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, в результаті чого занижено інші доходи всього у сумі 150 688 353 грн, у тому числі: за 2018 рік 31 245 707 грн; за 2019 рік в сумі 7 162 285 грн, в тому числі: за І квартал 2020 року в сумі 4 387 435 грн, за півріччя 2020 року в сумі 4 387 435 грн., за три квартали 2020 року в сумі 4 387 435 грн, за 2020 рік в сумі 49 420 719 грн, в тому числі: за І квартал 2020 року в сумі 11 302 738 грн, за півріччя 2020 року в сумі 17 611 372 грн, за три квартали 2020 року в сумі 22 939 463 грн, за півріччя 2021 року в сумі 62859642 грн, в тому числі: за І квартал 2021 року в сумі 36 189 066 грн. за рахунок не включення доходу від вартості безоплатно одержаних активів невідомого походження по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками з постачання сої, макухи соєвої, олії соєвої та транспортних послуг, а саме з ТОВ Вектор-МК (), ТОВ АГРОУКРРЕЗЕРВ ( ), ТОВ САНОЛТА (), ТОВ Маковій (), ТОВ Профід Плюс (), С(Ф)Г Чернявського В.М. (), ТОВ Машівка-Агро-Альянс (), ФГ Рубін Дворецької (), СВК Хильківський (), СВК Багачанський (), СФГ Підприємець Ліц (), ТОВ Агро-Хім Центр (), ТОВ Квадро (), ТОВ Концепт Плюс (), ТОВ Інокс Сервіс (), ФГ Юр-Агро 2014 ().

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи спірні рішення дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та не надання відповідачем належних доказів на підтвердження законності спірних рішень.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Спірним у справі є правомірність і та обґрунтованість вищевказаних податкових повідомлень-рішень.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.п.134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Відповідно до п.п.5, 7, 8, 21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 Дохід, затвердженого наказом Мінфіну України від 29.11.1999 №290 (надалі - П(с)БО 15 Дохід), дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Критерії визнання доходу, наведені в цьому Національному положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами:

дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг);

чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг);

інші операційні доходи;

фінансові доходи;

інші доходи.

Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо).

Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів.

До складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних

курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для

продажу, та групи вибуття тощо.

До складу фінансових доходів включаються дивіденди, відсотки та інші доходи, отримані від фінансових інвестицій (крім доходів, які обліковуються за методом участі в капіталі).

До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю

підприємства.

Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, інших активів) визнається в разі наявності всіх наведених нижче умов: покупцеві передані ризики й вигоди, пов`язані з правом власності на продукцію (товар, інший актив); підприємство не здійснює надалі управління та контроль за реалізованою продукцією (товарами, іншими активами); сума доходу (виручка) може бути достовірно визначена; є впевненість, що в результаті операції відбудеться збільшення економічних вигод підприємства, а витрати, пов`язані з цією операцією, можуть бути достовірно визначені.

Дохід відображається в бухгалтерському обліку в сумі справедливої вартості активів, що отримані або підлягають отриманню.

Якщо безоплатно отриманий актив забезпечує надходження економічних вигід протягом кількох звітних періодів, то доходи визнаються на систематичній основі (наприклад, у сумі нарахованої амортизації) протягом тих звітних періодів, коли надходять

відповідні економічні вигоди.

Пунктом 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 Зобов`язання, затвердженого наказом Мінфіну України від 31.01.2000 №20 (надалі - П(с)БО 11 Зобов`язання) передбачено, що зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути

достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Згідно пунктів 5, 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 Витрати, затвердженого наказом Мінфіну України від 31.12.1999р. №318 (надалі - П(с)БО 16 Витрати), витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Згідно п.12 П(с)БО 16 Витрати до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, викладеному в пункті 11 цього Положення (стандарту).

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

За положеннями пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 ст. 200 ПК України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій із придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Водночас, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Отже, лише за умови підтвердження первинними документами господарських операцій, які є об`єктом оподаткування, платник податків має право на відображення результатів таких операцій у бухгалтерському обліку, на даних якого ґрунтується податкова звітність.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що у перевіреному періоді ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ мало взаємовідносини з наступними контрагентами: ТОВ Вектор-МК, ТОВ АГРОУКРРЕЗЕРВ, ТОВ САНОЛТА , ТОВ Маковій, ТОВ Профід Плюс, С(Ф)Г Чернявського В.М., ТОВ Машівка-Агро-Альянс, ФГ Рубін Дворецької, СВК Хильківський, СВК Багачанський, СФГ Підприємець Ліц, ТОВ Агро-Хім Центр, ТОВ -Квадро-, ТОВ Концепт Плюс, ТОВ Інокс Сервіс, ФГ Юр-Агро 2014, вказані юридичні особи були реально існуючими суб`єктами господарювання, не ліквідовані та не перебували у стані припинення.

Так між позивачем та ТОВ Концепт Плюс () укладений договір поставки №23101802 від 23.10.2018р.

ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ в листопаді-грудні 2018 року реалізувало на адресу ТОВ Концепт Плюс соєву оболонку фасовану на загальну суму 1 543 240,00 грн. що підтверджується копіями договору поставки, видаткових накладних, податкових накладних, розрахунків коригувань та товарно-транспортних накладних. Рух товару зафіксовано по рахунках 36 та 361 (т.4 а.с.77-119).

Оплата товару підтверджується платіжними дорученнями (т.4 120-125).

Відповідно до укладеного договору поставки № 25022004 від 25.02.2020 ТОВ Концепт Плюс в лютому, квітні, червні 2020 року поставило на адресу ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ макуху соєву на загальну суму 2 386 801,74 грн., у т.ч. ПДВ 477 360,34 грн., що підтверджується копіями договору поставки, специфікацій, податкових накладних та рахунків - фактур. Рух товару зафіксовано по рахунку 631 (т.4 а.с.156-178).

Оплата товару підтверджується платіжними дорученнями та платіжною інструкцією (т.4 а.с.179-185).

Відповідно до укладеного договору поставки № 07042004 від 07.04.2020 р. ТОВ Концепт Плюс в лютому, квітні, червні 2020 року поставило на адресу ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ соєву оболонку кормову на загальну суму 2 864 162,22 грн., у т.ч. ПДВ 477 360,37 грн., що підтверджується копіями договору поставки, специфікації, видаткових накладних, податкових накладних та товарно-транспортних накладних. Рух товару зафіксовано по рахунку 361. (т.4 а.с.126-149).

Оплата товару підтверджується платіжними дорученнями (т.4, 150-155).

Між позвачем та ТОВ АГРО-ХІМ ЦЕНТР () був укладений договір поставки №14061803 від 14.06.2018 року.

ТОВ АГРО -ХІМ ЦЕНТР в червні 2018 року поставило на адресу ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ сою в кількості 32,5 тон на загальну суму 406 650,12 грн., у т.ч. ПДВ 67 775,02 грн., що підтверджується копіями договору поставки, видаткової та товарно транспортної накладних, податкової накладної, рахунку на оплату. Рух товару зафіксовано по рахунку 631 (т.11 а.с.66-72).

Оплата товару підтверджується платіжним дорученням (т.11 а.с.73).

Згідно долучених до матеріалів справи реєстру відвантажувань та книг кількісно якісного обліку насіння сої за перевіряємий період відслідковується рух придбаних товарів від ТОВ АГРО-ХІМ ЦЕНТР до позивача (т.11 а.с.141, 268, 272).

Між позщивачем та ТОВ Агроукррезерв () був укладений договір на переробку давальницької сировини №25101906 від 25.10.2019р.

Згідно договору (ТОВ Агроукррезерв - Замовник, ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ - Виконавець) в період IV кварталу 2019 року, І-ІІ кварталів 2020 року ТОВ Агроукррезерв передавало до ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ на давальницьку переробку сою. Отримані в результаті давальницької переробки продукти переробки сої, зокрема олію соєву гідратовану першого ґатунку, шрот соєвий, обрушену цільну оболонку, фосфатидний концентрат Виконавцем було повернуто Замовнику, що підтверджується копіями договору на переробку давальницької сировини, актів надання послуг з переробки, звітів про продукцію, що вироблена з сировини замовника, видаткових накладних (у переробку), накладних на повернення постачальнику, рахунків на оплату, податкових накладних. Рух сировини зафіксовано по рахунку 361 (т.4 а.с.188-250; т.5 а.с.1-238; т.6 а.с.2-138, 150-231).

Оплата по договору на переробку давальницької сировини №25101906 від 25.10.2019 року підтверджується платіжними дорученнями (т.6 а.с.139-149).

Відповідно до укладеного договору поставки №01111908 від 01.11.2019 року ТОВ АГРОУКРРЕЗЕРВ в грудні 2019, січні-квітні 2020 року поставило на адресу ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ обрушену цільну оболонку (соєву) та фосфатидний концентрат соєвий на загальну суму 12 694 093,38 грн., у т.ч. ПДВ 2 115 682,23 грн. що підтверджується копіями договору поставки, видаткових та податкових накладних. Рух сировини зафіксовано по рахунку 631 (т.6 а.с.232-254).

Оплата по поставці №011111908 від 01.11.2019 року підтверджується платіжними дорученнями (т.7 а.с.1-2).

На час господарських взаємовідносин з позивачем вказане товариство зареєстровано як юридична особа, було платником ПДВ, основний вид діяльності вирощування зернових культур (крім рису) бобових культур і насіння олійних культур.

Між позивачем та ТОВ ІНОКС СЕРВІС () був укладений договір поставки № 01022108 від 01.02.2021 року.

ТОВ ІНОКС СЕРВІС в лютому 2021 року поставило на адресу ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ сою в кількості 40,7 тон на загальну суму 781 900,8 грн., у т.ч. ПДВ 130 316 грн., що підтверджується копіями договору поставки, рахунку на оплату, видаткової, податкової та товарно транспортної накладних. Рух товару зафіксовано по рахунку 631 (т.7 а.с.52-57, 59).

Оплата товару підтверджується платіжними дорученням та інструкцією (т.7 а.с.58, 60).

Згідно долучених до матеріалів справи реєстру відвантажувань та книг кількісно якісного обліку насіння сої за перевіряємий період відслідковується рух придбаних товарів від ТОВ ІНОКС СЕРВІС до позивача (т.11 а.с.96).

Вимоги договору виконано, що підтверджується доказами про які зазначено вище та містяться в матеріалах справи. (т.7 а.с.52-57, 59).

Між позивачем та ТОВ Маковій () був укладений договір поставки №24092001 від 24.09.2020 року ТОВ МАКОВІЙ у вересні-грудні 2020 року поставило на адресу ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ сою на загальну суму 6 617 890,62 грн., у т.ч. ПДВ 1 102 981,77 грн., що підтверджується копіями договору поставки, видаткових та товарно транспортних накладних, податкових накладних, рахунків на оплату. Рух товару зафіксовано по рахунку 631 (т.10 а.с.101-161).

Оплата товару підтверджується платіжними інструкціями та платіжними дорученнями (т.10 а.с.162-170).

Згідно долучених до матеріалів справи реєстру відвантажувань та книг кількісно-якісного обліку насіння сої за перевіряємий період відслідковується рух придбаних товарів від ТОВ Маковій до позивача (т.11 а.с.115-116, 120, 128-130, 241-248, 252-254).

Між позивачем та СФГ Чернявського В.М. () був укладений договір поставки №12012104 від 12.01.2021.

С(Ф)Г ЧЕРНЯВСЬКОГО В.М. в січні-лютому 2021 року поставило на адресу ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ сою на загальну суму 9 217 989,06 грн., у т.ч. ПДВ 1 536 331,51 грн., що підтверджується копіями договору поставки, видаткових та податкових накладних, рахунків на оплату. Рух товару зафіксовано по рахунку 631 (т.10 а.с.63-92).

Оплата товару підтверджується платіжними інструкціями та платіжними дорученнями (т.10 а.с.93-100).

Згідно долучених до матеріалів справи реєстру відвантажувань за перевіряємий період відслідковується рух придбаних товарів від С(Ф)Г ЧЕРНЯВСЬКОГО В.М. до позивача (т.11 а.с.94-96, 106-112, 145-156).

У відповідь на адвокатський запит, який долучено представником позивача до матеріалів справи, С(Ф)Г ЧЕРНЯВСЬКОГО В.М. надало відповідь у якій підтверджує взаємовідносини з ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ у перевіряємий період до якої долучено первинні бухгалтерські документи на підтвердження викладених обставин (т.12 а.с.174-196).

Між позивачм та ТОВ Профід Плюс () був укладений договір поставки № 27102002 від 27.10.2020 року.

ТОВ ПРОФІД ПЛЮС в жовтні-грудні 2020 року поставило на адресу ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ макуху соєву на загальну суму 15 123 246 грн., у т.ч. ПДВ 2 520 541 грн., що підтверджується копіями договору поставки, податкових накладних, рахунків на оплату. Рух товару зафіксовано по рахунку 631 (т.9 а.с.237-250; т.10 а.с.1-46).

Оплата товару підтверджується платіжними інструкціями та платіжними дорученнями (т.10 а.с.47-62).

Між позивачем та ТОВ САНОЛТА () був укладений договір поставки №05022002 від 05.02.2020 року.

ТОВ САНОЛТА в лютому, квітні, грудні 2020 року поставило на адресу ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ макуху соєву на загальну суму 6 392 292 грн., у т.ч. ПДВ 1 065 382 грн. що підтверджується копіями договору поставки, специфікацій, додаткової угоди, видаткових накладних, податкових накладних, товарно-транспортних накладних, та рахунків на оплату. Рух товару зафіксовано по рахунку 361 (т.4 а.с.18-66, т.12 а.с.18-19, 21-22, 24-25, 27-28, 30-31, 33-3,4, 36-37, 39-40, 42-43, 45-46, 48-49, 51-52, 54-55, 57-58, 60-61, 63-64).

Оплата товару підтверджується платіжними дорученнями та платіжною інструкцією (т.4 67-76).

Відповідно до укладеного договору поставки №30112001 від 30.11.2020 у листопаді 2020 року ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ реалізувало ТОВ САНОЛТА соєву оболонку кормову гранульовану на загальну суму 149040,00 грн., в т.ч. ПДВ 24820,00 грн., що підтверджується копіями договору поставки, специфікації, видаткової накладної, податкової накладної та товарно транспортної накладної. Рух товару зафіксовано по рахунку 361 (т.4 а.с.9-16).

Оплата товару підтверджується платіжним доручення від 07.12.2020 року (т.4 а.с.17).

Між позивачем та ТОВ Вектор-МК () був укладений договір поставки №06042005 від 06.04.2020 року ТОВ ВЕКТОР-МК в квітні 2020 року поставило на адресу ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ макуху соєву на загальну суму 1 384 986 грн., у т.ч. ПДВ 230 831 грн., що підтверджується копіями договору поставки, рахунків на оплату та податкових накладних. Рух товару зафіксовано по рахунку 631 (т.7 а.с.25-36).

Оплата товару підтверджується платіжними дорученнями та інструкціями (т.7 а.с.37-41).

Між позивачем та ФГ РУБІН ДВОРЕЦЬКОЇ () був укладений договір поставки №05022106 від 05.02.2021 року.

ФГ РУБІН ДВОРЕЦЬКОЇ в лютому 2021 року поставило на адресу ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ сою в кількості 46,625 т на загальну суму 895 200 грн., у т.ч. ПДВ 149 200 грн., що підтверджується копіями договору поставки, рахунку на оплату, видаткової та податкової накладних. Рух товару зафіксовано по рахунку 631 (т.7 а.с.42-47).

Оплата товару підтверджується платіжними інструкціями (т.7 а.с.48-49).

Згідно долучених до матеріалів справи реєстру відвантажувань за перевіряємий період та книг кількісно-якісного обліку насіння сої відслідковується рух придбаних товарів від ФГ РУБІН ДВОРЕЦЬКОЇ до позивача (т.11 а.с.98, 158).

Між позивачем та ФГ ЮР-Агро 2014 () був укладений договір поставки № 28042106 від 28.04.2021 року.

ФГ ЮР-АГРО 2014 в квітні-червні 2021 року поставило на адресу ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ сою на загальну суму 13 668 066,60 грн., у т.ч. ПДВ 1 678 534,47 грн., що підтверджується копіями договору поставки, видаткових та товарно-транспортних накладних, податкових накладних, розрахунків коригувань кількісних і вартісних показників, рахунків - фактур. Рух товару зафіксовано по рахунку 631 (т.9 а.с.68-135).

Оплата товару підтверджується платіжними інструкціями та платіжними дорученнями (т.9 а.с.136-159).

Згідно долучених до матеріалів справи реєстру відвантажувань та книг кількісно-якісного обліку насіння сої за перевіряємий період відслідковується рух придбаних товарів від ФГ ЮР-АГРО 2014 до позивача (т.11 а.с.74-86, 176, 188, 191, 199-204, 207, 211, 214-216, 219-220, 223-225).

Між позивачем та ТОВ МАШІВКА-АГРО-АЛЬЯНС () був укладений договір поставки № 04022105 від 04.02.2021 року.

ТОВ МАШІВКА-АГРО-АЛЬЯНС в лютому, травні, червні 2021 року поставило на адресу ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ сою на загальну суму 24 101 235,09 грн., у т.ч. ПДВ 3 808 485,01 грн., що підтверджується копіями договору поставки, видаткових та товарно-транспортних накладних, податкових накладних, рахунків на оплату. Рух товару зафіксовано по рахунку 631 (т.9 а.с.162-224).

Оплата товару підтверджується платіжними інструкціями та платіжними дорученнями (т.9 а.с.225-236).

Згідно долучених до матеріалів справи реєстру відвантажувань за перевіряємий період та книг кількісно-якісного обліку насіння сої відслідковується рух придбаних товарів від ТОВ МАШІВКА-АГРО-АЛЬЯНС до позивача (т.11 а.с.86, 97, 99-104, 158-166).

Між позивачем та СВК ХИЛЬКІВСЬКИЙ (код ЄДРПОУ 3770247) був укладений договори поставки №01061801 від 01.06.2018 року, №28091807 від 28.09.2018 року та №30092011 від 30.09.2020 року.

СВК ХИЛЬКІВСЬКИЙ в червні, жовтні, листопаді, грудні 2018 року, лютому 2019 року, жовтні 2020 року, березні, квітні 2021 року поставив на адресу ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ сою на загальну суму 24 627 077,13 грн., у т.ч. ПДВ 3 932 843,26 грн., що підтверджується копіями договорів поставки, видаткових та товарно-транспортних накладних, податкових накладних, розрахунків коригувань кількісних і вартісних показників, рахунків на оплату. Рух товару зафіксовано по рахунку 631 (т.8 а.с.113-119, 158-250; т.9 а.с.1-48).

Оплата товару підтверджується платіжними інструкціями та платіжними дорученнями (т.9 а.с.49-67).

Згідно долучених до матеріалів справи реєстру відвантажувань за перевіряємий період та книг кількісно-якісного обліку насіння сої відслідковується рух придбаних товарів від СВК ХИЛЬКІВСЬКИЙ до позивача (т.11 а.с.79-82, 123-126, 139-142, 169, 179-181, 185, 236-239, 267-269, 272, 278-279).

Між позивачем та ТОВ -КВАДРО- () був укладений договір поставки № 27081814 від 27.08.2018 року.

ТОВ -КВАДРО- у серпні, вересні, жовтні, листопаді 2018 року поставило на адресу ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ сою на загальну суму 7 498 524,78 грн., у т.ч. ПДВ 1 249 754,24 грн., що підтверджується копіями договору поставки, видаткових та товарно транспортних накладних, податкових накладних, рахунків на оплату. Рух товару зафіксовано по рахунку 631 (т.10 а.с.171-211; т.11 а.с.1-54).

Оплата товару підтверджується платіжними дорученнями (т.11 а.с.55-65).

Згідно долучених до матеріалів справи реєстру відвантажувань за перевіряємий період та книг кількісно-якісного обліку насіння сої відслідковується рух придбаних товарів від ТОВ -КВАДРО- до позивача (т.11 а.с.136, 262-264, 275-276, 282-288).

На час господарських взаємовідносин з позивачем вказане товариство зареєстровано як юридична особа, було платником ПДВ, основний вид діяльності вирощування зернових культур (крім рису), бобових і насіння олійних культур. У штаті ТОВ -КВАДРО- працювало у 2018 році 12 осіб. Подавалася до податкового органу інформація про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП: будівлі, споруди, склади, ангари, сільськогосподарська техніка, автотранспорт, тощо. Має земельні ділянки площею 1125,3 га. До того ж, відповідач зазначає, що товариство у перевіряємому періоді складає податкові накладні на постачання продукції, зокрема сої.

Між позивачем тта СВК Багачанський (код ЄДРПОУ 3770201) був укладений договір поставки № 01101811 від 01.10.2018 року та № 30092010 від 30.09.2020 року.

СВК БАГАЧАНСЬКИЙ в жовтні, листопаді, грудні 2018 року, лютому 2019 року, жовтні, листопаді 2020 року, квітні 2021 року поставив на адресу ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ сою на загальну суму 19 273 416 грн., у т.ч. ПДВ 3 107 877,90 грн., що підтверджується копіями договорів поставки, товарно-транспортних накладних, видаткових та податкових накладних, рахунків на оплату. Рух товару зафіксовано по рахунку 631 (т.7 а.с.213-216; т.8 а.с.16-92).

Оплата товару підтверджується платіжними інструкціями та платіжними дорученнями (т.8 а.с.93-102).

Згідно долучених до матеріалів справи реєстру відвантажувань за перевіряємий період та книг кількісно-якісного обліку насіння сої відслідковується рух придбаних товарів від СВК БАГАЧАНСЬКИЙ до позивача (т.11 а.с.81-82, 181, 184-185, 231-233, 250).

На час господарських взаємовідносин з позивачем вказаний кооператив зареєстровано як юридична особа, був платником ПДВ, основний вид діяльності вирощування зернових культур (крім рису), бобових і насіння олійних культур. У штаті СВК БАГАЧАНСЬКИЙ працювало у 2018 році 63 особи, у 2019 58, у 2020 57, у 2021 - 57. Подавалася до податкового органу інформація про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП: токи, будівлі, паливно-роздавальний пункт, складські приміщення, тощо, має у користуванні земельні ділянки. До того ж, відповідач зазначає, що кооператив у перевіряємому періоді складає податкові накладні на постачання продукції, зокрема сої.

Також, у відповідь на адвокатський запит, який долучено представником позивача до матеріалів справи, СВК БАГАЧАНСЬКИЙ надав відповідь у якій підтверджує взаємовідносини з ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ у перевіряємий період до якої долучив первинні бухгалтерські документи на підтвердження викладених обставин (т.13 а.с.37-267).

Між позивачем та С(Ф)Г Підприємець Ліц () був укладений договори № 28081809 від 28.08.2018 року та № 26021913 від 26.02.2019 року № 20111801 від 20.11.2018 року.

С(Ф)Г Підприємець Ліц серпні, листопаді 2018 року, січні, лютому, березні 2019 року, жовтні, листопаді, грудні 2020 року, березні, травні, червні 2021 року поставило на адресу ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ сою та надало транспортні послуги на загальну суму 5 361 455,82 грн., у т.ч. ПДВ 699 195,91 грн., що підтверджується копіями договорів поставки та перевезення вантажу, накладних, товарно-транспортних накладних, актів здачі-приймання робіт, рахунків на оплату та податкових накладних. Рух товару та облік послуг зафіксовано по рахунку 361 та 63. (т.7 а.с.61-77, 84-98, 112-145, 154-204).

Оплата товару підтверджується платіжними дорученнями та інструкціями (т.7 а.с.78-83, 99-111).

Оплата за надані послуги підтверджується платіжними дорученнями та інструкціями (т.7 а.с.146-153).

Згідно долучених до матеріалів справи реєстру відвантажувань за перевіряємий період та книг кількісно-якісного обліку насіння сої відслідковується рух придбаних товарів від С(Ф)Г Підприємець Ліц до позивача (т.11 а.с.87-88, 91-92, 117, 132, 134-135,172-173, 195-196, 200, 210-211, 256-257, 260, 263, 275).

Транспортні послуги надавалися за маршрутами: місця відправлення: с. Попове Новосанжарського району Полтавської області, с. Бутенки Кобеляцького району Полтавської області, с. Соколова Балка, Новосанжарський район Полтавської області, с. Шевченково, Решетилівський район, Полтавської області, с. Максимівка, Карлівського району Полтавської області, с. Лютеньки, Галицького району Полтавської області; місця прибуття: Кіровоградська обл., смт Власівка, вул. Молодіжна, 63-В. За адресою Кіровоградська обл., смт Власівка, вул. Молодіжна, 63-В знаходиться завод по переробці сої, користувачем якого є ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ та на якому проводить свою виробничу діяльність. Транспортні послуги надавалися С(Ф)Г Підприємець Ліц з метою перевезення вантажу - сої, яку ТОВ ТРАНЗПОСТАЧ придбало у суб`єктів господарювання СФГ Урожай, ФГ Козубівське, СТОВ Вітчизна. (т.2 а.с.18-68, т.7 а.с.205-212)

Таким чином, проаналізувавши зазначені господарські операції, які відповідач вважав нереальними, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про не підтвердження контролюючим органом своєї позиції, яка стала підставою для висновку про завищення позивачем від`ємного значення, оскільки встановлені обставини свідчать як про факт поставки товару, його оплату позивачем так і про факт використання придбаного товару позивачем у власній господарській діяльності.

Аргументи скаржника про ненадання товариством документів, що б підтверджували транспортування поставлених товарів спростовуються поданими доказами.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що з наданих позивачем первинних документів, копії яких долучено до матеріалів справи, можливо встановити зміст та обсяг господарських операцій, в них визначено найменування придбаного товару, його кількість та вартість, визначено сторони господарських операцій. Тобто, вказані документи, у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підтверджують факт здійснення між сторонами господарських операцій.

Всі аргументи податкового органу зводяться на інфоррмації податкового органу, яка свідчила б про відсутність можливості злійснити господарську операцію (відсутність доказів по ланцюгу придбання таворів, послуг, незначна кількість персоналу, неподання звітності, відсутність закнного джерела походження продукції, відсутність даних зберігання ттоварів, наявність кримінальних проваджень)

З приводу доводів скаржника щодо недоведеності факту постачання та придбання позивачем товару, у зв`язку із неможливістю встановлення походження такого товару за ланцюгом постачання, то суд апеляційної інстанції вважає їх помилковими, оскільки відносини постачальників позивача із третіми особами у ланцюгах постачання, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин.

Кірм того, саме по собі лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій.

З приводу аргументів контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій позивача з вказаними постачальниками, які, за позицією відповідача, не могли виконати умови договорів через відсутність необхідних трудових ресурсів, виробничих потужностей, слід зазначити те, що такі доводи відповідача є лише припущеннями та жодними доказами не підтвердженні.

Суд також зауважує, що ймовірні порушення з боку контрагента позивача не можуть впливати на права та обов`язки добросовісного платника податків, такий платник податків не може нести відповідальність за невиконання контрагентами податкових зобов`язань.

Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

Проте на переконання колегія суддів контролюючим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами.

В свою чергу суду першої інстанції позивачем були надані докази на підтвердження виконання господарських операції за умоваими укладених договорів з контрагентами, а отже правомірність формування витрат та податкового кредиту.

Посилання податкового органу на ту обставину, що один з контрагентів позивача віднесено до ризикових платників податків є безпідставні, оскільки це не свідчить про те, що платник податків, який укладав договори з таким контрагентом, знав про характер діяльності свого контрагента. Отже, вказаний аргумент податкового органу не є вичерпним доказом нереальності операцій.

Щодо посилання контролюючого органу про наявність кримінальних проваджень в яких контрагенти позивача є фігурантами.

З цих підстав суд апеляційної інстанції заначає, що по жодному кримінальному провадженні справа не передана до суд та не винесений вирок. Ряд кримінальних проваджень було закрито. Крім того, відповідач не навів норми подактвого законодавства, які б визначали можливість визначення порушення платником податків норм податкового законодавствва при наявності зареєстрованих в ЄРДР кримінальних проваджень відносно контрагентів.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність оскаржених податкових повідомль-рішенб.

Щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 6000.

Так 24.09.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНЗПОСТАЧ» в особі директора Гирич Віталія Івановича (Замовник) уклало з Адвокатом Кириленко Юрієм Григоровичем (Представник) договір про надання правничої допомоги (далі Договір), предметом якого є представництво інтересів Замовника при підготовці до розгляду та розгляді у суді апеляційної інстанції адміністративної справи № 340/7859/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНЗПОСТАЧ» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області по визнанню протиправними та скасуванню податкових повідомлень-рішень, винесених ГУ ДПС у Кіровоградській області за результатами перевірки ТОВ «ТРАНЗПОСТАЧ» (Акт № 15288/11-28-07-07/41695985 від 15.10.2024 року).

Сторони погодились, що послуги, визначені додатком № 1 до Договору (Розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу) на суму 6000 грн. надані в повному обсязі і прийняті Замовником. 26.09.2025 року Адвокатом на адресу ТОВ «ТРАНЗПОСТАЧ» виписано рахунок № 7 на оплату наданих послуг в сумі 6000 грн. за зазначеним договором про надання правничої допомоги.

Представник відповідача заперечив щодо стягнення зачвленої суми витрат на правничу допомогу як недоведено, необгрунтовано та неспівмірною.

Стаття 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частина 1 ст. 139 КАС України визначає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Наведені норми дають підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

Колегія суддів доходить висновку, що заявлена адвокатом сума до відшкодування не є співмірною із складністю справи та часом, витраченим на виконання відповідних робіт. Колегія суддів вважає необхідним та достатнім зменшити розмір відшкодування витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції до 2000 гривень. Такий розмір, на переконання колегії суддів, є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг в суді апеляційної інстанції.

Вказані судові витрати на правничу допомогу підлягають стягненню на користь товариства за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2025 року в адміністративній справі №340/7859/24 залишити без змін.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транзпостач" () судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції 2000,00грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області (ЄДРПОУ ВП 43995486).

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 28 листопада 2025 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак