Справа № 380/6896/25
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 рокусправа № 380/6896/25
місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій учасників справи

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , місце знаходження: АДРЕСА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , Військової частини НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо непроведення виплати грошової допомоги ОСОБА_1 згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) №253 від 09.09.2024, на підставі Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити нарахування та виплату всіх належних видів грошового забезпечення (допомоги, винагороди тощо) ОСОБА_1 згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) №253 від 09.09.2024, на підставі Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розмірі до 100000,00 грн за перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з бойовим пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини за такий період: березень 2023 року червень 2024 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100000,00 грн за кожний повний місяць пропорційно періоду перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з бойовим пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини за такий період: березень 2023 року червень 2024 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити нарахування та виплату всіх належних видів грошового забезпечення (допомоги, винагороди тощо) ОСОБА_1 згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) №253 від 09.09.2024 на підставі Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.01.2021 по 31.12.2024;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2021 по 31.12.2024 у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби як військовослужбовцю який звільнився з військової служби за станом здоров`я;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби як військовослужбовцю який звільнився з військової служби за станом здоров`я;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити одноразову грошову допомогу у разі інвалідності;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію за піднайом житла з 15.10.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) № 253 від 09.09.2024 старшого солдата, ОСОБА_1 , колишнього стрільця - помічника гранатометника 2 відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 , звільненого з військової служби наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (по особовому складу) від 26.08.2024 року № 55-С у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), відповідно до за наявності інвалідності (якщо пункту третього частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-ХП (зі змінами), вважати таким, що 09 вересня 2024 року справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_6 . Позивач зазначає, що відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Проте, ОСОБА_1 не було виплачено: грошове забезпечення за час перебування на лікуванні за період з жовтня 2023 року по червень 2024 року; додаткову винагороду у збільшеному розмірі до 100 000,00 грн. на місяць, за час перебування на лікуванні за період з березня 2023 року по червень 2024 року; одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби; грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки; грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік. Компенсацію за піднайом житла; Одноразову грошову допомогу при отриманні інвалідності; Одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби.

26.05.2025 від представника Військової частини НОМЕР_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він проти задоволення позову заперечує. Відзив обґрунтований тим, що додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. Тобто норми Постанови №168, зокрема, передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000,00 грн винагороди за час перебування у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. Таким чином, доводи позивача щодо наявності підстав для нарахування та виплати додаткової винагороди, індексації, одноразових допомог та інших видів грошового забезпечення не підтверджені належними та допустимими доказами. Жоден із наданих документів не свідчить про наявність у позивача тяжкого поранення у розумінні постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, а самі обставини, зазначені в медичних документах, не відповідають критеріям, встановленим для отримання спірних виплат. Також у матеріалах справи відсутні докази видання наказів командира частини щодо призначення додаткових виплат, які є обов`язковою підставою для їх здійснення. У зв`язку з викладеним, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 юридично необґрунтованими, фактично безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Більше того, ОСОБА_1 був виключений із списків особового складу частини НОМЕР_1 з 28.06.2024 у зв`язку з переведенням до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому подальші розрахунки грошового забезпечення після цього моменту не можуть покладатися на командування Військової частини НОМЕР_1 . Особа, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

03.07.2025 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій він просить позов задовольнити. Вказана відповідь обґрунтована тим, згідно з абз. 3 п.1-2 постанови № 168 відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців та членів їх сімей житлом або, за їхнім бажанням, виплачує грошову компенсацію за піднайом житла у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, водночас вказані положення законодавства відповідачами не враховані.

ІНФОРМАЦІЯ_2 відзиву на позовну заяву не подав.

ІІ. Рух справи

За результатами автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Мричко Н.І.

Ухвалою від 14.04.2025 суддя Мричко Н.І. залишила позовну заяву без руху для усунення недоліків позовної заяви.

28.04.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 06.05.2025 заяву судді Мричко Н.І. про самовідвід задоволено, матеріали адміністративної справи №380/6896/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_7 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії передано до канцелярії Львівського окружного адміністративного суду для визначення судді для розгляду справи в порядку встановленому пунктом 5 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Львівському окружному адміністративному суді, затверджених рішенням Зборів суддів Львівського окружного адміністративного суду №2 від 27.03.2025.

За результатами автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Гулик А.Г.

Ухвалою від 12.05.2025 суддя прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі.

Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.

ІІІ. Фактичні обставини справи

Згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) № 253 від 09.09.2024 старшого солдата, ОСОБА_1 , колишнього стрільця - помічника гранатометника 2 відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 , звільненого з військової служби наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (по особовому складу) від 26.08.2024 року № 55-С у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), вважати таким, що 09 вересня 2024 року справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вислуга років у Збройних Силах України на 01.06.2024 року становить: календарна - 05 років 12 місяців 14 днів, пільгова 1 рік 3 місяці 20 днів.

На підставі наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 позивачу належить виплатити:

надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років 01.09.2024 по 09.09.2024;

щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби згідно з тарифним розрядом за посадою 535% посадового окладу з 01.09.2024 по 09.09.2024.

Також, згідно з Наказом щорічна основна відпустка за 2022 рік надавалася (наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.06.2024 року № 184).

Щорічна основна відпустка за 2023 рік використана тривалістю 10 календарних днів (з 23 лютого по 06 березня 2023 року з урахуванням 2 доби для проїзду до місця проведення відпустки та у зворотному напрямку (наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройові частині) від 28.06.2024 № 184).

Щорічна основна відпустка за 2024 рік використана тривалістю 15 календарних днів (з 15 січня по 29 січня 2024 року), (наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині від 28.06.2024 року № 184).

Відповідно до абзацу 2 пункту 24 статті 10 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виплатити грошову компенсацію за 65 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2022- 2023-2024 роки.

Відповідно до статті 16-2 Закону України «Про відпустки», пункту 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту», пункту 3 розділу ХХХІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України і деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерством оборони України від 07.06.2018 року № 260 виплатити компенсацію за невикористані 56 календарних днів додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2021-2022-2023-2024 роки.

Додаткова відпустка за сімейними обставинами зі збереженням грошового забезпечення за 2024 рік - не надавалася.

Виплачено одноразову грошову допомогу у зв`язку із звільненням у розмірі 200% місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 року № 460 (зі змінами) за чотири повних календарних роки служби.

Відповідно до грошового атестату № 677 від 03.07.2024 ОСОБА_1 виплачено такі види грошового забезпечення:

1. Оклад за військовим званням 600грн. 00 коп. до 28.06.2024 року в сумі 560грн 00коп.;

2. Посадовий оклад за 3 тарифним розрядом 2640 грн 00 коп. до 28.06.2024 року в сумі 0 грн 00 коп.;

3. Надбавка за вислугу років 30% до 28.06.2024 року в сумі 168 грн 00 коп.;

4. Щомісячні додаткові види грошового забезпечення:

4.1 Надбавка за особливості проходження військової служби 87,8% до 28.06.2024 року в сумі 0 грн 00 коп.;

4.2 Премія 641% до 28.06.2024 року 641% до 28.06.2024 року в сумі 0 грн. 00 коп.

5. Одноразові додаткові види грошового забезпечення:

5.1 Виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік у сумі: 24831,54грн, Наказ командира А 0284 № 094-01.04.2024;

5.2 Виплачено матеріальну допомогу за 2024 рік у сумі : не виплачувалась.

5.3 Виплачено одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту, наказ командира в/ч НОМЕР_1 № 1291 від 29.10.2020.

Вважаючи, що відповідачі неправомірно здійснювали нарахування та виплату грошового забезпечення, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

IV. Позиція суду

Вирішуючи спір по суті, суд керувався такими мотивами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою-третьою статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон України №2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Щодо позовних вимог у частині нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) №253 від 09.09.2024, суд зазначає таке.

Згідно з Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) № 253 від 09.09.2024 старшого солдата, ОСОБА_1 , колишнього стрільця - помічника гранатометника 2 відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 , звільненого з військової служби наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (по особовому складу) від 26.08.2024 року № 55-С у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), вважати таким, що 09 вересня 2024 року справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідач не надав доказів нарахування і виплати позивачу одноразової грошової допомоги по звільненню у розмірі 200% місячного грошового забезпечення, грошової компенсації за 65 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2022-2023-2024 роки та грошової компенсації за невикористані 56 календарних днів додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2021-2022-2023-2024 роки.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) № 253 від 09.09.2024 позивач отримав матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, відповідно до "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.

Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_2 допустив протиправну бездіяльність щодо нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги по звільненню у розмірі 200% місячного грошового забезпечення, грошової компенсації за 65 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2022-2023-2024 роки та грошової компенсації за невикористані 56 календарних днів додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2021-2022-2023-2024 роки.

З метою ефективного поновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити нарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги по звільненню у розмірі 200% місячного грошового забезпечення, грошової компенсації за 65 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2022-2023-2024 роки та грошової компенсації за невикористані 56 календарних днів додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2021-2022-2023-2024роки.

Щодо позовних вимог у частині нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 Постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування, застосовується з 24.02.2022.

Постанова №168 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачала, що у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів військовослужбовцями права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил передбачала отримання додаткової винагороду в розмірі 30000,00 гривень.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Тобто, суд наголошує на тому, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях є достатньою підставою для нарахування такому військовослужбовцю додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. Позбавлення такої виплати можливе , зокрема, у разі невиконання бойового наказу.

Водночас, під час розгляду справи судом встановлено, що позивач брав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, що підтверджується довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 05.11.2024 № 8009/УБД.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 254 від 24.06.2024 проведено медичний огляд позивача позаштатною ВЛК КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» 24 червня 2024 року. Діагноз (включаючи код згідно з чинним НК 025) та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Посттравматичний стресовий розлад з тривожно-депресивною симптоматикою, емоційно-вольовою нестійкістю та інсомнією при помірно виражених тривалих психічних розладах F43.1. (Довідка про безпосередню участь від 28.12.2023 № 4348, видана командиром в/ч НОМЕР_1 ) Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

Факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні у зв`язку із посттравматичним стресовим розладом за період з 14.09.2023 по 15.11.2023, та з 16.11.2023 по 03.01.2024 підтверджується копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 5414 (період лікування з 14.09.2023 по 15.11.2023); довідкою КП "Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька" № 160/2-44.24 (період лікування з 16.11.2023 по 03.01.2024).

01.04.2022 постановою Кабінету Міністрів України № 400 внесено зміни до вказаної постанови Кабінету Міністрів України № 168, відповідно до якої, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Пунктом 2-1 зазначеної постанови установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Отже, виходячи зі змісту наведених постанов Кабінету Міністрів України додаткова винагорода у розмірі 100000,00грн на місяць виплачується, зокрема, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини, та у період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), та за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (за висновком ВЛК).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, 25.03.2022 Міністр оборони України прийняв рішення про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, яке того ж дня телеграмою № 248/1298 доведено до відома, в тому числі, командирів (начальників) військових частин, установ.

Суд вважає за необхідне звернути увагу Військової частини НОМЕР_1 на те, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку із посттравматичним стресовим розладом за період з 14.09.2023 по 15.11.2023, та з 16.11.2023 по 03.01.2024 підтверджується копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 5414 (період лікування з 14.09.2023 по 15.11.2023); довідкою КП "Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька" № 160/2-44.24 (період лікування з 16.11.2023 по 03.01.2024).

Водночас, суд зазначає, що направлення № 6859-2637-5020-3651 сімейного лікаря не є доказом перебування позивача на стаціонарному лікуванні, а лише направленням на проходження вказаного лікування.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 254 від 24.06.2024 проведено медичний огляд позивача позаштатною ВЛК КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» 24 червня 2024 року. Діагноз (включаючи код згідно чинного НК 025) та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Посттравматичний стресовий розлад з тривожно-депресивною симптоматикою, емоційно-вольовою нестійкістю та інсомнією при помірно виражених тривалих психічних розладах F43.1. (Довідка про безпосередню участь від 28.12.2023 № 4348, видана командиром в/ч НОМЕР_1 ) Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Двобічна нейросенсорна приглухуватість при підвищенні порогу сприйняття звуку на 25дб за даними порогової тональної аудіометрії. Н90.3 Зміцнілі рубці лівої нижньої кінцівки після оперативного лікування варикозної хвороби ускладненої тромбофлебітом вен лівої гомілки. 180 Остеохондроз поперекового відділу з протрузіями міжхребцевих дисків L3-L4, L4-L5, L5-S1 з больовим синдромом і незначним порушенням функції. М42.1. Гіпертонічна хвороба першої стадії. Ступінь 2. Ризик помірний. 111 Гастроезофагальна рефлюксна хвороба. Дистальний езофагіт. Хронічний гастродуоденіт, у фазі нестійкої ремісії без порушення функції травлення. К21.0 К29.9 Зниження гостроти зору на праве око до 0,8 та на ліве око до 0,4 внаслідок простого короткозорого астигматизму -0,75 при гостроті зору з корекцією 1,0 на кожне око. Н52. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Зміцнілий рубець правого гомілково-стопного суглобу після оперативного лікування бойового травмування без порушення функції кінцівки. М25.4 (Довідка про обставини травми від 27.06.2022 No961, видана командиром частини НОМЕР_1 ). Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Згідно з класифікатором важкості травм дана травма відноситься до легких (наказ МОЗ № 370 від 04.07.2007). Зміцнілі рубці правої кисті після оперативного лікування перелому 1 п`ясної кістки правої кисті без порушення функції. S62.21 (Довідка про обставини травми відсутня) Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Згідно класифікатора важкості травм дана травма відноситься до легких (наказ МОЗ № 370 від 04.07.2007). Вроджена вада серця. Двостулковий аортальний клапан. Недостатність аортального клапана першої стадії з регургітацією першого ступеня, СН 1. Q23.0 Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби.

Водночас, до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Позивачем не отримано тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, а його захворювання, пов`язані із захистом Батьківщини не є підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000гривень, а тому у задоволенні позовних вимог у цій частині необхідно відмовити повністю.

Щодо позовних вимог у частині нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.01.2021 по 31.12.2024, суд зазначає таке.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-ХІІ (далі - Закон № 1282-ХІІ).

Положеннями статті 1 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з статтею 2 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до статті 4 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078).

Відповідно до пункту 1 цього Порядку він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Згідно з пунктом 1-1 Порядку №1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Це стало підставою для зміни як місяць, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) у цілях нарахування індексації військовослужбовцям на березень 2018 року.

Пунктом четвертим вищевказаної постанови встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Таким чином, постановою Кабінету Міністрів України № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців.

Враховуючи те, що підвищення посадового окладу військовослужбовців з березня 2018року відбулося у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України 30.08.2017 постанови №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою змінено (підвищено) розміри окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців, саме березень 2018 року в контексті застосування у спірних правовідносинах норми абзацу першого пункту 5 Порядку № 1078 є місяцем підвищення доходів позивача, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін.

Військова частина НОМЕР_1 не здійснювала нарахування і виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2021 по 27.06.2024.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до абзацу 18 пункту 3 «;Прикінцевих положень» Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (далі - Закон №2710-IX) зупинено на 2023 рік дію Закону № 1282-XII.

Вказана норма є чинною та не визнавалась неконституційною.

Отже, підприємства, установи, організації у 2023 році були звільнені від обов`язку здійснювати нарахування та виплату індексації доходів, зокрема, оплати праці (грошового забезпечення). При цьому, оскільки дію Закону №1282-XII зупинено на 2023 рік, то підзаконний нормативно-правовий акт - Порядок № 1078, який прийнятий на виконання вимог частини другої статті 6 Закону № 1282-XII, також не підлягав застосуванню протягом 2023 року.

З урахуванням наведеного, у відповідача не було обов`язку нараховувати та виплачувати позивачу індексацію грошового забезпечення (в тому числі, індексацію-різницю) у період з 01.01.2023 по 31.12.2023.

Базовий місяць, відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, змінюється лише у разі підвищення тарифних ставок (окладів).

Оскільки підвищення окладів у січні 2021 року не відбулося, базовим місяцем для розрахунку поточної індексації у 2021 році, а також у 2024 році залишається березень 2018 року.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що Військова частина НОМЕР_1 порушив вимоги законодавства та протиправно позбавив позивача гарантій індексації грошового забезпечення як складової грошового забезпечення військовослужбовця за вказаний період.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2021 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 27.06.2024, з урахуванням березня 2018 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

З урахуванням викладеного, порушені права позивача підлягають відновленню шляхом зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2021 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 27.06.2024, з урахуванням березня 2018 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

Щодо позовних вимог у частині нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби Військовою частиною НОМЕР_1 , суд зазначає таке.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 звільнено з військової служби наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 (по особовому складу) від 26 серпня 2024 року № 55-РС. Згідно з документами кадрового обліку, 28.06.2024 позивача переведено до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, станом на дату звільнення, а також на момент видання відповідного наказу, ОСОБА_1 не перебував у підпорядкуванні Військової частини НОМЕР_1 , не входив до її штату та не виконував у ній службові обов`язки.

Як вже встановив суд, вказану допомогу позивачу повинен нарахувати та виплати ІНФОРМАЦІЯ_9 відповідно до Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) № 253 від 09.09.2024, а тому у задоволенні вказаної позовної вимоги до Військової частини НОМЕР_1 необхідно відмовити повністю.

Щодо позовних вимог у частині нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у разі інвалідності, суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі- Закон №2011-XII) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 16 Закону №2011-XII встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до пункту б частини 1 статті 16-2 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Частиною 2 статті 16-2 Закону №2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Пунктом 6 статті 16-3 Закону №2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Пунктом 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі-Порядок № 975).

За приписами підпункту 2 пункту 6 Порядок №975 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, у розмірі: 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Відповідно до пункту 6 статті 16-3 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Пунктом 17 Порядку КМУ № 975 встановлено, що особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби.

Водночас, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 був виключений із списків особового складу частини НОМЕР_1 з 28.06.2024 у зв`язку з переведенням до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) № 253 від 09.09.2024 старшого солдата, ОСОБА_1 , колишнього стрільця - помічника гранатометника 2 відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 , звільненого з військової служби наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (по особовому складу) від 26.08.2024 року № 55-С у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), відповідно до за наявності інвалідності (якщо пункту третього частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХП (зі змінами), вважати таким, що 09 вересня 2024 року справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Окрім цього, відповідно до пункту 21 Порядку № 975 Військовослужбовець, військовозобов`язаний, резервіст або особа, звільнена з військової служби, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення інвалідності, подають уповноваженому органу у паперовій або електронній формі засобами електронної пошти з дотриманням законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності.

Позивач не подав суду доказів звернення із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності до жодного з відповідачів, відповідно рішення щодо такого не приймалось, право позивача у цій частині не порушене, а тому у задоволенні позовних вимог у цій частині необхідно відмовити у зв`язку з передчасністю.

Щодо позовних вимог у частині нарахування та виплати позивачу компенсації за піднайом житла з 15.10.2023, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців та членів їх сімей житлом або, за їхнім бажанням, виплачує грошову компенсацію за піднайом житла у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначений порядок врегульовано постановою Кабінету Міністрів України №450 від 26.06.2013.

Відповідно до пункту 1 Порядку №450, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям, які перебувають на квартирному обліку та не забезпечені житловим приміщенням на місці проходження служби, за умови підтвердження відповідного факту належним пакетом документів. Компенсація призначається лише після подання встановленого переліку документів, до якого входять, зокрема: копія договору найму, акт приймання-передачі житлового приміщення, довідка про склад сім`ї, довідка про місце служби, а також рапорт військовослужбовця.

У пункті 6 Порядку №450 прямо передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у виплаті грошової компенсації, серед яких: забезпечення військовослужбовця житловим приміщенням, проживання в гуртожитках чи пристосованих казармах, а також відсутність належних документів, що підтверджують факт оренди.

Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26.06.2013 року затверджений Порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень (далі Порядок № 450), яким визначено розмір та механізм виплати грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень (далі - грошова компенсація) таким категоріям військовослужбовців Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Держспецзв`язку та Держспецтрансслужби, як, зокрема, особам офіцерського складу, у разі коли вони не забезпечені жилими приміщеннями за місцем проходження військової служби, не отримали за рахунок держави грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення та перебувають на квартирному обліку, а також якщо військова частина, Адміністрація Держспецзв`язку, її територіальний орган, Головне управління урядового фельд`єгерського зв`язку Держспецзв`язку, підрозділ урядового фельд`єгерського зв`язку, територіальний підрозділ, заклад, установа чи організація Держспецзв`язку (далі - військова частина) не орендує для них та членів їх сімей житло.

У разі відсутності жилих приміщень для проживання військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, та членів їх сімей або за бажанням військовослужбовця виплачувати йому грошову компенсацію за піднайом (найм) жилого приміщення.

Відповідно до пункту 2 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006, у разі відсутності можливості розміщення військовослужбовців у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, гуртожитках (сімейних гуртожитках) для військовослужбовців офіцерського складу, в тому числі для тих, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, та членів їх сімей військова частина орендує житло або за бажанням військовослужбовця виплачує йому грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення відповідно до Порядку № 450.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 450 визначено розмір та механізм виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень (далі - грошова компенсація) військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Держспецзв`язку, Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, у тому числі особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, курсантам вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, які мають сім`ї, та зазначеним у цьому пункті особам, які відряджені до МОН, ДКАВ.

Особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку (далі - військовослужбовці), грошова компенсація виплачується щомісяця (у поточному місяці за попередній) у розмірі, який не перевищує: у м. Києві - двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року; у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах - півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року; в інших населених пунктах - одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року. При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розміри грошової компенсації збільшуються в 1,5 рази (п. 2 Порядку № 450).

Пунктом 4 Порядку № 450 передбачено, що грошова компенсація виплачується починаючи з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту військовослужбовця, зокрема особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, - за місцем проходження військової служби згідно з наказом командира (начальника) військової частини.

Для отримання грошової компенсації військовослужбовці разом з рапортом подають такі документи: копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України військовослужбовця та членів його сім`ї; копії документів, що засвідчують реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті) військовослужбовця та членів його сім`ї; інформацію (витяг, інформаційну довідку) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та бюро технічної інвентаризації про нерухоме майно, яке належить військовослужбовцю та членам його сім`ї; копії довідок про реєстрацію місця проживання (перебування), видані органом реєстрації, на військовослужбовця та кожного члена його сім`ї, який проживає разом з ним (військовослужбовці військових частин, які дислокувалися в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і які переміщені з місць попередньої дислокації, подають довідку про склад сім`ї, видану командиром (начальником) цієї військової частини (підрозділу); копії свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану (про шлюб, розірвання шлюбу, про народження тощо), інших документів, що підтверджують родинні стосунки; належним чином завірену копію довідки про забезпечення житлом з попереднього місця проходження військової служби, видану квартирно-експлуатаційним органом (службою) Міноборони, Національної гвардії, відповідним підрозділом СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецзв`язку, Держспецтрансслужби, МОН, ДКА, Управління державної охорони (крім осіб, які прибули з тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження) (п. 5 Порядку № 450).

Відповідно до пункту 6 Порядку № 450 грошова компенсація не виплачується у разі:- наявності у військовослужбовця або членів його сім`ї житлового приміщення, яке відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам, площа якого відповідає мінімальним нормам, визначеним житловим законодавством, або забезпечення службовим житлом, житловим приміщенням для постійного проживання (грошовою компенсацією за належне йому для отримання житлове приміщення), або проживання військовослужбовця у спеціально пристосованій казармі чи гуртожитку, в населених пунктах за місцем проходження військової служби та/або в безпосередній близькості від місця проходження військової служби, що дає змогу щодня своєчасно прибувати до місця її проходження. Перелік таких населених пунктів визначається Міноборони, МВС, МОН, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держспецзв`язку, ДКА та Управлінням державної охорони;- нездачі службового жилого приміщення (у тому числі в гуртожитку) за попереднім місцем проходження військової служби, крім осіб, які прибули з тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження;- штучного погіршення військовослужбовцем житлових умов шляхом обміну займаного житлового приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання житлового будинку (частини будинку), а також внаслідок вилучення житлового приміщення, використовуваного для провадження господарської діяльності промислового характеру, в населених пунктах, зазначених в абзаці другому цього пункту, - протягом п`яти років з моменту вчинення таких дій. з

Пунктом 7 Порядку №450 встановлено, що виплата грошової компенсації припиняється дня, наступного за днем: отримання (придбання) військовослужбовцем жилого приміщення; виключення із списків особового складу військової частини, Держспецзв`язку (за винятком військовослужбовців, направлених у складі підрозділів для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки); вибуття військовослужбовця в закордонне відрядження разом із сім`єю; встановлення факту подання військовослужбовцем недостовірної інформації, яка стала підставою для виплати грошової компенсації.

Позивач не подав доказів звернення до Військової частини НОМЕР_1 із рапортом та необхідними документами щодо відшкодування компенсації за піднайм (оренду) житла, отже, відповідач таке питання не розглядав та не приймав рішення з такого питання, а тому у задоволенні вказаних вимог необхідно відмовити у зв`язку з їх передчасністю.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

V. Судові витрати

Судові витрати між сторонами не розподіляються, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по звільненню у розмірі 200% місячного грошового забезпечення, грошової компенсації за 65 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2022-2024 роки та грошової компенсації за невикористані 56 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2021-2024 роки.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_10 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по звільненню у розмірі 200% місячного грошового забезпечення, грошової компенсації за 65 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2022-2024 роки та грошової компенсації за невикористані 56 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2021-2024 роки.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2021 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 27.06.2024, з урахуванням березня 2018 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2021 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 27.06.2024, з урахуванням березня 2018 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

У решті позовних вимог відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Гулик Андрій Григорович