Справа № 344/21113/24
Суддя: Мелещенко Л. В.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/25/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

при секретарі судового засідання Король О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження по справі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження по справі.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою інспектора 2 взводу 2 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Глинської Інни Іванівни від 15 листопада 2024 року серії ЕНА № 3479361 на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 гривень за порушення вимог ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач зазначає, що дана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Позивач вказує, що 14 листопада 2024 року в місті Івано-Франківську по вулиці Богдана Лепкого, 51, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Audi E-Tron, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи неуважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, бордюр, внаслідок чого транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив пункт 2.3.б Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Тобто 14 листопада 2024 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень, а тому 15 листопада 2024 року транспортним засобом ніхто не керував.

ОСОБА_1 ані до дорожньо-транспортної пригоди, ані після неї транспортним засобом не керував. Дана обставина підтверджується матеріалами відеозйомки із бодікамер працівників поліції. Також позивач не є власником згаданого транспортного засобу, а фактично власником транспортного засобу є ОСОБА_2 .

За наведених обставин позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закрити провадження по справі (а.с.1-3).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 листопада 2024 року дану справу розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с.9).

Ухвалою суду від 29 листопада 2024 року позовну заяву залишено без руху (а.с.10-11).

Ухвалою суду від 06 грудня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по даній справі (а.с.15-16).

23 грудня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України пояснив, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими нормативно-правовими актами, при накладенні адміністративного стягнення у вигляді штрафу, постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначає, що доводи позивача нічим необґрунтовані та не знаходять фактичного підтвердження щодо невинуватості останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення, а лише спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності без належних на те правових підстав. Незгода позивача з інкримінованим йому адміністративним правопорушенням та накладенням на нього стягнення у вигляді штрафу є суб`єктивною думкою останнього, яка жодним чином не є підставою для скасування оскаржуваної постанови. За таких обставин позивач просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 30-36).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Хоптій М.В. не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судовому засіданні представник відповідача Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Шумило С.Я. наполягав на розгляді справи суті, заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Згідно частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частина третя статі 205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

У разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки (частина п`ята статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оскільки позивач та представник позивача у судове засідання, яке відбулось 27 листопада 2025 року, не з`явилися без повідомлення причин неявки, жодних відомостей про поважність причин такої неявки у суду немає, представник відповідача просить справу розглядати без участі сторони позивача, тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності сторони позивача.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3479361 від 15 листопада 2024 року вбачається, що 15 листопада 2024 року о 00:38:21 у місті Івано-Франківську по Богдана Лепкого, 51, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi E-Tron, державний номерний знак НОМЕР_1 , без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як наслідок, при винесенні постанови інспектор наклав на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн (а.с. 5-6, 40).

Згідно постанови серії ЕПР1 №173893 від 15 листопада 2024 року, 14 листопада 2024 року о 23:04:00 в місті Івано-Франківську по вулиці Богдана Лепкого, 51, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Audi E-Tron, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи неуважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, бордюр, внаслідок чого транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив пункт 2.3.б Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 7-8).

Відповідно до витязів з централізованої бази даних МТСБ, станом на 14.11.2024, 15.11.2024, 16.12.2024 поліс на транспортний засіб, державний номерний знак НОМЕР_1 , не знайдено (а.с. 37-39).

Згідно постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року по справі № 344/20740/24, провадження № 33/4808/194/25 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишено без змін (а.с. 69-80).

Стаття 19 Конституції України передбачає що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливо лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення закріплює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно пункту 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до підпункту «ґ» пункту 2.1 Правил дорожнього руху (у редакції, чинній на час складення оскаржуваної постанови), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частина перша статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

З матеріалів справи вбачається, що 15 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 було складено протоколи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заперечення позивача про те, що він не є водієм і не керував транспортним засобом Audi E-Tron, державний номерний знак НОМЕР_1 , суд не приймає до уваги, оскільки дане твердження спростовується постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року, з якої вбачається те, що «… Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення водія ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на ОСОБА_1 , як на правопорушника, який керував транспортним засобом з ознаками сп`яніння… Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 ч. 1, ст. 130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом допустив порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку…».

Отже, суд приходить до переконання, що саме ОСОБА_1 на момент складання постанови серії ЕНА № 3479361 від 15 листопада 2024 року був водієм транспортного засобу Audi E-Tron, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності містить інформацію про те, що до постанови додається відео з нагрудної камери 471523.

Судом досліджені відеоматеріали з нагрудної камери працівників поліції (а.с.41).

Відеозаписами зафіксовано прибуття працівників поліції на місце дорожньо-транспортної пригоди, де водій ОСОБА_1 перебуває всередині транспортного засобу на місці водія транспортного засобу, у зв`язку з чим його просять надати документи: посвідчення водія. Далі водій виходить з салону та міняє колесо, а працівниця поліції запитує, чи останній вживав алкогольні напої, і пропонує пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, оскільки у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, або в медичному закладі пройти огляд. ОСОБА_1 роз`яснили, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння прирівнюється до перебування в стані сп`яніння. Разом з тим, ОСОБА_1 повідомляє, що він не був за кермом транспортного засобу і транспортним засобом керувала інша людина. Натомість працівниця поліції звертає увагу на те, що при прибутті на місце дорожньо-транспортної пригоди, водій повідомив, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стало те, що він не розрахував швидкість руху. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився, тому його повідомили, що відносно нього буде складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Далі ОСОБА_1 надає письмові пояснення стосовно подій, які відбулися. Згодом відеозаписом зафіксовано момент складання адміністративних матеріалів. Під час цього у ОСОБА_1 уточнюють чи є страховий поліс для даного транспортного засобу, останній повідомляє, що він не знає…».

Також під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративні стягнення, Івано-Франківським апеляційним судом були досліджено відеозаписи та зафіксовано у постанові, що «…відеозаписами зафіксовано (clip-0) прибуття працівників поліції на місце ДТП, де водій ОСОБА_1 перебуває всередині транспортного засобу на місці водія транспортного засобу, у зв`язку з чим його просять надати документи: посвідчення водія…. Під час цього у ОСОБА_1 уточнюють чи є страховий поліс для даного транспортного засобу, останній повідомляє, що він не знає…».

Дана постанова Івано-Франківського апеляційного суду набрала законної сили і, відповідно до вимог частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов`язковою для адміністративного суду, що розглядає дану справу.

Також відсутність у водія ОСОБА_1 полісу на транспортний засіб, державний номерний знак НОМЕР_1 , підтверджується витягами з централізованої бази даних МТСБ, що були надані відповідачем та не спростовані позивачем.

Щодо доводів позивача про те, що він не є власником транспортного засобу Audi E-Tron, державний номерний знак НОМЕР_1 , бо фактично власником транспортного засобу є ОСОБА_2 , суд зазначає, що відповідальність за ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Судом встановлено, що водієм вказаного транспортного засобу був позивач, відповідно ці доводи позивача суд визнає неспроможними.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів щодо незаконності дій відповідача та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Таким чином з досліджених судом доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi E-Tron, державний номерний знак НОМЕР_1 , без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Судом встановлено, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, у даній адміністративній справі виконано обов`язку щодо доведення правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, надано до суду належні докази на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, та, зокрема, докази вчинення позивачем відповідного адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про наявність належних та достатніх доказів порушення позивачем вимог підпункту «ґ» пункту 2.1 Правил дорожнього руху і, відповідно, вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Усі інші пояснення учасників справи, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених у цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3479361 від 15 листопада 2024 року прийнята правомірно, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

У зв`язку з відмовою позивачу у задоволенні позовних вимог судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі викладеного, відповідно до статей 33, 122, 251, 252, 254, 256, 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись статтями 9, 77, 134, 139, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження по справі відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, , місцезнаходження: 76494 м. Івано-Франківськ, вул. Юності, буд. 23.

Повний текст рішення складено 01 грудня 2025 року.

Суддя Мелещенко Л.В.