Справа № 280/9331/25
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року Справа № 280/9331/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мототехімпорт» (вул. Штабна, буд. 13, прим. 19, м. Запоріжжя, 69000; )

до Тернопільської митниці (вул.Текстильна, буд.38, м.Тернопіль, 46400; )

про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мототехімпорт» (далі позивач) до Тернопільської митниці (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товару №UA403070/2025/000307/2 від 23.09.2025;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати по даній справі;

- призначити справу за цим позовом до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України).

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 24.10.2025 відкрито провадження у справі №280/9331/25, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення та виклику сторін.

Ухвалою суду від 06.11.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи №280/9331/25 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено в позовній заяві (вх.№ 52877 від 23.10.2025). Зокрема зазначено, що декларантом подано митну декларацію на товари, які надійшли на виконання умов зовнішньоекономічного контракту. Однак спірним рішенням про коригування митної вартості збільшено вартість товару та застосовано резервний метод визначення митної вартості товарів, передбачений статтею 64 Митного кодексу України №4495-VІ від 13.03.2012 (далі Митний кодекс України). Зауважено, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості прийняте відповідачем неправомірно. Відповідачем не було обґрунтовано на підставі належних та допустимих доказів наявність розбіжностей або невідповідностей у поданих позивачем на підтвердження митної вартості товарів документах, передбачених Митним кодексом, а відтак наявність у відповідача сумнівів стосовно цінової інформації ідентичних/подібних товарів не може свідчити про не підтвердження заявленої позивачем митної вартості заявленого товару. Натомість надані позивачем до митного оформлення документи спростовують сумніви щодо достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару та/або неправильності обрання позивачем методу визначення та обчислення митної вартості товару, а посадові особи відповідача не обґрунтували того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумніви у достовірності наданої інформації. З огляду на вищевикладене, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

Заперечення проти позовних вимог викладені у відзиві на позовну заяву (вх.№55707 від 05.11.2025). В обґрунтування правомірності прийнятого рішення відповідачем зазначено, що під час подання митних декларацій для підтвердження митної вартості товарів декларантом не було надано належних та у повному обсязі документів на виконання вимог Митного кодексу України. Водночас вказано, що в наданих документах виявлено розбіжності, крім того надані документи не містили усіх відомостей для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товарів. Зазначені обставини, на думку відповідача, виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статті 54 Митного кодексу України та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. Зауважено, що декларантом після надання додаткових документів наявні розбіжності не скасовані, що у свою чергу стало підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів на підставі якого було оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. З наведених підстав відповідач просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

Згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Мототехімпорт» () зареєстровано юридичною особою 07.11.2022. Видами діяльності позивача є 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням (основний); 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; 45.40 Торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.43 Оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткуванням у спеціалізованих магазинах; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 73.11 Рекламні агентства.

08.01.2025 між позивачем (Покупець) та компанією SHANDONG RUNDA AGRICULTURAL EQUIPME NT CO., LTD. (Китай) (Продавець) укладений зовнішньоекономічний контракт №RD2025-1 (далі Контракт №RD2025-1) на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікації (Додатку), яка є невід`ємною частиною даного контракту (а.с. 28 30).

За умовами пункту 2.1 Контракту №RD2025-1 поставка товару здійснюється партіями і фіксується в Специфікаціях (Додатках) до даного контракту. Допускається поставка товару декількома партіями за однією Специфікацією.

Поставки здійснюються на умовах згідно правил ІНКОТЕРМС за редакцією 2010 року, які мають обов`язковий характер для сторін у рамках цього Контракту. Конкретні умови поставки партії товару, реквізити вантажоодержувача, а також строки поставки зазначаються в Специфікації (Додатку) до цього Контракту. Сторони мають право після підписання Специфікації змінити умови поставки, зазначені у ній, шляхом підписання додаткової угоди (пункт 3.1 Контракту №RD2025-1).

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Контракту №RD2025-1 ціна на товар визначається Покупцем і Продавцем шляхом переговорів і вказується в Специфікаціях (Додатках) до цього контракту. За домовленістю сторін, у разі несвоєчасної оплати товару, ціна товару може змінюватись після здійснення поставки. Зміна ціни оформлюється додатковою угодою після чого Продавець повинен надати Покупцю коригуючу Специфікацію та інвойс. У ціну товару включена вартість упаковки і маркування.

23.05.2025 сторонами контракту підписано Специфікацію №2025-1, якою погоджено поставку тракторів на загальну суму 150760,00 дол.США. Строк поставки серпень-вересень 2025; виробник товару SHANDONG RUNDA AGRICULTURAL EQUIPME NT CO., LTD. (Китай), на умовах згідно з правилами INCOTERMS 2010; оплата - 100% передплата (а.с.31).

Також 23.05.2025 сторонами контракту підписано Специфікацію №2025-1-z, якою погоджено поставку запасних частин та обладнання до сільськогосподарської техніки на загальну суму 23,67 дол.США. Строк поставки серпень-вересень 2025; виробник товару SHANDONG RUNDA AGRICULTURAL EQUIPME NT CO., LTD. (Китай), на умовах згідно з правилами INCOTERMS 2010; оплата протягом 180 днів з моменту фактичної доставки товару (а.с 31 зворотній бік).

Відповідно до Контракту №RD2025-1, Специфікації від 23.05.2025 №2025-1, Специфікації від 23.05.2025 №2025-1-z, та рахунку-фактури №RD2025-1 від 10.06.2025 було здійснено поставку товарів (тракторів сільськогосподарських, колісних, запасних частин та обладнання до сільськогосподарської техніки), на загальну суму 150783,67 дол.США.

Для здійснення митного оформлення товару позивачем через електронну систему до Тернопільської митниці було подано митну декларацію №25UA26U4 від 12.09.2025 на товари, що зазначені в графі 31 Митної декларації:

- трактор для сільськогосподарських робіт, колісний, новий, 14 шт., марка HORST, модель R 504U.

- трактор для сільськогосподарських робіт, колісний, новий, 12 шт., марка HORST, модель R 504CCU.

- трактор для сільськогосподарських робіт, колісний, новий, 16 шт., марка HORST, модель R 244XU.

- вироби з вулканізованої гуми, крім твердої, прокладки, сальники, ущільнювачі, шайби тощо. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: Ущільнювач капота HORST R244XU 1 шт.

- мости ведучі з диференціалом у складанні, з іншими складовими частинами трансмісії або без них, та мости неведучі, їх частини. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: Важіль блокування диференціалу HORST R244XU 16 шт.

- кріпильні вироби з чорних металів без різьби. Пружинисті шайби та інші стопорні шайби. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: Шайба 8 84 шт.; Шайба М 10х20 84 шт.

Митна вартість зазначених товарів ТОВ «Мототехімпорт» була визначена відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений статтею 58 Митного кодексу України.

Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, та транспортних витрат, підприємством було надано митному органу документи, передбачені частинами 2 та 3 статті 53 Митного кодексу України, перелік яких зазначений у графі 44 митної декларації, а саме: декларація митної вартості; зовнішньоекономічний контракт №RD2025-1 від 08.01.2025; специфікації до нього: №№ 2025-1, 2025-1-z від 23.05.2025 року; банківські платіжні інструкції: №4 від 26.06.2025, №6 від 22.07.2025, №7 від 12.08.2025; рахунок-фактура № RD2025-1 від 10.06.2025; пакувальний лист до нього від 10.06.2025; сертифікат країни походження товару № C25MA5HADH692221 від 21.07.2025; технічні характеристики; список номерів шасі; договір комісії № 210825-1 від 02.01.2025; доручення №2304С.

На підтвердження транспортних витрат до кордону України підприємство надало митниці: договір фрахту №2702/912/25 від 27.02.2025; договір № Х270225-40 від 27.02.2025 року про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів; заявки на перевезення: №72 від 18.06.2025 (морське перевезення), №72 від 20.08.2025 (наземне перевезення); коносамент № BW25060501 від 25.06.2025; залізничні товаро-транспортні накладні: №№ 596619, 597005, 597021 від 30.08.2025; рахунки на оплату: G250815-05 від 15.08.2025 (морське перевезення), № 3483 від 15.08.2025 (наземне перевезення); акти виконаних послуг від 15.08.2025 (морське перевезення), № 3668 від 08.09.2025 (наземне перевезення); дві довідки про транспортні витрати від 15.08.2025 (морське та наземне перевезення).

22.09.2025 посадовою особою митниці за результатом аналізу наданих до митного оформлення позивачем документів на адресу декларанта направлено електронне повідомлення, в якому, окрім іншого, зазначено про необхідність надання протягом 10 днів додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару; - копія митної декларації країни відправлення; - висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; - каталоги, специфікації, прайс-лист виробника товару (а.с.21).

На виконання вищевказаного повідомлення ТОВ «Мототехімпорт» листом вих. №220901-1 від 22.09.2025 надано відповідачу наявні додаткові документи, а саме: прайс-лист та комерційну пропозицію виробника від 13.05.2025, лист перевізника про строк нормативного зберігання контейнерів в порту від 11.09.2025 №0911/1-1.

23.09.2025 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товару UA403070/2025/000307/2 в обґрунтування якого, зокрема, зазначено:

- митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні. АСУР згенеровано форми митного контролю щодо контролю митної за кодами МФ 105-2, 106-2. У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару, враховуючи також те, що митна вартість згідно бази даних Держмитслужби щодо оформлених раніше митними органами товарів є вищою.

- відповідно, митним органом розпочато процедуру консультації з декларантом та надіслано електронне повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Частиною 4 статті 54 Митного кодексу України визначено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до частини 5 статті 54 Митного кодексу України, митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

- за результатами опрацювання документів встановлено наступне: Оцінюваний товар постачається на підставі зовнішньоекономічного договору від 08.01.2025 № RD2025-1. Надані до митного оформлення скановані копії накладних від 30.08.2025 №№ 596619, 597005, 597021 не містять інформації про числові значення витрат на транспортування товару, відповідно до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС) від 01.11.1951, ратифікованої Україною 05.06.1992. Відповідно до статті 15 даної Угоди, у залізничній накладній зазначається інформація про оплату провізних платежів. Статтею 30 Угоди передбачено порядок здійснення розрахунків за надання послуг з перевезення. Надані до митного оформлення примірники залізничних накладних не містять сторінок з інформацією щодо тарифу та вартості перевезення товару.

- відповідно до даних з відкритих інтернет-джерел www.searates.сom морські контейнери TCKU7470115, MRKU2928208, MRSU3827895 прибули до порту призначення 14.08.2025, вибули з порту призначення 30.08.2025. До митного оформлення надано супровідні документи Т1 від 27.08.2025 №№ 25PL322080NSQYAKK3, 25PL322080NSR17TK2, 25PL322080NSR1D6K7 та залізничні накладні від 30.08.2025 №№ 596619, 597005, 597021. Тобто, з наведеного вбачається, що товар знаходився на зберіганні з моменту вивантаження з судна та завантаження на потяг. Пунктом 2.2.7 договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 27.02.2025 № Х270225-40 визначено, що Виконавець сплачує послуги та штрафні санкції за понаднормовий простій контейнерів в порту і кінцевому місці призначення (демередж, детеншн, зберігання) за тарифами судноплавної лінії і порту призначення та додаткові заходи контролю (зважування, рентген, огляд) за тарифами відповідного терміналу, на підставі рахунків Виконавця. Документів, які би свідчили про наявність або відсутність понаднормового простою контейнерів (демередж), до митного оформлення надано не було, а саме додаткові сторінки коносаменту № BW25060501 від 25.06.2025 відповідно до напису на ньому «This transport document has one or more numbered pages» - «Цей транспортний документ містить одну або більше пронумерованих сторінок».

- відповідно до відомостей, що містяться у товаросупровідних документах наданих до митного оформлення, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB QINGDAO, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс) за терміном FОВ, Продавець зобов`язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Враховуючи умови поставки FOB, пункт 3.1.1 Контракту від 08.01.2025 № RD2025-1 продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення. Документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги) не надано. Будь-яка легальна експортно-імпортна операція у Китаї супроводжується оформленням у митному відношенні та декларуванні товарів, що ввозяться або вивозяться. Це передбачено Законом КНР «Про порядок заповнення вантажної експортно-імпортної декларації», затвердженого маніфестом Головного митного управління КНР №52 2008 року. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорта, що також зазначено у пункті 3.1.1 Контракту від 08.01.2025 № RD2025-1.

- в рамках проведення консультацій декларанта зобов`язано надати копію декларації країни відправлення з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до частини 5 статті 54 Митного кодексу України, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням пункту 2 та пункту 3 статті 53 Митного кодексу України. Ненадання декларантом ТОВ "МОТОТЕХІМПОРТ" експортної декларації свідчить про небажання її надавати митному органу для здійснення контролю правильності заявленої декларантом митної вартості та її складових: перевірки ціни товару, ваги, кількості, найменування, та інших відомостей, що заявлялась митним органам Китаю при вивезенні. Митним брокером до митної декларації додатково додано: Прайс-лист від 13.05.2025 № б/н, не є достатнім підтвердженням ціни товарів, оскільки містить інформацію щодо цін на частину товарів та виключно на умовах поставки FOB QINGDAO , що обмежує конкурентність.

На підставі даного рішення відповідач оформив Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403070/2025/000513 (а.с.14).

Позивач не погодився з прийнятим відповідачем рішенням, але з метою випуску товару у вільний обіг оформив нову електронну митну декларацію № 25UA64U3 від 24.09.2025.

Вважаючи прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2025/000307/2 від 23.09.2025 протиправним, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом про його скасування.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 2 статті 2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, Митного кодексу України, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 Митного кодексу України, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Частиною 1 статті 7 Митного кодексу України визначено, що встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Згідно з частиною 1 статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

У відповідності до частини 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною 1 статті 257 Митного кодексу України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Положеннями статті 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1 та 2 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

У відповідності до частини 4 статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

За змістом частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Стаття 53 Митного кодексу України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частинами 1 і 2 статті 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина 3 статті 54 Митного кодексу України).

Згідно з частиною 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Статтями 57, 58 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини 8 статті 57 Митного кодексу України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Наведена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.01.2022 у справі №1.380.2019.005307.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Надаючи оцінку доводам митниці, покладеним в основу прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів, суд встановив, що позивачем при здійсненні митного оформлення товару на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною контракту подано повний пакет документів відповідно до переліку, визначеного у частині 2 статті 53 Митного кодексу України.

Так, щодо посилань відповідача у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів на те, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару:- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару. - копію митної декларації країни відправлення; - висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що під час декларування митному органу для підтвердження транспортних витрат, як складової митної вартості були надані: договір фрахту №2702/912/25 від 27.02.2025; договір № Х270225-40 від 27.02.2025 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів; заявки на перевезення: №72 від 18.06.2025 (морське перевезення), №72 від 20.08.2025 (наземне перевезення); коносамент № BW25060501 від 25.06.2025; залізничні товаро-транспортні накладні: № №596619, 597005, 597021 від 30.08.2025; рахунки на оплату: G250815-05 від 15.08.2025 (морське перевезення), № 3483 від 15.08.2025 (наземне перевезення); акти виконаних послуг від 15.08.2025 (морське перевезення), № 3668 від 08.09.2025 (наземне перевезення); дві довідки про транспортні витрати від 15.08.2025 (морське та наземне перевезення).

Отже, наданий пакет документів є повним і достатнім для підтвердження витрат на транспортування, які є складовою митної вартості.

Щодо вимоги надати копію митної декларації країни відправлення та висновок про вартісні характеристики товару, суд зазначає наступне.

Верховний Суд в постанові від 19.03.2019 по справі №810/4116/17 висловив наступну правову позицію щодо ненадання декларації країни відправлення : «Крім того, ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару».

Отже, ненадання експортної декларації країни відправлення не може бути самостійною підставою для невизнання заявленої митної вартості, якщо вона підтверджується іншими первинними документами.

Щодо висновку про вартісні характеристики. Такий висновок також є додатковим документом. Наданий декларантом пакет первинних документів (контракт, специфікації, інвойс, пакувальний лист, платіжні документи, прайс-лист, комерційна пропозиція) є повним, послідовним, не містить розбіжностей та повною мірою підтверджує вартість товару.

В спірному рішенні митний орган в якості підстави для коригування митної вартості зазначає «оцінюваний товар постачається на підставі зовнішньоекономічного договору від 08.01.2025 RD2025-1. Надані до митного оформлення скановані копії накладних від 30.08.2025 №№ 596619, 597005, 597021 не містять інформації про числові значення витрат на транспортування товару, відповідно до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС) від 01.11.1951, ратифікованої Україною 05.06.1992 (далі-Угода). Відповідно до статті 15 даної Угоди, у залізничній накладній зазначається інформація про оплату провізних платежів. Статтею 30 Угоди передбачено порядок здійснення розрахунків за надання послуг з перевезення. Надані до митного оформлення примірники залізничних накладних не містять сторінок з інформацією щодо тарифу та вартості перевезення товару». Зазначене вище може свідчити про не повноту включення витрат пов`язаних з наданням транспортноекспедиційних послуг за межами митної території України.

Суд констатує, що зазначені доводи митного органу не можуть бути прийняті до уваги з огляду на те, що митним органом здійснено некоректне ототожнення правових норм Митного кодексу України із юридичною природою та призначенням Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС).

Угода УМВС регулює виключно договір перевезення та відносини між залізницями. Накладна УМВС є товаророзпорядчим документом та підтвердженням прийняття вантажу до перевезення, а не вичерпним первинним фінансовим документом для цілей формування митної вартості.

Вимоги УМВС щодо зазначення витрат (провізної плати) стосуються тарифних розрахунків залізниць і не охоплюють усіх комерційних витрат на транспортування, які декларант несе згідно з окремим комерційним договором і які мають бути додані до митної вартості відповідно до статті 58 Митного кодексу України.

Зокрема, стаття 15 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС) від 01.11.1951, ратифікованої Україною 05.06.1992, визначає вимоги до накладної, зокрема, в ній повинні бути такі відомості: 1) найменування відправника та його поштову адресу; 2) найменування одержувача та його поштову адресу; 3) найменування договірного перевізника; 4) найменування залізниці та станції відправлення; 5) найменування залізниці та станції призначення; 6) найменування прикордонних станцій переходів; 7) найменування вантажу та його код; 8) номер відправлення; 9) рід упаковки; 10) кількість місць вантажу; 11) маса вантажу; 12) номер вагона (контейнера), ким надано вагон для перевезення вантажу (відправником або перевізником); 13) перелік супровідних відправником до накладної документів; 14) про оплату провізних платежів; 15) кількість та знаки пломб; 16) спосіб визначення маси вантажу; 17) дата укладання договору перевезення.

Як вбачається з зазначеного, пункт 14 статті 15 УМВС вимагає зазначення інформації «про сплату провізних платежів». Ця категорія не може бути ототожнена з «інформацією щодо тарифу та вартості перевезення товару» (кінцевою числовою сумою), оскільки вона стосується лише умов оплати тарифу (хто і на якій підставі платить).

Стаття 30 УМВС передбачає порядок здійснення розрахунків за послуги перевезення, що підтверджує, що Угода регулює розрахунково-логістичні відносини між залізницями, а не фінансові відносини між сторонами зовнішньоекономічного договору. Жодною з означених правових норм не передбачено, що у накладній повинна бути зазначена інформація щодо тарифу та вартості перевезення товару, а тим паче кількість сторінок накладної.

У той же час, у графі 23 спірних накладних УМВС «Оплата провізних платежів» зазначені компанії, які здійснюють оплату транспортування та відповідні реквізити, на підставі яких здійснюється сплата, тобто вимоги УМВС у цій частині виконані.

Таким чином, вимога митного органу про те, що накладна УМВС «має містити сторінки з інформацією щодо тарифу та вартості перевезення товару» є довільною, надмірною та неправомірною і ґрунтується виключно на суб`єктивному, неправильному тлумаченні правових норм посадовою особою митниці.

Також митний орган не конкретизував, якої саме суми і частини транспортних витрат не вистачає на його думку, чим порушив процедуру, передбачену статтею 54 Митного кодексу України.

Таким чином, митниця не має права використовувати дану «розбіжність» як підставу для висновку про неповне включення витрат на транспортування, оскільки УМВС не вимагає від накладної бути вичерпним фінансовим документом для цілей Митного кодексу України.

З приводу залучення тверджень відповідача - «відповідно до даних з відкритих інтернет-джерел www.searates.сom морські контейнери TCKU7470115, MRKU2928208, MRSU3827895 прибули до порту призначення 14.08.2025, вибули з порту призначення 30.08.2025 року. До митного оформлення надано супровідні документи Т1 від 27.08.2025 № 25PL322080NSQYAKK3, 25PL322080NSR17TK2, 25PL322080NSR1D6K7 та залізничні накладні від 30.08.2025 №№ 596619, 597005, 597021. Тобто, з наведеного вбачається що товар знаходився на зберіганні з моменту вивантаження з судна та завантаження на потяг. Пунктом 2.2.7 договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 27.02.2025 № Х270225-40 визначено, що Виконавець сплачує послуги та штрафні санкції за понаднормовий простій контейнерів в порту і кінцевому місці призначення (демередж, детеншн, зберігання) за тарифами судноплавної лінії і порту призначення та додаткові заходи контролю (зважування, рентген, огляд) за тарифами відповідного терміналу, на підставі рахунків Виконавця. Документів, які би свідчили про наявність або відсутність понаднормового простою контейнерів (демередж), до митного оформлення надано не було, а саме додаткові сторінки коносаменту № BW25060501 від 25.06.2025 відповідно до напису на ньому «This transport document has one or more numbered pages» - «Цей транспортний документ містить одну або більше пронумерованих сторінок».

Митниця не надала жодного доказу того факту, що з відкритих інтернет-джерел (www.searates.com) морські контейнери (TCKU7470115, MRKU2928208, MRSU3827895) прибули в порт призначення 14.08.2025, така інформація за зазначеним митницею посиланням в мережі Інтернет відсутня. У той же час, разом з листом товариства № 220901-1 від 22.09.2025, останнє надало митниці лист компанії-перевізника № 0911/1-1 від 11.09.2025, яким остання повідомляє про те, що адміністрацією порту Гданськ для підприємства встановлений нормативний (безоплатний) строк зберігання вантажів у порту протягом 15 днів. Як вбачається, спірний вантаж з порту Гданськ був оформлений для відправлення 27.08.2025, а фактично відправлено 30.08.2025, що підтверджується відповідною відміткою у залізничній накладній. Таким чином, контейнери з вантажем перебували на зберіганні в порту протягом строку, встановленого адміністрацією порту для їх безоплатного зберігання, і жодних витрат, пов`язаних із демереджем, детеншен, зберіганням, товариство не понесло.

Також, позиція митниці про те, що декларантом не надано інших сторінок коносаменту, оскільки сама митниця зазначає, що відповідно до відомостей, які в ньому містяться, цей транспортний документ містить одну або більше пронумерованих сторінок, тобто документ може складатись як з однієї сторінки, так і з декількох. У даному випадку цей документ наданий митниці в такому вигляді, як отриманий від перевізника, та складається з однієї сторінки.

Крім того, позиція митниці щодо необхідності (або можливості) включення демереджу та детеншен до митної вартості товару є помилковою.

Так, згідно з пунктом 5 частини 1 статті 58 Митний кодекс України, до митної вартості включаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту чи іншого місця ввезення на митну територію України. Плата за демередж та детеншен не є частиною базового фрахту (транспортних витрат). Вони мають іншу юридичну природу.

Демередж (Demurrage) це плата за зберігання товару на території порту чи терміналу понад встановлений вільний термін. Це, по суті, плата за послуги порту/терміналу. Детеншен (Detention) це плата за надмірне використання контейнера поза територією порту/терміналу понад встановлений вільний термін. Це, по суті, штрафна санкція або компенсація перевізнику за затримку його обладнання.

Оскільки в даному випадку морське перевезення здійснювалося згідно з єдиним транспортним документом (коносаментом), яке включає морський фрахт до порту Гданськ, а потім оформлюється залізнична накладна УМВС та доставка товару залізничним транспортом, Гданськ вважається останнім портом, до якого здійснювалося міжнародне транспортування. У випадку контейнерних мультимодальних перевезень, місцем ввезення на митну територію України вважається перший український митний пост. Однак, витрати на демередж та детеншен оцінюються за моментом, коли вони виникли.

Таким чином, демередж (зберігання) та детеншен (простій обладнання/контейнера) не є частиною вартості переміщення (транспортування) товару. Це є платою за послуги зберігання або штрафні санкції за надмірне використання обладнання. Оскільки ці витрати виникають після завершення основного транспортного контракту (фрахту) або після спливу вільного часу (free time), вони не включаються до митної вартості.

Щодо твердження митниці «відповідно до відомостей, що містяться у товаросупровідних документах наданих до митного оформлення, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB QINGDAO, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс) за терміном FОВ, Продавець зобов`язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Враховуючи умови поставки FOB, пункт 3.1.1 Контракту від 08.01.2025 № RD2025-1 продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення. Документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги) не надано», суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що хоча будь-яка легальна експортно-імпортна операція в Китаї супроводжується оформленням та декларуванням товарів, що передбачено Законом КНР «Про порядок заповнення вантажної експортно-імпортної декларації», затвердженого маніфестом Головного митного управління КНР № 52 2008 року, такий обов`язок покладається на суб`єкта господарської діяльності КНР (Продавця).

Митний орган правильно посилається на те, що відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за умовами терміна FOB, саме на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту, що також зазначено у пункті 3.1.1 Контракту від 08.01.2025 № RD2025-1.

Проте, ані Правилами Інкотермс, ані умовами зазначеного Контракту не передбачено обов`язку для компанії-Продавця надання іншій стороні Контракту митної декларації країни відправлення, або обов`язку для Покупця здійснити декларування придбаного товару у країні відправлення.

Таким чином, позивач, відповідно до умов зазначеного Договору, не має права вимагати від іншої сторони документ, не передбачений його умовами.

Стосовно твердження відповідача «Митним брокером до митної декларації додатково додано: Прайс-лист від 13.05.2025 № б/н, що не є достатнім підтвердженням ціни товарів, оскільки містить інформацію щодо цін на частину товарів та виключно на умовах поставки FOB QINGDAO , що обмежує конкурентність», суд зазначає наступне.

Суд встановив, що копія митної декларації країни відправлення не була надана товариством митному органу під час оформлення товару. Такий документ є додатковим і може бути наданий лише на запит митниці, якщо основні документи містять розбіжності, ознаки підробки, або не містять повних відомостей, що впливають на правильність визначення митної вартості.

Контракт №RD2025-1 (пункти 3.5 та 3.6) не передбачає надання митної декларації країни відправлення як обов`язкового документа. Тому товариство не мало права вимагати його від свого постачальника. Крім того, митне оформлення в Китаї є обов`язком постачальника згідно із законодавством КНР і чинне законодавство, ні України, ні КНР не вимагає надавати підтвердження такого оформлення іншій стороні контракту. Позивач також зазначає, що зміни до статті 53 Митного кодексу України (згідно із Законом № 141-IX від 02.10.2019) виключили вимогу щодо одночасного подання всіх документів, що підтверджують митну вартість, разом з декларацією. Тепер декларант повинен подати лише рахунок або інший документ, що визначає вартість товару.

Митний орган висловив зауваження щодо відсутності копії митної декларації країни відправлення. Однак, у своїх повідомленнях до декларанта митниця не зазначила конкретних розбіжностей у вже наданих документах, які б стали підставою для витребування цього додаткового документа.

Суд дійшов висновку, що зауваження митниці про відсутність копії митної декларації країни відправлення протирічить положенням Митного кодексу України.

Суд погоджується з позицією позивача, що згідно зі змінами в законодавстві, зокрема Законом № 141-IX, обов`язковість подання митної декларації країни відправлення була виключена. Цей документ відноситься до додаткових і його витребування можливе лише за наявності чітко обґрунтованих сумнівів у правдивості наданих основних документів, чого митний орган не довів.

Крім того, суд враховує, що позивач не мав фізичної можливості надати цей документ, оскільки він не передбачений контрактом, а зобов`язання з його надання не покладене на українську сторону, ані законодавством України, ані законодавством КНР. Таким чином, вимога митниці щодо надання копії митної декларації країни відправлення є необґрунтованою та безпідставною.

Верховний Суд в постанові від 19.03.2019 по справі №810/4116/17 висловив наступну правову позицію щодо ненадання декларації країни відправлення : «Крім того, ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару».

Щодо твердження «прайс-лист № б/н від 12.02.2025 містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки FOB Chongqing, що обмежує конкурентність. Комерційна пропозиція № б/н від 12.02.2025 містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки FOB Chongqing, що обмежує конкурентність. В прайс-листі № б/н від 12.02.2025 та в комерційній пропозиції № б/н від 12.02.2025 зазначено, що ціни дійсні до 24.04.2025 відповідно немає документального підтвердження складових митної вартості», суд зазначає наступне.

Зазначені твердження митниці щодо форми та змісту комерційної пропозиції та прайс-листа є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару: найменування, артикул, одиниці виміру, ціну із зазначенням валюти та контактну інформацію про продавця.

У даному випадку, комерційна пропозиція містить посилання на особу-одержувача, найменування товару, його кількість, умови поставки та ціну одиниці товару.

Оскільки інформація, що міститься в комерційній пропозиції та прайс-листі, відповідає іншим документам, які надавались позивачем до митного оформлення (специфікаціям, рахунку на оплату), не виникає жодних сумнівів, що ці документи стосуються саме задекларованого товару і містять інформацію щодо ціни, яка пропонується для придбання.

Відповідно до положення пункту 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України, яким закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, що не заборонена законом.

Із наведеної засади випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми прайс-листа.

Отже, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності митним органам заборонено втручатися у підприємницьку діяльність декларантів шляхом відмови взяти до уваги прайс-лист чи комерційну пропозицію з мотивів їхньої недопустимості у зв`язку із наявністю чи відсутністю у ньому певних відомостей (реквізитів).

Суд враховує, що Верховний Суд неодноразово висловлював свою правову позицію щодо надання митниці прайс-листів та комерційних пропозицій (постанови від 07.08.2018 у справі № 804/14558/15, від 23.10.2020 у справі № 810/690/17 та ін.):

«Посилання контролюючого органу на те, що наданий прайс-лист не можна вважати ні прайс-листом, ні комерційною пропозицією... суди також обґрунтовано не взяли до уваги з огляду на те, що по-перше, не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, по-друге, жодним нормативним актом, в тому числі і міжнародним, не встановлено вимоги до форми та змісту прайс-листів, тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару».

Відомості, зазначені у прайс-листі та комерційній пропозиції, знайшли своє підтвердження у первинних документах бухгалтерського обліку специфікаціях, рахунку на оплату та банківських платіжних документах. Таким чином, зауваження митниці відносно прайс-листа та комерційної пропозиції не є підставою для витребування додаткових документів або неврахування їх, як документів, що підтверджують вартість товару.

Згідно з висновками Верховного Суду (зокрема, постанови від 29.01.2019 у справі № 804/441/18), частиною другою статті 53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що підтверджують митну вартість, а тому виявлення розбіжностей в інших документах не надає митному органу права направляти декларанту вимоги про надання додаткових документів.

Також відповідно до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларанту було повідомлено про можливість за власним бажанням подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

Суд зауважує, що витребовуючи вказаний перелік додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, передбачений частиною 3 статті 53 Митного кодексу України, митний орган не обґрунтував, яким чином кожен з витребуваних документів може усунути розбіжність або підтвердити заявлену мину вартість товару.

Більш того, митницею в електронному повідомленні про витребовування додаткових документів взагалі не зазначено наявність будь-яких розбіжностей у поданих декларантом товариства документах на підтвердження заявленої митної вартості спірної товарної партії та будь- якого обґрунтування витребування від позивача додаткових документів.

З огляду на викладене у сукупності суд дійшов висновку, що позивач надав митному органу усі необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товару. Суттєвих недоліків поданих до митного органу документи не містили, а відповідно у відповідача не було підстав для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відтак, суд вважає, що митний орган мав можливість пересвідчитись у достовірності митної вартості заявленої декларантом за ціною договору.

Так, Верховний суд у постанові від 23.07.2019 по справі № 1140/3242/18 вказав на те, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Суд зауважує, що в межах розгляду даної справи відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи, на думку контролюючого органу не підтверджували вартості, так як не містили всіх відомостей щодо складових вартості імпортованого товару, суд відхиляє, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи первинними документами, які були надані відповідачу під час проведення митних процедур.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (статті 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Так, зі змісту графи 33 оскарженого рішення про коригування митної вартості слідує, що джерелом інформації для коригування митної вартості товару №1 згідно з ЕМД від 19.05.2025 №25UA04U8 на рівні 3,50 дол. США/кг (6142,50 дол. США/шт) (товар Трактор колісний, сільськогосподарський, (4-колісний (колісна формула: 4х4), новий 2025 р. в. (модельний рік виготовлення 2023 року), (повнопривідний, шини 8.3-20 / 12.4-28), дводискове зчеплення, ГПК, подвійний гідронасос, гідровихід 4+1, бічна КПП, 540/1000 двошвидкісний ВВП, система примусового опускання заднього гідронавісного пристрою, передні/задні противаги, частково в розібраному стані, ЗІП та інструкція з експлуатації, модель ОРІОН RF404R PRO, загальна кількість 36 шт.; Трактор колісний, сільськогосподарський, (4-колісний (колісна формула: 4х4), новий 2025 року в. (модельний рік виготовлення 2023 року), (повнопривідний, з кабіною, шини 8.3-20/12.4-28), дводискове зчеплення, ГПК, подвійний гідронасос, гідровихід 4+1, бічна КПП, 540/1000 двошвидкісний ВВП, система примусового опускання заднього гідронавісного пристрою, передні/задні противаги, частково в розібраному стані, ЗІП та інструкція з експлуатації, модель ОРІОН RF504RC PRO, загальна кількість 24 шт.; Торговельна марка ОРІОН. Виробник: WEIFANG GREENMASTER MACHINERY CO.,LTD. Країна виробництва: CN, умови поставки FOB). Товар №2 згідно з ЕМД від 01.07.2025 №25UA74U1 на рівні 2,97 дол. США/кг (5969,70 дол. США/шт) (товар Трактор для сільськогосподарських робіт, колісний, новий, 13 шт., марка DONGFENG, модель 404DG2U, тип двигуна дизельний, номери шасі/заводські номери: DFAM1320HS0001210 (двигун № НОМЕР_1 ); НОМЕР_2 (двигун №C52705569A); НОМЕР_3 (двигун №C52705566A); НОМЕР_4 (двигун №C52705570A); НОМЕР_5 (двигун №C52500952A); НОМЕР_6 (двигун №C52500950A); НОМЕР_7 (двигун №C52500957A); НОМЕР_8 (двигун №C52500958A); НОМЕР_9 (двигун №C52705572A); НОМЕР_10 (двигун №C52705564A); НОМЕР_11 (двигун № НОМЕР_12 ); НОМЕР_13 (двигун № НОМЕР_14 ); НОМЕР_15 (двигун № НОМЕР_16 ). Календарний рік виготовлення 2025. У частково розібраному стані, в комплекті з інструментом та приладдям для налагоджування та обслуговування. Виробник: Changzhou Dongfeng Agricultural Machinery Group Co.,Ltd. Умови поставки FOB). Товар №3 згідно з ЕМД від 18.06.2025 №25UA40U2 на рівні 3,85 дол. США/кг (5505,50 дол. США/шт.) (товар Трактори колісні для с/г робіт: Трактор LOVOL TE244 1 шт. Номер кузову НОМЕР_17 , Номер шасі НОМЕР_17 , Номер двигуна НОМЕР_18 . Тип двигуна дизельний. Календарний рік виготовлення 2025. Модельний рік виготовлення 2019. Не містять у своєму складі передавачів або передавачів та приймачів. Виробник Shandong Weichai Lovol. Торговельна марка LOVOL. Країна виробництва CN, умови поставки FOB).Митну вартість скориговано з урахуванням: митної вартості товарів, ввезених на митну територію України у наближений до митного оформлення час, опису товару, країни виробництва, митне оформлення якого ґрунтується на раніше визнаній митними органами митній вартості товарів. Умови поставки FOB. Товар №5 згідно з ЕМД від 26.08.2025 № 25UA03U0 на рівні 5,36 дол. США/кг. Мости ведучі з диференціалом у складанні, з іншими складовими частинами трансмісії або без них та мости неведучі, їх частини. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: Піввісь переднього мосту права FT 504CN/CNC 3 шт.; Кришка корпусу поворотного кулака FT 504CN/CNC 2 шт.; Тяга шарніра гідроциліндра FT 504CN/CNC 8 шт.; Вісь сателітів переднього мосту FT 504CN/CNC 3 шт.; Опора переднього моста передня FT 504CN/CNC 2 шт.; Піввісь переднього мосту ліва FT 504CN/CNC 3 шт.; Опора переднього моста задня FT 504CN/CNC 2 шт.; Кришка верхня корпуса поворотного кулака (важіль поворотний) FT 504CN/CNC 2 шт.; Корпус переднього моста центральний FT 504CN/CNC 1 шт.; Втулка вертикального валу переднього моста FT 504CN/CNC 6 шт.; Вилка блокування диференціалу заднього моста FT 504CN/CNC 3 шт.; Втулка передньої опори переднього моста FT 504CN/CNC 10 шт.; Втулка задньої опори переднього моста FT 504CN/CNC 6 шт. Умови поставки FOB. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось».

Суд зазначає, що покликання відповідача на відомості з інформаційних баз даних контролюючого органу не є належним доказом щодо неправильного визначення позивачем митної вартості товару, зазначеного у митній декларації, оскільки такі відомості мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати перевагу над наданими декларантом первинними документами про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Верховний Суд з цього питання сформував правову позицію, яка викладена у постановах від 21.02.2018 у справі № 820/17417/14, від 04.09.2018 у справі № 818/1186/17, відповідно до якої рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 у справі № 520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 Митного кодексу України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

Отже, суд відхиляє посилання митниці на відомості спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України щодо іншої вартості подібних товарів, оскільки самі по собі відомості даної системи не є достатньою підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості за умови відсутності сумнівів у достовірності наданих декларантом документів та їх повноти.

Під час митного оформлення позивач подав усі визначені статтею 53 Митного кодексу України документи, перелік яких є вичерпним, що підтверджують заявлену ним митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Отже, митний орган не довів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надані достатні докази, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору. Відтак, наявність належних та беззаперечних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Разом з тим, відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості, не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості, що свідчить про порушення відповідачем вимог частини 2 статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятих рішень.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку із чим суд дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA403070/2025/000307/2 від 23.09.2025 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у загальному розмірі 8389,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № від 15.10.2025 (а.с.10).

Зважаючи на вищевикладене, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 8389,85 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мототехімпорт» (вул. Штабна, буд. 13, прим. 19, м. Запоріжжя, 69000; ) до Тернопільської митниці (вул.Текстильна, буд.38, м.Тернопіль, 46400; ) про визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару №UA403070/2025/000307/2 від 23.09.2025.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці (вул.Текстильна, буд.38, м.Тернопіль, 46400; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мототехімпорт» (вул. Штабна, буд. 13, прим. 19, м. Запоріжжя, 69000; ) судовий збір у розмірі 8 389, 85грн (вісім тисяч триста вісімдесят дев`ять гривень 85 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 02.12.2025.

Суддя І.В.Садовий