Справа № 990/155/25
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 листопада 2025 року

м. Київ

справа №990/155/25

адміністративне провадження №П/990/155/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Мацедонської В. Е.,

суддів: Білак М. В., Єресько Л. О., Уханенка С. А., Соколова В. М.,

при секретарі судового засідання Рейтаровської О. С.,

за участю:

представника відповідача - Таркаєвої О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження питання щодо витребування доказів у справі № 990/155/25 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

11 квітня 2025 року до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивачка) до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - відповідач, ВККС, Комісія), у якій просила:

- визнати протиправним і скасувати рішення ВККС від 12 березня 2025 року № 48/зп-25 про затвердження кодованих результатів практичного завдання, виконаного 24 та 25 лютого 2025 року кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних адміністративних судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) стосовно ОСОБА_1 за пунктом 108 додатку до цього рішення № 1 код кандидата - « 0052945», бал - « 52,5»;

- визнати протиправним і скасувати пункти 1, 2, 4 рішення ВККС від 12 березня 2025 року № 49/зп-25 про затвердження загальних результатів першого етапу «Складання кваліфікаційного іспиту» кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів апеляційних адміністративних судів у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами), стосовно ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Комісію відновити участь ОСОБА_1 у конкурсі для кандидатів на зайняття вакантних посад суддів апеляційних адміністративних судів, оголошеного рішенням ВККС від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами), зі стадії перевірки практичних завдань у складі інших членів Комісії та провести повторне оцінювання виконаного ОСОБА_1 практичного завдання (код кандидата - « 0052945») з урахуванням висновків суду у справі за цим позовом.

Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ВККС про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Під час розгляду цієї справи, Суд установив, що однією з підстав позову ОСОБА_1 є істотне порушення відповідачем процедурних гарантій справедливої перевірки виконаних позивачкою 25 лютого 2025 року практичних завдань, які безпосередньо спричинили наслідки у вигляді прийняття неправомірних рішень, зокрема те, що у період з 05 березня 2025 року по 11 березня 2025 року член Комісії ОСОБА_2 перебував на лікарняному (тобто перевірка і оцінювання практичного завдання ним здійснювалося у стані тимчасової непрацездатності). ОСОБА_1 наголошує, що непрацездатність члена Комісії ОСОБА_2 виключає можливість виконувати будь-які службові функції чи повноваження, відтак усі його дії під час такого перебування є юридично нікчемники і об`єктивно не здатні створити жодних легітимних наслідків.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення представників присутніх учасників справи, з`ясувавши предмет та підстави позову, Суд уважає за доцільне зазначити таке.

Частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Частина перша статті 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (приписи статті 90 цього Кодексу).

Відповідно до приписів статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу (частина третя статті 80 КАС України).

Згідно з частиною шостою статті 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Поряд з цим, Суд наголошує, що доказування в адміністративному судочинстві є чинником, який здатний забезпечити поєднання високої ефективності правозастосування із неухильним додержанням прав і свобод приватної особи під час вирішення публічно-правового спору.

У традиційному аспекті доказування розуміють як «процес встановлення фактичних даних у справі», «діяльність учасників розгляду справи», «процес пізнання», «діяльність щодо встановлення істини у справі», «діяльність щодо сприйняття інформації».

Отже, доказування - це діяльність адміністративного суду, учасників розгляду адміністративної справи, інших заінтересованих осіб із збирання (подання, витребування, забезпечення), дослідження (перевірки, огляду) й оцінки доказів у порядку, встановленому у КАС України.

Метою доказування в адміністративному судочинстві є встановлення істини у справі.

Для доказування характерна внутрішня структура, складовою якої є суб`єкти доказування, об`єкт доказування та етапи доказування.

Суб`єктами доказування в адміністративному судочинстві є суд та учасники розгляду справи. При цьому, суд як суб`єкт доказування відіграє активну роль, зважаючи на те, що бере активну участь у збиранні, дослідженні та оцінці доказів.

Об`єктом доказування є певні обставини справи або, іншими словами, доказова інформація. Під доказовою інформацією розуміють будь-які відомості, на основі яких суд у порядку, встановленому КАС України, встановлює наявність або відсутність обставин, які підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для вирішення адміністративної справи. При цьому, функція доказів полягає у забезпеченні безпомилковості, незаперечності й повноти інформації.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 73 КАС України). Належність характеризується наявністю об`єктивного зв`язку між відомостями, які в них містяться, та фактами, що підлягають встановленню у справі.

Допустимим є доказ, який отриманий відповідно до встановленого законом порядку (стаття 74 КАС України). Допустимість характеризується через законність джерела отримання доказів, тобто суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частина перша статті 75 КАС України).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява № 387/03) суд зазначив, що при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом»; тобто аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Поряд з цим, колегія суддів ураховує, що за змістом пункту 3 розділу І Порядку формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 01 червня 2021 року № 1066, убачається, що тимчасова непрацездатність особи відповідно до медичного висновку - це непрацездатність особи внаслідок захворювання, травми або інших причин (вагітність та пологи, карантин тощо), яка має тимчасовий зворотний характер під впливом лікування, реабілітації, інших заходів медичного характеру, та триває до відновлення працездатності або до закінчення причин, які унеможливлюють виконання роботи.

Таким чином, Верховний Суд уважає, що для правильного вирішення цього спору суду слід з`ясувати чи дійсно перебував ОСОБА_2 на лікуванні в Клінічній лікарні «Феофанія» Державного управління справами у період з 05 березня 2025 року по 11 березня 2025 року, яка форма лікування (стаціонарне чи амбулаторне) та чи було допущено ОСОБА_2 порушення режиму лікування.

На переконання Суду, указані обставини мають істотне значення, а тому встановлення їх достовірності (спростування) є суттєвим для вирішення спору по суті.

Зважаючи на викладені вище норми законодавства України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування доказів за власною ініціативою, а саме: витребувати у Клінічної лікарні «Феофанія» Державного управління справами інформацію щодо перебування ОСОБА_2 на лікуванні у період з 05 березня 2025 року по 11 березня 2025 року (включно), зокрема, режим лікування (стаціонарне, амбулаторне), а також його дотримання/порушення. Водночас, з огляду на положення законодавства України про інформацію та доступ до неї, витребувану інформацію слід надати без розголошення відомостей, які містять конфіденційні дані щодо особи, якої стосується така інформація.

Керуючись статтями 80, 241-246, 262, 266, 295 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Витребувати у Клінічної лікарні «Феофанія» Державного управління справами (, адреса: вул. Академіка Заболотного, 21, м. Київ, 03143) інформацію щодо перебування ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на лікуванні у період з 05 березня 2025 року по 11 березня 2025 року (включно), зокрема, режим лікування (стаціонар, амбулаторне), а також його дотримання/порушення.

Установити строк виконання до 16 грудня 2025 року.

Документи надати безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

У разі неможливості виконання вимог ухвали у встановлений строк, необхідно повідомити Суд про причини невиконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 01 грудня 2025 року.

Головуючий суддя В. Е. Мацедонська

Судді М. В. Білак

Л. О. Єресько

С. А. Уханенко

В. М. Соколов