Справа № 200/7395/25
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року Справа№200/7395/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

25.09.2025 до Донецького окружного адміністративного суду, через систему Електронний суд, надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо:

- не застосування положень ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці при розгляді зави ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах № 6448 від 12.08.2025;

- не врахування до пільгового стажу на підземних роботах з повним робочим днем в шахті за Списком №1 періодів роботи: з 27.05.1993 по 31.07.1993 на підприємство Шахта Красноармійська-Західна №1, з 21.09.2009 по 18.12.2009 на підприємстві ТОВ Краснолиманське, з 28.07.2010 по 12.11.2010 на підприємстві ТОВ Шахтобудівельна компанія Донецькшахтопроходка, з 23.02.2011 по 04.05.2011 на підприємстві ТОВ Техіновація, з 06.06.2011 по 23.07.2012 на підприємстві ПАТ Шахтоуправління Покровське, з 07.02.2013 по 27.02.2013 на підприємстві ТОВ Терса Плюс;

- не врахування періодів проходження військової служби у Збройних Силах України з 01.03.2022 по 06.09.2022, з 16.09 2022 по 26.09.2022 та з 06.10.2022 по 25.02.2023, протягом яких ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у в`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, із розрахунку один місяць служби за три місяці із врахуванням вказаних періодів роботи до пільгового стажу на підземних роботах з повним робочим днем в шахті, що дають право на призначення пенсії відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з моменту призначення пенсії тобто з 12 серпня 2025 року відповідно до вимог статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, у розмірі 80 відсотків заробітної плати шахтаря, але не менше ніж три прожиткові мінімуми для осіб, що втратили працездатність та сплатити ОСОБА_1 суми несплаченої пенсії з урахування перерахунку пенсії та здійснених виплат з врахуванням висновків суду;

врахувавши до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 періоди роботи: з 27.05.1993 по 31.07.1993 на підприємство Шахта Красноармійська-Західна №1, з 21.09.2009 по 18.12.2009 на підприємстві ТОВ Краснолиманське, з 28.07.2010 по 12.11.2010 на підприємстві ТОВ Шахтобудівельна компанія Донецькшахтопроходка, з 23.02.2011 по 04.05.2011 на підприємстві ТОВ Техіновація, з 06.06.2011 по 23.07.2012 на підприємстві ПАТ Шахтоуправління Покровське, з 07.02.2013 по 27.02.2013 на підприємстві ТОВ Терса Плюс;

врахувавши до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 з повним робочим днем в шахті, що дають право на призначення пенсії відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із розрахунку один місяць служби за три місяці періоди проходження військової служби у Збройних Силах України з 01.03.2022 р. по 06.09.2022, з 16.09 2022 по 26.09.2022 та з 06.10.2022 по 25.02.2023, протягом яких брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у в`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 19.08.2025 позивачу призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Разом з тим, з відповіді на адвокатський запит, позивачу стало відомо про не зарахування спірних періодів до пільгового стажу та не застосування, при обрахунку розміру пенсії, положень статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, що позивач вважає протиправним.

Відповідач - 1 позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вказав, що спірні періоди роботи не зараховані до стажу позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області при розгляді заяви про призначення пенсії.

По суті позову зазначив, що при призначенні пенсії ОСОБА_1 , Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області не зараховано до пільгового підземного стажу спірні періоди роботи оскільки позивач не надав уточнюючі довідки відповідно до п. 20 Порядку № 637. До загального страхового стажу зараховано навчання за фахом та період роботи на ПРАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 27.05.1993 по 31.07.1993 в якості учня машиніста підземних установок.

Стосовно врахування до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 із розрахунку один місяць служби за три місяці періоди проходження військової служби у Збройних Силах України зазначив, що порядок врахування періоду участі в бойових діях із застосуванням кратності один місяць служби за три місяці після 01.01.2004 застосовується при обчисленні вислуги років військовослужбовцям відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Також вказав, що оскільки необхідний пільговий стаж роботи позивача за Списком № 1 відсутній, тому відсутні підстави для застосування Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідач -2 позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов у якому вказав, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Зазначив, що період безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, зараховано до страхового стажу в одинарному розмірі так, як зарахування в пільговому обчисленні 1 місяць за три не передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказав, що оскільки необхідний пільговий стаж роботи позивача за Списком № 1 відсутній, тому відсутні підстави для застосування Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 30.09.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 17.10.2025 вирішено залучити до участі у справі другим відповідачем Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується ID-паспортом № НОМЕР_2 , виданим 10.10.2018 органом 1444.

Позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 від 11.01.2024.

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_4 від 19.11.2023 №3338 ОСОБА_1 дійсно брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України в період з 01.03.2022 по 06.09.2022, з 16.09.2022 по 26.09.2022 та з 06.10.2022 по 25.02.2023.

З 12.08.2025 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заяву позивача про призначення пенсії за принципом екстериторіальності було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з рішенням про призначення пенсії, страховий стаж становить 33 роки 9 місяців 9 днів, в тому числі робота за Списком №1 13 років 5 місяців 25 днів.

На адвокатський запит, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом від 01.09.2025 повідомило, що при призначенні пенсії ОСОБА_1 пільговий стаж враховано за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, зазначеними в розділі про спеціальний стаж. Та зазначило, що період безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, зараховано до страхового стажу в одинарному розмірі так, як зарахування в пільговому обчисленні 1 місяць за три не передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись із підрахунком пільгового стажу роботи та розміром призначеної пенсії, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до пункту 1 ч.1 ст.8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно з п.1 ч.1 ст.9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком.

За приписами ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 1 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а уточнюючі довідки підприємств необхідні в разі відсутності відповідних відомостей у трудовій книжці.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином, під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. До 01.01.1992 були чинними Список №1 та Список №2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, а після - списки, затверджені: постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 №10, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №439/1148/17.

Так, позивач просить суд зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового підземного стажу роботи за Списком №1 періоди роботи:

- з 27.05.1993 по 31.07.1993 на підприємстві Шахта Красноармійська-Західна №1,

- з 21.09.2009 по 18.12.2009 на підприємстві ТОВ Краснолиманське,

- з 28.07.2010 по 12.11.2010 на підприємстві ТОВ Шахтобудівельна компанія Донецькшахтопроходка,

- з 23.02.2011 по 04.05.2011 на підприємстві ТОВ Техіновація,

- з 06.06.2011 по 23.07.2012 на підприємстві ПАТ Шахтоуправління Покровське,

- з 07.02.2013 по 27.02.2013 на підприємстві ТОВ Терса Плюс.

Згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_5 від 29.05.1993, що видана на ім`я ОСОБА_1 , позивач:

- 27.05.1993 - прийнятий на підприємство Шахта «Красноармійська-Західна №1» учнем машиніста підземних установок (наказ №2252-к від 11.06.1993, запис №1);

- 31.07.1993 звільнений за закінчення виробничої практики (наказ №2794-к від 02.08.1993, запис №2).

Згідно з розрахунком стажу період з 27.05.1993 по 31.07.1993 зарахований до страхового стажу як навчання за фахом.

Разом з тим, згідно з довідкою ПАТ «Шахтоуправління Покровське» № 444 від 18.04.2014 у період з 27.05.1993 року (наказ N22252к вiд 11.06.1993) по 31.07.199З року (нак №2794к від 02.08.1993) позивачем виконувались на виробництві гiрничi роботи, ведення гірничих та інших видiв робiт з метою добування вугілля підземним способом за професією, посадою: учень машиніста підземних установок дiльницi №4 з оплатою згiдно тарифної ставки підземного робітника, що передбачено Списком 1 розділ 1 пiдроздiл 1 1.1010100а Постанови КМУ № 10 вiд 26.01 .1991 року, згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, період з 27.05.1993 по 31.07.1993 має бути зарахований до пільгового стажу за Списком №1.

Також, трудова книжка позивача містить наступні записи про спірні періоди його роботи, а саме:

- 21.09.2009 прийнятий на підприємство ТОВ «Краснолиманське» гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті (наказ №168-к від 21.09.2009, запис № 29);

- 18.12.2009 звільнений за власним бажанням )наказ №231к від 18.12.2009; запис №30).

Згідно з розрахунком стажу період роботи з 21.0.2009 по 18.12.2009 зарахований тільки до страхового стажу.

Отже, записи трудової книжки позивача містять інформацію про роботу повний робочий день в шахті, професія «гірничий майстер підземний» віднесена до Списку №1, отже вказаний період протиправно не зарахований до пільгового стажу за Списком №1.

Записи трудової книжки ОСОБА_1 свідчать про те, що у період з 28.07.2010 по 12.11.2010 він працював у ТОВ «Шахтобудівельна компанія «ДОНЕЦЬКШАХТОПРОХОДКА» гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті (записи №31, 32).

Згідно з розрахунком стажу період роботи з 28.07.2010 по 12.11.2010 зарахований до страхового стажу.

При цьому, Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) також містять інформацію про спеціальний стаж Позивача за періоди роботи з 28.07.2010 по 12.11.2010, за кодом підстави ЗП3014А1.

Згідно з Довідником кодів підстав обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року № 435, в редакції наказу Міністерства фінансів України від 15 травня 2018 року № 511:

код підстави ЗП3014А1 з 05 листопада 1991 року проставляється працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року № 202.

Отже, період роботи з 28.07.2010 по 12.11.2010 у ТОВ «Шахтобудівельна компанія «ДОНЕЦЬКШАХТОПРОХОДКА» гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті протиправно не зараховано до пільгового стажу за Списом №1.

Згідно із записами трудової книжки, позивач:

- 23.02.2011 прийнятий у ТОВ «Техіновація» гірничим майстром з повним робочим днем в шахті (запис № 33);

- 01.03.2011 переведений на посаду помічника начальника дільниці з повним робочим днем в шахті (запис № 34);

- 21.04.2011 переведений на посаду гірничого майстра з повним робочим днем в шахті (запис № 35);

- 04.05.2011 звільнений за власним бажанням (запис № 36).

Згідно з розрахунком стажу період роботи з 23.02.2011 по 04.05.2011 зарахований до страхового стажу.

При цьому, Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) також містять інформацію про спеціальний стаж Позивача за періоди роботи з 23.02.2011 по 04.05.2011, за кодом підстави ЗП3014А4.

Згідно з Довідником кодів підстав обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року № 435, в редакції наказу Міністерства фінансів України від 15 травня 2018 року № 511:

код підстави ЗП3014А4 з 05 листопада 1991 року проставляється інженерно-технічним працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних роботах,- за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року № 202.

Отже, період роботи з 23.02.2011 по 04.05.2011 протиправно не зараховано до пільгового стажу за Списом №1.

Стосовно періоду роботи з 06.06.2011 по 23.07.2012 записи трудової книжки свідчать про роботу позивача у згаданий період у ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» начальником зміни (записи № 37, 38).

Згідно з розрахунком стажу період роботи з 06.06.2011 по 23.07.2012 зарахований до страхового стажу.

Пільгова довідка за вказаний період відсутня в матеріалах справи.

Проте, Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) також містять інформацію про спеціальний стаж Позивача за періоди роботи з 06.06.2011 по 23.07.2012, за кодом підстави ЗП3013А1. Що згідно з Довідником кодів підстав обліку стажу окремим категоріям осіб з 05.11.1991 проставляється працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Отже, період роботи з 06.06.2011 по 23.07.2012 має бути зарахований до пільгового стажу за Списком №1.

Згідно із записами трудової книжки, позивач:

- 07.02.2013 прийнятий на підприємство ТОВ «Терса Плюс» електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті на час виконання робіт (запис № 39);

- 27.02.2013 звільнений за власним бажанням (запис №40).

Отже, записи трудової книжки позивача містять відомості про роботу повний робочий день в шахті.

Суд зазначає, що професія «електрослюсаря підземного» віднесена до Списку №1 Розділ 1 підрозділ 1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994, №36 від 16.01.2003 та №461 від 24.06.2016.

Згідно з розрахунком стажу період роботи з 07.02.2013 по 27.02.2013 зарахований тільки до страхового стажу.

При цьому, Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) також містять інформацію про спеціальний стаж Позивача за пільговою професією.

Суд погоджується з позицією позивача, що невірно зазначений код підстав для обліку спецстажу, що вноситься роботодавцем при формуванні та поданні страхувальником звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або неподання зовсім вищезазначеного звіту не може слугувати підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення мене мого конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, період роботи з 07.02.2013 по 27.02.2013 має бути зарахований до пільгового стажу позивача за Списком №1.

На підставі викладеного вище, позовні вимоги в частині зобов`язання зарахувати до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 періоди роботи: з 27.05.1993 по 31.07.1993, з 21.09.2009 по 18.12.2009, з 28.07.2010 по 12.11.2010, з 23.02.2011 по 04.05.2011,

з 06.06.2011 по 23.07.2012, з 07.02.2013 по 27.02.2013 суд вважає обґрунтованими та задовольняє.

Стосовно позовних вимог в частині зарахування періодів участі в бойових діях з 01.03.2022 по 06.09.2022, з 16.09.2022 по 26.09.2022 та з 06.10.2022 по 25.02.2023 в пільговому обчисленні 1 місяць за три, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом вище, позивач має статус учасника бойових дій та дійсно брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України в період з 01.03.2022 по 06.09.2022, з 16.09.2022 по 26.09.2022 та з 06.10.2022 по 25.02.2023, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_4 від 19.11.2023 №3338.

Згідно зі статтею 57 Закону «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Відповідно до пункту 11 статті 11 Закону № 1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), поліцейські, особи рядового і начальницького складу, у тому числі ті, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та «Про військовий обов`язок і військову службу».

Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій (абзац п`ятий статті 1 Закону України від 21.10.1993 № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Закон України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Частиною другою статті 1-2 цього Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) перебачено, що у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 статті 8 Закону № 2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 17-1 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) також передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України 17.07.1992 прийняв постанову № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (далі - Порядок № 393), пунктом 3 якого становлено, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: а) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час.

Варто зауважити, що пункт 3 Порядку № 393 до 19.02.2022 був викладений у такій редакції: до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: а) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час.

Однак, Кабінет Міністрів України постановою від 16.02.2022 № 119 (набрала чинності 19.02.2022) вніс зміни до згаданого пункту, внаслідок чого пільгове обчислення календарної вислуги можливе тільки для визначення розміру пенсії, а не її призначення.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права зі спірного питання викладено Верховним Судом в постанові від 19.06.2025 у справі № 360/665/24.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як свідчать матеріали справи, на час звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії (в серпні 2025) пункт 3 Порядку № 393 діяв у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119, тому періоди проходження відповідачем військової служби з 01.03.2022 по 06.09.2022, з 16.09 2022 по 26.09.2022 та з 06.10.2022 по 25.02.2023 підлягають зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, в календарному обчисленні, тобто повної кількості календарних днів.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині суд вважає необґрунтованими та відмовляє у задоволенні.

Стосовно позовних вимог в частині застосування положень ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", який набрав чинність 16.09.2008 (в редакції на час звернення позивача із заявою), дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 цього Закону визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в редакції на час звернення позивача із заявою, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Верховний Суд у постановах у справі №345/4616/16 від 20.11.2018, у справі №345/4570/16-а від 06.02.2019, у справі №345/4462/16-а від 05.12.2019 та інших дійшов висновку про те, що статтю 1 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Суд зазначає, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7, 5 років для жінок за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Суд зауважує, що статтею 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. При цьому розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені цим Законом.

Умовою виплати пенсії за нормами статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та абзацу 3 частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, які передбачають зменшення пенсійного віку, встановленого абзацом 1 статті 26 цього Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.07.2023 у справі №200/5813/20-а.

Отже, дія Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Як встановлено судом вище, при призначенні пенсії пільговий стаж позивача за Списком №1 визначений як 13 років 5 місяців 25 днів.

При цьому, ураховуючи, що суд визнав протиправними дії відповідача в частині не зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 27.05.1993 по 31.07.1993, з 21.09.2009 по 18.12.2009, з 28.07.2010 по 12.11.2010, з 23.02.2011 по 04.05.2011, з 06.06.2011 по 23.07.2012, з 07.02.2013 по 27.02.2013, що загалом становить стаж більше 2 років, розмір пенсії позивача має бути обрахований з урахуванням Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині суд задовольняє.

На підставі викладеного вище, ураховуючи, що заяву позивача про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області та саме цим органом не ураховано спірні періоди роботи до пільгового стажу, суд визнає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не зарахування періодів роботи з 27.05.1993 по 31.07.1993, з 21.09.2009 по 18.12.2009, з 28.07.2010 по 12.11.2010, з 23.02.2011 по 04.05.2011, з 06.06.2011 по 23.07.2012, з 07.02.2013 по 27.02.2013 до пільгового стажу позивача.

При цьому, ураховуючи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, суд зобов`язує саме цей орган зарахувати періоди роботи з 27.05.1993 по 31.07.1993, з 21.09.2009 по 18.12.2009, з 28.07.2010 по 12.11.2010, з 23.02.2011 по 04.05.2011, з 06.06.2011 по 23.07.2012, з 07.02.2013 по 27.02.2013 до пільгового стажу за Списком №1 та здійснити, з дня призначення пенсії, з 12.08.2025, перерахунок та виплату пенсії з урахуванням вимог статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, у розмірі 80 відсотків заробітної плати шахтаря, але не менше ніж три прожиткові мінімуми для осіб, що втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з матеріалами справи позивачем сплачено судовий збір у розмірі 969 грн.

Разом з тим, відповідно до положень Закону України «Про судовий збір», позивач, як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору за подання цього позову.

Отже, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

При цьому, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» позивач може звернутися до суду з клопотанням про повернення суми помилково сплаченого судового збору.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не зарахування до пільгового підземного стажу за Списком №1 періодів роботи ОСОБА_1 з 27.05.1993 по 31.07.1993, з 21.09.2009 по 18.12.2009, з 28.07.2010 по 12.11.2010, з 23.02.2011 по 04.05.2011, з 06.06.2011 по 23.07.2012, з 07.02.2013 по 27.02.2013.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) зарахувати ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового підземного стажу за Списком №1 періодів роботи з 27.05.1993 по 31.07.1993, з 21.09.2009 по 18.12.2009, з 28.07.2010 по 12.11.2010, з 23.02.2011 по 04.05.2011, з 06.06.2011 по 23.07.2012, з 07.02.2013 по 27.02.2013 та здійснити, з дня призначення пенсії, з 12.08.2025, перерахунок та виплату пенсії з урахуванням вимог статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, у розмірі 80 відсотків заробітної плати шахтаря, але не менше ніж три прожиткові мінімуми для осіб, що втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв