Справа № 947/17110/25
Суддя: Петренко В. С.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
___________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/183/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Торгонської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Подольську Ганну Володимирівну, звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №1645 від 02.05.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що він перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до зареєстрованого місця проживання.

Вказує, що ОСОБА_1 є інвалідом II групи та фактично проживає у АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим він звернувся за місцем свого мешкання до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою проходження військово-лікарської комісії для визначення ступеню придатності до військової служби. За результатами ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 був визнаний непридатним до військової служби на підставі статті 54А графи II Розкладу хвороб. Військово-лікарську комісію він проходив у січні 2025 року. Разом з тим йому було повідомлено, що його документи повинні бути направлені на затвердження до вищестоящих військово-лікарських комісій (області, регіону).

В травні, звернувшись до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) з приводу результатів, рішень щодо військово-лікарських комісій, виявилось, що ІНФОРМАЦІЯ_4 досі не було направлено його документів до вищестоящих комісій ВЛК.

Позивач вказує, що 02.05.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП. В протоколі зазначено: 02.05.2025 року 14:45 військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу сьомого частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзацу четвертого пп. 1 п.2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України №3633-ХІ від 11.04.2024, який набрав чинності 18.05.2024, а саме: перебуваючи на військовому обліку та постійно знаходячись на території України протягом 60 днів з дня набрання чинності цим законом не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані передбачені частиною першою статті 7 Закону України «Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності), чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Вказав також, що протокол №1645 було складено о 14:45 годині 02.05.2025 року, а розгляд протоколу відбувся того ж дня о 15:15 годині, тобто через пів години після складання протоколу. ОСОБА_1 на розгляді протоколу присутній не був, постанову не отримував.

Позивачем звернено увагу суду на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частино 3 статті 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Однак зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкримінують саме порушення правил військового обліку, що передбачене 4.2 статті 210 КУпАП. Оскільки жодних викликів (повісток) із вимогою з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 на адресу ОСОБА_1 не надходило. Отже, ОСОБА_1 не можна було притягнути до адміністративної відповідальності за ч.3 статті 210-1 КУпАП.

Крім того, взагалі неправомірне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки останній виконав всі вимоги законодавства у строк, передбачений Законом №3633-IX, а саме вчасно уточнив свої дані шляхом прибуття до центру надання адміністративних послуг, що підтверджується витягом №2024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 18.06.2024 року, сформованого ЦНАП Таїровської селищної ради.

Тобто із протоколу та постанови взагалі не вбачається обґрунтована підстава для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Позивач вважає постанову ІНФОРМАЦІЯ_3 від 02.02.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП неправомірною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу адміністративну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12.05.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Клопотання представника позивача про витребування доказів було задоволено. Витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином завірену копію постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 1977 року народження, від 02.05.2025 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Вказана вище ухвала про відкриття провадження у справі та прикріплені до неї файли було надіслано відповідачу ІНФОРМАЦІЯ_1 до електронного кабінету та було доставлено 13.05.2025 року, відповідно до довідки про доставку електронного документу, відзив до суду не подано.

Крім того, вказана ухвала була направлена на адресу відповідача та 23.05.2025 року отримана представником ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, витребувані ухвалою документи або відомості щодо неможливості виконання ухвали на адресу суду не надходили.

Враховуючи неповідомлення суду про неможливість подати витребувані судом докази та неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень в порядку та у строки, встановлені судом, судом було попереджено відповідача про вжиття судом заходів процесуального примусу у разі ненадання витребуваних доказів або неповідомлення суду про поважність причин їх ненадання.

З урахуванням викладеного, Київським районним судом м. Одеси повторно було направлено лист з копією вказаної вище ухвали з проханням надати належним чином завірену копію постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 1977 року народження, від 02.05.2025 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП та у разі неможливість подати витребувані судом докази, повідомити про причини невиконання вимог ухвали суду від 12.05.2025 року, яка набрала законної сили, по справі №947/17110/25.

При цьому, суд попередив відповідача про можливе вжиття заходів процесуального примусу у разі ненадання витребуваних доказів або неповідомлення про поважність причин їх ненадання.

Вказаний лист від 04.09.2025 року з копією ухвали Київського районного суду м. Одеси від 12.05.2025 року були направлені на адресу відповідача та отримані представником ІНФОРМАЦІЯ_1 17.09.2025 року.

Однак, витребувані ухвалою документи або відомості щодо неможливості виконання ухвали на адресу суду не надходили.

Отже відповідач мав достатньо часу для виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 12.05.2025 року або повідомлення суду причин неможливості виконати таку ухвалу у відповідній частині вимог суду, однак відповідних дій не вчинив.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.10.2025 року застосовано до ІНФОРМАЦІЯ_1 захід процесуального примусу шляхом накладення штрафу в порядку частини першої статті 149 КАС України. Стягнуто в дохід Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на рахунок Державної судової адміністрації України штраф у розмірі 3028,00 грн.

Вказаною ухвалою було попереджено ІНФОРМАЦІЯ_5 , що відповідно до частини шостої статті 149 КАС України суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Попереджено ІНФОРМАЦІЯ_5 , що відповідно до ч. 3 ст. 145 КАС України застосування заходів процесуального примусу не звільняє від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Вказана вище ухвала та прикріплені до неї файли було надіслано відповідачу ІНФОРМАЦІЯ_1 до електронного кабінету та було доставлено 23.10.2025 року, відповідно до довідки про доставку електронного документу, відзив до суду не подано.

Однак, витребувані ухвалою документи або відомості щодо неможливості виконання ухвали на адресу суду не надходили.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що відносно ОСОБА_1 02.05.2025 року була винесена постанова за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Судом встановлено, що відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії А12 ААГ №973125, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , встановлено ІІ група інвалідності, за загальним захворюванням.

ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до зареєстрованого місця проживання, АДРЕСА_2 , відповідно до витягу з реєстру територіальної громади.

Із матеріалів справи вбачається, що відносно ОСОБА_1 , відповідальним виконавцем адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 молодшим сержантом Наконечним В., 02.05.2025 року складено протокол №1645 про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП. В протоколі зазначено: 02.05.2025 року 14:45 військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу сьомого частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзацу четвертого пп. 1 п.2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України №3633-ХІ від 11.04.2024, який набрав чинності 18.05.2024, а саме: перебуваючи на військовому обліку та постійно знаходячись на території України протягом 60 днів з дня набрання чинності цим законом не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані передбачені частиною першою статті 7 Закону України «Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності), чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Вказав також, що протокол №1645 було складено о 14:45 годині 02.05.2025 року, а розгляд протоколу відбувся того ж дня о 15:15 годині, тобто через пів години після складання протоколу. ОСОБА_1 на розгляді протоколу присутній не був, постанову не отримував.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Як визначено ст. 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210,210-1,211(крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому саме суб`єкт владних повноважень несе тягар надання до суду всіх наявних доказів, і у випадку їх ненадання суд розглядає справу на підставі тих доказів і матеріалів які надані.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з ч. 2 ст. 70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суду не надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке на останнього було накладено адміністративне стягнення.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Указаний обов`язок відповідачем у цій справі не виконаний.

Зокрема, відповідачу надано судом розумний строк для підготовки своєї позиції та надання матеріалів адміністративної справи на підставі яких було винесено спірну постанову відносно позивача.

Натомість відповідачем було проігноровано ухвалу суду від 12.05.2025 року щодо витребування доказів, а саме належним чином завірену копію постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 1977 року народження, від 02.05.2025 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а також ухвалу суду щодо застосування до ІНФОРМАЦІЯ_1 захід процесуального примусу шляхом накладення штрафу в порядку частини першої статті 149 КАС України, відповідних доказів не було направлено, відомості щодо неможливості виконання ухвали на адресу суду також не надходили.

Відповідачем не доведено перед судом належними та допустимими доказами факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Також не подано відзиву на позовну заяву.Відповідач не скористався своїм правом щодо надіслання суду відзиву на позовну заяву, та всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), що підтверджували б заперечення проти позову, що приймається судом як визнання відповідачем позовних вимог.

Враховуючи постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

При таких обставинах суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 242, 244, 245, 250, 293, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.05.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. С. Петренко