Справа № 520/19793/25
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 р. № 520/19793/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання відмову протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просить суд:

1. визнати протиправною відмову НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , оформлену листом №09/К-790/719 від 15.07.2025 «Про надання інформації» щодо перерахувати грошове забезпечення капітана ОСОБА_2 за період з 29.01.2020 по 19.05.2023 включно із урахуванням прожиткового мінімуму станом на 1 січня відповідного календарного року, та виплатити різницю на користь ОСОБА_1 , дружини загиблого військовослужбовця, а також надати довідку про здійснений перерахунок та інформацію про грошове забезпечення за його складовими за період з січня 2020 року по дату виключення зі списків військової частини;

2. зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , здійснити з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року включно перерахунок грошового забезпечення виплаченого на користь загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 1 січня відповідного календарного року згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, з урахуванням раніше виплачених сум, та виплатити різницю сум коштів на користь ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено у перерахунку грошового забезпечення капітана ОСОБА_2 за період з 29.01.2020 по 19.05.2023 включно із урахуванням прожиткового мінімуму станом на 1 січня відповідного календарного року, та виплатити різницю на користь ОСОБА_1 , дружини загиблого військовослужбовця, а також надати довідку про здійснений перерахунок та інформацію про грошове забезпечення за його складовими за період з січня 2020 року по дату виключення зі списків військової частини. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 29.07.2025 відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Адміністративний позов направлено на адресу відповідача у відповідності до норм діючого законодавства та доставлено до електронного кабінету останнього 25.07.2025, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа. Також, ухвалу суду від 29.07.2025 направлено та доставлено до електронного кабінету останнього 30.07.2025, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою.

Проте, відзиву на позов у встановлений судом строк до канцелярії суду не надходило, причин поважності його неподання відповідачем не повідомлено.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно приписів ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Позивач, ОСОБА_1 є дружиною загиблого ОСОБА_2 , який проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України.

За матеріалами справи судом встановлено, що 21.02.2025 близько 22 год 45 хв під час руху від ІНФОРМАЦІЯ_1 (з місцем дислокації населений пункт ОСОБА_3 ) третьої прикордонної комендатури (з місцем дислокації населений пункт АДРЕСА_1 ) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (відповідач) до населеного пункту Золочів Богодухівського району Харківської області, водій на автомобільному мосту не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з бетонною опорою. В результаті дорожньо-транспортної пригоди начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) капітан ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження та був доставлений до комунального некомерційного підприємства «Золочівська лікарня» Золочівської селищної ради Богодухівського району Харківської області, звідки було здійснено його евакуацію до відділення невідкладної допомоги ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч НОМЕР_4 ), де за результатами обстежень встановлено діагноз: закрита, непроникаюча ЧМТ (21.02.25), забій головного мозку, гостра гемісферальна субдуральна гематома справа зі стисненням головного мозку, субарахноідальний крововилив, набряк речовини головного мозку, компресійно-дислокаційний синдром.

Після операційного втручання капітан ОСОБА_2 перебував в реанімаційному відділенні.

24.02.2025 о 23 год 23 хв лікарями констатовано біологічну смерть начальника восьмої прикордонної застави (з місцем дислокації населений пункт ОСОБА_3 ) третьої прикордонної комендатури (з місцем дислокації населений пункт АДРЕСА_1 ) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України капітана ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

22.02.2025 о 13 год. 55 хв. Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтава внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002580 за частиною 1 статті 415 КК України.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 №03.3/2946-25-Вих від 27.02.2025 «Про призначення комісії з розслідування факту смерті» призначено групу офіцерів для проведення службового розслідування, а також визначено завдання відповідачу надати документи для його проведення.

Згідно витягу з бойового розпорядження коменданта третьої прикордонної комендатури (з місцем дислокації у населеному пункті ОСОБА_3 ) № 5382-(гриф) на виконання вимог бойового розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (відповідач) № 616-(гриф) від 21.02.2025 визначено завдання начальнику восьмої прикордонної застави капітану ОСОБА_2 утримання, ведення військового спостереження та несення бойового чергування безпосередньо на позиціях з метою організації охорони та оборони визначених рубежів.

Згідно пункту 4.10. витягу з бойового розпорядження начальника восьмої прикордонної застави № 5517 (гриф) ксП в районі лісосмуги (координати) 21.02.2025, управління діями підпорядкованих сил та засобів здійснювати восьмою прикордонною заставою під умовною назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 » в районі лісосмуги (координати) у складі капітана ОСОБА_2 (215 згідно витягу з Журналу бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_7 ).

Виконання бойового завдання капітаном ОСОБА_2 21.02.2025 відображено у витязі Журналу бойових дій восьмої прикордонної застави третьої прикордонної комендатури, а також внесено інформацію про обставини отримання травми під час виконання бойового завдання.

Згідно з витягом з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 01.03.2025 №170-ОС припинено контракт, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення у зв`язку зі смертю капітана ОСОБА_2 . Остаточною датою закінчення проходження військової служби вважати 24.02.2025.

ОСОБА_1 , дружина загиблого, звернулась на адресу відповідача із заявою від 05.03.2025, в якій просила нарахувати та виплатити на її користь все належне до виплати її покійному чоловіку грошове забезпечення.

Заявою від 21.03.2025 представник позивача звернувся до відповідача, в якій просив надати інформацію та документи:

1. Яка сума нарахована та виплачена на користь заявника з компенсації про неотримане речове майно протягом військової служби капітаном ОСОБА_2 ?

2. Довідку про вартість речового майна, що належить до видачі капітану ОСОБА_2 ;

3. Яка сума нарахована та виплачена на користь заявника з грошового забезпечення за всіма його складовими, що належить загиблому капітану ОСОБА_2 ?

4. Архівні відомості (картки грошового забезпечення) на ім`я капітана ОСОБА_2 за період з 2015 року по 2025 рік;

5. Грошовий атестат на ім`я капітана ОСОБА_2 за займаними посадами за період з 2020 року по день виключення зі списків військової частини із зазначенням посадового окладу, окладу за військовим званням;

6. Який тарифний розряд був встановлений за займаними посадами та за військовим званням загиблому у період з 2020 року по день виключення зі списків військової частини?

7. Яка сума нарахована на користь заявника у якості допомоги на поховання загиблого в порядку постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2000 № 829 «Про грошове забезпечення військовослужбовців»?

8. Довідку-розрахунок про здійснену виплату допомоги на поховання.

Листом № 03.7/5916-25-Вих від 04.04.2025 «Про надання інформації» відповідач проінформував представника позивача про те, що капітану ОСОБА_2 нараховано грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки в розмірі 251012,53 грн., допомогу для оздоровлення в розмірі 33768,50 грн., додаткову винагороду за безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави (далі бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій, у період здійснення зазначених заходів у розмірі 100 000 грн., на місяць пропорційно часу участі у таких діях або заходах в розмірі 133870,97 грн., та одноразову винагороду за виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником, в районах ведення воєнних (бойових) дій, у розмірі 70000 грн. за кожні 30 днів (сумарно обчислених) нараховано в розмірі 70000,00 грн.

Відповідно до наказу відповідача від 17.03.2025 №234-ОС суми коштів грошового забезпечення та інших нарахувань, в тому числі додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, що належали до виплати капітану ОСОБА_2 виплатити його дружині ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу відповідача від 18.03.2025 №236-ОС суми коштів грошової компенсації за неотримане речове майно відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пунктів 3, 4 та 6 постанови Кабінету Міністрів України від №178 від 16.03.2016, що належали до виплати капітану ОСОБА_2 виплатити його дружині ОСОБА_1 .

Також, організовано фінансування видатків для виплати одноразової грошової допомоги та компенсації ритуальних послуг відповідно до заяви Т-257 від 14.03.2025 відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 22 травня 2000 року №829, про що заявнику надано відповідь від 18.03.2025 №03.7/Т-257/22-Вих. При надходженні коштів буде здійснено нарахування на надані заявником банківські реквізити.

Відповідач надав довідку про нараховану компенсацію за неотримане речове майно капітаном ОСОБА_2 , в отриманні копій архівних відомостей (картки грошового забезпечення) за період з 2015 року по 2025 рік, грошового атестату за займаними посадами за період з 2020 року по день виключення зі списків військової частини із зазначенням посадового окладу, окладу за військовим званням, та інформації про тарифний розряд, який був встановлений за займаними посадами та за військовим званням загиблому у період з 2020 року по день виключення зі списків військової частини, відповідач відмовив із посиланням на положення статті 14 Закону України «Про захист персональних даних».

Заявою від 28.04.2025 представник позивача звернувся на адресу Галузевого державного архіву Державної прикордонної служби України, в якій просив надати архівні відомості на ім`я ОСОБА_2 за період з 01.01.2015 по лютий 2025 року.

Листом №04.4.1/К-127/127 від 29.04.2025 «Про надання інформації» Галузевий державний архів Державної прикордонної служби України надав копії особистих карток грошового забезпечення за 2015-2019 роки та повідомив, що картки грошового забезпечення за 2020-2025 роки до установи для зберігання не передавалися.

Заявою від 13.07.2025 представник позивача звернувся до відповідача, в якій просив перерахувати грошове забезпечення капітана ОСОБА_2 за період з 29.01.2020 по 19.05.2023 включно із урахуванням прожиткового мінімуму станом на 1 січня відповідного календарного року, та виплатити різницю на користь ОСОБА_1 , дружини загиблого військовослужбовця, а також надати довідку про здійснений перерахунок та інформацію про грошове забезпечення за його складовими за період з січня 2020 року по дату виключення зі списків військової частини.

Листом № 09/К-790/719 від 15.07.2025 «Про надання інформації» відповідач відмовив здійснити відповідний перерахунок з посиланням на відсутність правових підстав для перерахунку грошового забезпечення.

Позивач вважає вказані дії відповідача протиправними, а тому звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 9 Закону України №2011-XII від 20 грудня 1991 року "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII), визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із ч. 2 ст. 9 Закону №2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч. 3 ст. 9 Закону №2011-ХІІ).

За приписами частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

В системі Держприкордонслужби України порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби), визначений наказом МВС України від 25.06.2018 № 558, яким затверджено відповідну Інструкцію (далі-Інструкція № 558).

Згідно пункту 6 розділу V Інструкції № 558 у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належні, але не отримані ним до дня смерті (загибелі) посадові оклади, оклади за військовими званнями і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер) передаються членам сім`ї померлого, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Зазначеним особам також виплачуються одноразові види грошового забезпечення та інші виплати, право на отримання яких виникло у військовослужбовця до дня його смерті (загибелі).

Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців (далі - Постанова №704).

Відповідно до пункту 10 Постанови №704, ця постанова набирає чинності з 01 березня 2018 року.

Цією Постановою №704, зокрема, затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пунктом 4 Постанови №704 в редакції, чинній на момент прийняття постанови, визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103).

Згідно з пунктом 6 Постанови №103, внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Так, до Постанови №704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови №704 викладено у новій редакції, а саме: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

Пункт 6 Постанови КМУ №103 втратив чинність у зв`язку із набранням законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року по справі №826/6453/18.

Тобто, з 29 січня 2020 року була відновлена дія пункту 4 Постанови КМУ №704 у первісній редакції, яка визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01 січня 2018 року.

Відтак, з 29 січня 2020 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18 - виникли підстави для розрахунку грошового забезпечення позивача з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач мав право на отримання грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 у відповідності до вимог статті 9 Закону №2011-ХІІ.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2022 року - 2481 гривні, Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року - 2684 гривень.

Отже, через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, виникли підстави для нарахування грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 у відповідності до вимог статті 9 Закону № 2011-ХІІ, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 року №481 (далі - Постанова №481) змінено п. 4 Постанови №704, а саме встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Суд враховує, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 року по справі №320/29450/24, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 по справі №320/29450/24, було визнано протиправним та нечинним пункт 2 Постанови КМУ від 12.05.2023 року №481 стосовно внесення змін до пункту 4 Постанови №704.

Отже, з урахуванням вимог статті 7 КАС, пункт 2 Постанови КМУ від 12.05.2023 року №481 стосовно внесення змін до пункту 4 Постанови №704 є протиправним й таким, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили.

У справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) ЄСПЛ наголосив, що в межах свободи дій держави перебуває право визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідних для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23). Тобто коли соціальна чи інша подібна виплата закріплена законом, вона має виплачуватися на основі чітких і об`єктивних критеріїв, і якщо людина очевидно підходить під ці критерії - це породжує у такої людини виправдане очікування в розумінні статті 1 Першого протоколу.

Відповідно до статті 7 КАС суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Вказана правова позиція підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.06.2022 у справі №520/2098/19.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19).

За таких обставин, позивач має право на отримання грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 29.01.2020 по 19.05.2023 включно із урахуванням прожиткового мінімуму станом на 1 січня відповідного календарного року, як дружини загиблого військовослужбовця.

Отже, з огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), щодо відмови, оформленої листом №09/К-790/719 від 15.07.2025 «Про надання інформації», перерахувати грошове забезпечення ОСОБА_2 за період з 29.01.2020 по 19.05.2023 включно із урахуванням прожиткового мінімуму станом на 1 січня відповідного календарного року, та виплатити різницю на користь ОСОБА_1 , як дружині загиблого військовослужбовця, та зобов`язання НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року включно перерахунок грошового забезпечення виплаченого на користь загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 1 січня відповідного календарного року згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, з урахуванням раніше виплачених сум, та виплатити різницю сум коштів на користь ОСОБА_1 .

Стосовно позовних вимог в частині надання довідки про здійснений перерахунок та інформації про грошове забезпечення за його складовими за період з січня 2020 року по дату виключення зі списків військової частини, суд зазначає про відсутність підстав вважати, що відповідачем при здійсненні перерахунку грошового забезпечення не буде надано вказану довідку та інформацію, а отже зазначена позовна вимога заявлена на майбутнє та є передчасною.

А тому, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат зі сплати судового збору не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо відмови, оформленої листом №09/К-790/719 від 15.07.2025 «Про надання інформації», перерахувати грошове забезпечення ОСОБА_2 за період з 29.01.2020 по 19.05.2023 включно із урахуванням прожиткового мінімуму станом на 1 січня відповідного календарного року, та виплатити різницю на користь ОСОБА_1 , як дружині загиблого військовослужбовця.

Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) здійснити з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року включно перерахунок грошового забезпечення виплаченого на користь загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 1 січня відповідного календарного року згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, з урахуванням раніше виплачених сум, та виплатити різницю сум коштів на користь ОСОБА_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Повний текст рішення виготовлено та підписано - 28.11.2025, з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко