Справа № 460/10426/25
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2025 року м. Рівне №460/10426/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Рубіна Н.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Чернюк О.О.,

відповідача: представник Семенюк М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Головного управління ДПС у Рівненській області
доОСОБА_1
про стягнення податкового боргу, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Рівненській області (далі - позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу у сумі 117329,81грн. В обґрунтування позовних вимог стверджує, що за відповідачем обліковується заборгованість зі сплати земельного податку з фізичних осіб у розмірі 117329,81грн. Дана заборгованість виникла на підставі визначених контролюючим органом та не сплаченими податковими зобов`язаннями за ППР № №1-1712 від 06.09.2022, ППР №2-1712 від 27.04.2023, ППР №5-1712-UA0045909 від 24.05.2024. Відповідачем самостійно у встановлені законом терміни сума грошового зобов`язання сплачена не була, а тому податковий орган звернувся про стягнення податкового боргу в судовому порядку. За таких обставин сторона позивача просила позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 23.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 31.07.2025 продовжено процесуальний строк відповідачу для подання відзиву.

Від відповідача 12.08.2025 надійшов зустрічний позов, в якому останній просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 1-1712 від 06.09.2022, № 2-1712 від 27.04.2023, № 5-1712-UA0045909 від 24.05.2024. За змістом вимоги обґрунтовано тим, що 03 жовтня 2022 року відбувся електронний аукціон щодо примусової реалізації (продажу) земельної ділянки із кадастровим номером :03:003:0028, за результатами якого переможцем аукціону стало Приватне підприємство «Рівне Приват-Плюс», , що підтверджується Протоколом про результати земельних торгів № LSE001-UA-121 від 03.10.2022р. Організатором земельних торгів виступав Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), який з метою виконання рішення суду у межах виконавчого провадження № 40729841 звернув стягнення на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0028, яка належала відповідачу та продав її на електронному аукціоні ПП «Рівне Приват-Плюс», яке у свою чергу заплатило на неї кошти, що підтверджується актом про проведені електронні торги від 14.06.2023. Тобто, фактично із 03 жовтня 2022 року відповідач перестав бути власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0028, а її новим власником стало ПП «Рівне Приват-Плюс». Оскільки відповідач перестала бути власником земельної ділянки із 03 жовтня 2022 року, то висновки Головного управління ДПС у Рівненській області про нарахування ОСОБА_1 земельного податку в розмірі 117074,81грн на підставі податкових повідомлень-рішень форми "Ф" №1-1712 від 06.09.2022, №2-1712 від 27.04.2023, №5-1712-UA0045909 від 24.05.2024 є незаконними, так як нормами Податкового кодексу України встановлено, що платниками земельного податку є власники земельних ділянок, однак, у період, зазначений у вказаних податкових повідомленнях-рішеннях відповідач не була власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0028. З огляду на викладене, просить суд вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.08.2025 прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги, податкових повідомлень-рішень. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі № 460/10426/25. Призначено у даній справі підготовче засідання на 08.09.2025 о 09:00год.

29.08.2025 від Головного управління ДПС у Рівненській області надійшов відзив на зустрічний позов, в якому зазначив про безпідставність вимог. Зауважив, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_1 перебувала земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:00287, що розташована за адресою АДРЕСА_1 в, загальною площею 0,414 га, цільове призначення земельної ділянки 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Право власності, згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, припинено 19.07.2024 року. Враховуючи наявну у контролюючого органу інформацію, ГУ ДПС у Рівненській області прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Ф»: 06.09.2022 року №1-1712, яким визначено податкове зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб, код платежу 18010700, за 2022 рік в сумі 20477,29 грн; 27.04.2023 року №2-1712, яким визначено податкове зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб, код платежу 18010700, за 2023 рік в сумі 47097,77 грн; 24.05.2024 року №5-1712-UA0045909, яким визначено податкове зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб, код платежу 18010700, за 2024 рік в сумі 49499,75 грн. Звернув увагу, що для проведення звірки з метою достовірного нарахування земельного податку з фізичних осіб у зв`язку з із продажем земельної ділянки, відповідно до норм пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України, ОСОБА_1 до контролюючого органу не зверталась. Таким чином, після отримання інформації про перехід права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:00287, що розташована за адресою АДРЕСА_1 в, загальною площею 0,414 га, відповідачем проведено перерахунок сум земельного податку за 2024 рік з урахуванням відчуження земельної ділянки 19.07.2024 (дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), податкове повідомлення-рішення 24.05.2024 року №5-1712-UA0045909 скасовано (відкликано) та сформовано нове податкове повідомлення-рішення за №-1716 UA0045909 від 28.08.2025, яким визначено податкове зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб, код платежу 18010700, за 2024 рік, в сумі 27184,29 грн. Водночас, ГУ ДПС у Рівненській області підготовлено проект листа ОСОБА_1 щодо перерахування земельного податку за 2024 рік та прийняття податкового повідомлення-рішення за №-1716-UA0045909 від 28.08.2025 для подальшого направлення позивачу відповідно до ст.42 Податкового кодексу України. Просить суд у задоволенні вимог зустрічного позову відмовити.

Від Головного управління ДПС у Рівненській області 29.08.2025 надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.05.2024 року №5-1712-UA0045909.

29.08.2025 від Головного управління ДПС в Рівненській області надійшло клопотання про залишення зустрічної позовної заяви в частині вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Рівненській області № 1-1712 від 06.09.2022, № 2-1712 від 27.04.2023 без розгляду.

03.09.2025 від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив. В обґрунтування своїх доводів зазначила, що згідно із витягом із Державного реєстру речових прав від 19.07.2024р. підставою для реєстрації права власності на майно стало свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) серія № 2803 виданий 19.07.2024 приватним нотаріусом Гладиш О.А. Станом на момент видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0028 вона уже належала ПП «Рівне Приват-Плюс», а тому твердження відповідача за зустрічним позовом про те, що земельна ділянка належала позивача є необґрунтованими. Крім того, після моменту продажу майна на прилюдних торгах, від позивача як боржниці, не залежить вчинення жодних дій для оформлення права власності на майно за покупцем переможцем торгів. Відповідач за зустрічним позовом стверджує, що податкове повідомлення рішення №5-1712-UA0045909 від 24.05.2024 відкликане, однак на підтвердження вказаних обставин не надає рішення про відкликання і не відмовляється від первісного позову в частині стягнення 49499,75 грн. боргу, який виник на підставі цього рішення. З огляду на наведене, просить визнати протиправними та скасувати спірні ППР.

04.09.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення на клопотання про залишення зустрічної позовної заяви в частині вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Рівненській області № 1-1712 від 06.09.2022, № 2-1712 від 27.04.2023 без розгляду.

08.09.2025 податковим органом подано клопотання про долучення додаткових доказів.

Ухвалою суду від 08.09.2025 провадження в адміністративній справі № 460/10426/25 за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.05.2024 № 5-1712-UA0045909 закрите.

Ухвалою суду від 08.09.2025 у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Рівненській області про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду в частині вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Рівненській області № 1-1712 від 06.09.2022, № 2-1712 від 27.04.2023 відмовлено. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Рівненській області № 1-1712 від 06.09.2022, № 2-1712 від 27.04.2023 залишено без руху.

Ухвалою суду від 08.09.2025, постановленою без оформлення окремого документа, підготовче засідання відкладене до 03.11.2025 до 10:00год.

16.09.2025 ОСОБА_1 подано до суду заяву про поновлення процесуального строку. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що зустрічну позовну заяву було подано 11.08.2025, тобто в межах шести місяців від дня коли вона дізналася про винесення спірних ППР. Також зауважила, що ППР № 2-1712 від 27.04.2023 надіслане рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцезнаходженням, про яке було повідомлено нею контролюючий орган. Вказаний лист повернуто 31.07.2023 з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Проте, фактично ОСОБА_1 отримала це рішення лише 29.07.2025, що підтверджується листом № 101/04/6/17-00-24-03-08 від 29 липня 2025 року; факт вручення позивачу податкового повідомлення-рішення від 27.04.2023 в липні 2023 року відсутній. ОСОБА_1 також наголосила, що з 2022 року хворіла та відчувала стійкий тривалий виражений больовий синдром. 24.04.2023 їй була проведена операція. Тобто, позивач за зустрічним позовом протягом строку, який визначено для оскарження податкового повідомлення-рішення від 06.09.2022 хворіла і не могла оскаржити його до суду, а ППР від 27.04.2023 вона не могла отримати, оскільки у травні - липні 2023 року лікувалась, а тому пропустила строк оскарження з незалежних від неї обставин. Також зауважила, що не поновлення строку на звернення до суду щодо визнання протиправним та скасування податкових повідомлень рішень №1-1712 від 06.09.2022, №2-1712 від 27.04.2023 буде мати правовим наслідком позбавлення позивача за зустрічним позовом довести неправомірність зазначених податкових повідомлень-рішень, що у свою чергу призведе до стягнення з неї земельного податку у розмірі 117329,81грн. за земельну ділянку, власником якої вона не є. Також зазначила, що стягнення податкового боргу призведе до значного погіршення її майнового стану, а тому це має важливе значення для позивача за зустрічним позовом. З огляду на викладене, просить суд визнати причини пропуску нею строку звернення до суду поважними та поновити такий строк.

30.09.2025 від Головного управління ДПС у Рівненській області надійшло клопотання про відмову від позову в частині зменшення податкової заборгованості на суму 49499,75грн та закриття провадження у справі в цій частині, оскільки станом на 30.09.2025 згідно даних інтегрованих карток платника, у зв`язку з проведенням контролюючим органом коригування нарахувань, заявлена в позовній заяві заборгованість зменшилася та на даний час складає 67830,06грн зі сплати земельного податку з фізичних осіб.

24.10.2025 до суду від податкового органу надійшли заперечення проти задоволення заяви ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку від 16.09.2025.

Ухвалою суду від 03.11.2025 визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з зустрічною позовною заявою про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Рівненській області № 1-1712 від 06.09.2022, № 2-1712 від 27.04.2023. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Рівненській області № 1-1712 від 06.09.2022; № 2-1712 від 27.04.2023 залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 03.11.2025 прийнято відмову Головного управління ДПС в Рівненській області від позову в частині стягнення податкового боргу на суму 49499,75грн в адміністративній справі № 460/10426/25. Провадження в адміністративній справі № 460/10426/25 за позовом Головного управління ДПС в Рівненській області до ОСОБА_1 в частині стягнення податкового боргу на суму 49499,75грн, закрите.

Ухвалою суду, постановленою без оформлення окремого документа, підготовче засідання відкладене до 17.11.2025 о 11:30год.

13.11.2025 позивачем долучено додаткові докази, згідно яких сума податкового боргу, що підлягає стягненню з відповідача становить 67830,06грн згідно ППР № 1-1712 від 06.09.2022, № 2-1712 від 27.04.2023 та нарахованої пені.

17.11.2025 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких вона повторно зауважила, що оскільки з 03.10.2022 перестала бути власником земельної ділянки, то стягнення з неї боргу з податку за землю, є незаконним, позаяк обов`язок зі сплати земельного податку покладається саме на власника такої земельної ділянки.

Ухвалою суду, постановленою без оформлення окремого документа, від 17.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.11.2025 о 11:00год.

24.11.2025 від Головного управління ДПС у Рівненській області надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду, постановленою без оформлення окремого документа, від 24.11.2025 задоволено клопотання позивача та відкладено розгляд справи на 01.12.2025 о 09:00год.

28.11.2025 від позивача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких позивач наводить схожі за змістом відзиву на зустрічний позов доводи та аргументи.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши доводи та аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Станом на 17.06.2025 за ОСОБА_1 обліковувалася податкова заборгованість зі сплати земельного податку з фізичних осіб за земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0028 за адресою АДРЕСА_1 у сумі 117329,81грн.

Дана заборгованість виникла на підставі визначених контролюючим органом, але не сплачених податкових зобов`язань за ППР №1-1712 від 06.09.2022, ППР №2-1712 від 27.04.2023, ППР №5-1712-UA0045909 від 24.05.2024 в добровільному порядку та нарахування пені за період з 28.11.2020 по 10.07.2023 року.

В той же час, судом встановлено, що 03 жовтня 2022 року відбувся електронний аукціон щодо примусової реалізації (продажу) земельної ділянки із кадастровим номером :03:003:0028, за результатами якого переможцем аукціону стало Приватне підприємство «Рівне Приват-Плюс», , що підтверджується Протоколом про результати земельних торгів № LSE001-UA-121 від 03.10.2022. Організатором земельних торгів виступав Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), який з метою виконання рішення суду у межах виконавчого провадження № 40729841 звернув стягнення на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0028, яка належала відповідачу та продав її на електронному аукціоні ПП «Рівне Приват-Плюс», яке у свою чергу заплатило на неї кошти, що підтверджується актом про проведені електронні торги від 14.06.2023.

Витягом з Державного реєстру речових прав № 387626342 від 19.07.2024 підтверджується, що власником земельної ділянки є ПП «Рівне Приват-Плюс».

Станом на 30.10.2025 згідно даних інтегрованих карток платника, у зв`язку з проведенням контролюючим органом коригування нарахувань, заявлена в позовній заяві заборгованість зменшилася, а тому за відповідачем обліковується податковий борг у сумі 67830,06грн згідно ППР № 1-1712 від 06.09.2022, № 2-1712 від 27.04.2023 та нарахованої пені з 28.11.2020 по 10.07. 2023.

Оскільки відповідач суму податкового боргу в добровільному порядку не сплатив, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначає Податковий кодекс України (далі ПК України).

Відповідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 129.1.1 ПКУ нарахування пені розпочинається при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Нарахування пені згідно статті 129.3. ПКУ закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань. Статтею 129.4 ПКУ визначено, що на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Заявлений податковий борг у вигляді пені відповідачем не заперечується, відтак є узгодженим та підлягає стягненню.

Пунктом 38.1 ст.38 ПКУ передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Враховуючи вимоги п.56.11 ст.56 ПК України, грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.

Згідно з п.54.5 ст.54 ПК України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності (підпункт 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України №2755-VI від 02.12.2010 (далі ПК України)).

Відповідно до пункту 57.3. статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

За правилами пункту 58.3. статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Вказані вище ППР направлені на адресу платника податків, що свідчить про виконання контролюючим органом вимог ПК України.

За правилами пункту 56.1. статті 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (пункт 56.2 статті 56 ПК України).

З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення (абзац перший пункту 56.18 статті 56 ПК України).

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно відомостей КП ДСС вище зазначені ППР відповідачем були оскаржені при зверненні з зустрічним позовом в межах адміністративної справи № 460/10426/25.

Однак, ухвалою суду від 03.11.2025 зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Рівненській області № 1-1712 від 06.09.2022; № 2-1712 від 27.04.2023 залишено без розгляду.

Таким чином, грошове зобов`язання, визначене ППР № 1-1712 від 06.09.2022; № 2-1712 від 27.04.2023 є узгодженим.

У зв`язку з несплатою платником податків сум податкових/грошових зобов`язань (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14, підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України) у строки, визначені нормами ПК України, зазначені зобов`язання набули статусу податкового боргу (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Суд зауважує, що нормами ПК України встановлено чіткий порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетом та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган для стягнення податкового боргу.

Позивачем вживались заходи щодо стягнення податкового боргу у встановленому законодавством порядку (пункт 59.1 статті 59 ПК України). Податкова вимога форми «Ф» від 10.01.2019 №1545-50 направлена відповідачу. Вказана вимога не оскаржувалася, зворотного судом не встановлено та сторонами не доведено.

Відповідно до пункту 59.5. статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

В силу норм пунктів 59.3, 59.5 статті 59, статті 60 ПК України, податкова вимога на момент розгляду справи по суті є невідкликаною (чинною), що також вбачається зі змісту інтегрованої картки платника податків.

З огляду на викладене, податковий борг, що обліковується за ОСОБА_1 підлягав би стягненню.

Проте, щодо стягнення суми заборгованості зі сплати земельного податку у розмірі 67575,06грн, варто зазначити наступне.

Положеннями пп. 269.1.1.1. пп. 269.1.1. п. 269.1. ст. 266 ПК України визначено, що платниками плати за землю є платники земельного податку - власники земельних ділянок.

Пункт 286.5 статті 286 ПК України передбачає, що нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

У разі переходу права власності на земельну ділянку або права на земельну частку (пай) від одного власника - юридичної або фізичної особи до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося його право власності на зазначену земельну ділянку починаючи з місяця, в якому він набув право власності, а новим власником.

У разі переходу права власності на земельну ділянку або права на земельну частку (пай) від одного власника - фізичної особи до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності. Якщо такий перехід відбувся після 1 липня поточного року, контролюючий орган надсилає (вручає) попередньому власнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника.

Відповідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Частинами 1, 2 статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною.

Порядок проведення електронних аукціонів визначається Міністерством юстиції України.

У пункті 1 Розділу VIII «Оформлення результатів електронних аукціонів» Порядку реалізації арештованого майна затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. № 2831/5, визначено, що після закінчення електронного аукціону (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб сайті відображаються відомості про завершення електронного аукціону. Не пізніше наступного робочого дня Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронного аукціону за лотом. До протоколу вноситься така інформація: дата і час початку та завершення електронного аукціону; реєстраційний номер лота; назва лота; стартова ціна та ціна продажу лота, цінові пропозиції учасників, особливі ставки купівлі лота учасників, якщо вони мали місце; сума сплаченого гарантійного внеску; розмір винагороди за організацію та проведення електронного аукціону, яку повинен сплатити переможець електронного аукціону, та реквізити рахунку для її сплати; відомості про переможця електронного аукціону (унікальний реєстраційний номер учасника, прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - переможця аукціону, найменування юридичної особи, якщо переможцем є юридична особа); дата, до якої переможець електронного аукціону повинен повністю сплатити ціну лота; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця), на який необхідно перерахувати кошти за придбане майно.

Пункт 1 Розділу X «Порядок розрахунків за придбане на електронному аукціоні майно та перехід права власності» Порядку реалізації арештованого майна передбачає, що на підставі копії протоколу переможець електронного аукціону протягом десяти банківських днів з дня визначення його переможцем здійснює розрахунки за придбане на електронному аукціоні майно.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17, правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто у вчиненні дій, спрямованих на виникнення в покупця зобов`язання зі сплати коштів за продане майно та передання права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.

Водночас з аналізу статей 655, 658 ЦК України, пунктів 4, 5 розділу X Порядку вбачається, що набуття майна за результатами електронних торгів, є договором купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є організатор електронних торгів, який укладає договір, та державна виконавча служба або приватний виконавець, які виконують договір у частині передання права власності на майно покупцю.

Покупцем, відповідно, є переможець електронних торгів. За наслідками торгів визначаються і покупна ціна (яка запропонована переможцем), і особа покупця (яким є переможець торгів).

Отже, моментом укладення договору купівлі-продажу, є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту його пропозиції (частина друга статті 638 ЦК України).

Протокол електронних торгів підписується організатором (пункт 2 розділу VIII Порядку) і є доказом укладення договору купівлі-продажу продавцем та переможцем торгів за ціною, визначеною у протоколі. Подальше оформлення та підписання договору купівлі-продажу як окремого документа Порядком не передбачене.

У пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц сформульовано, що процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги.

Як встановлено судом та наведено вище по тексту, з 03 жовтня 2022 року, згідно електронного аукціону щодо примусової реалізації (продажу) земельної ділянки із кадастровим номером :03:003:0028, за результатами якого переможцем аукціону стало Приватне підприємство «Рівне Приват-Плюс», відповідач не є власником земельної ділянки. Отже, починаючи з 03 жовтня 2022 року відповідач не має обов`язку сплачувати земельний податок.

В ході розгляду справи по суті судом встановлено, що податковий орган не був повідомлений про зміну власника такої земельної ділянки з 03 жовтня 2022 року. Разом з тим, про наведені обставини контролюючий орган дізнався 12.08.2025 (дата отримання зустрічного позову і долучених до нього доказів), тому мав достатньо часу до ухвалення рішення у даній справі на відкликання ППР № 1-1712 від 06.09.2022; № 2-1712 від 27.04.2023 та прийняття нового ППР за період з 01.01.2022 по 02.10.2022 (період часу, в якому відповідач був дійсним власником зазначеної земельної ділянки).

Позивач вказує, що згідно із даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку відповідача припинено 19.07.2024, тому правомірно нарахував податок на земельну ділянку за 2022-2023 роки.

Однак суд не погоджується із такими твердженнями, з огляду на таке.

Згідно із витягом із Державного реєстру речових прав від 19.07.2024 підставою для реєстрації права власності на майно стало свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) серія № 2803 виданий 19.07.2024р. приватним нотаріусом Гладиш О.А.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси мають право вчиняти такі нотаріальні дії, як право видавати свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (провадження № 12-25гс21) вказано, що «видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), є передбаченою пунктом 5 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» окремою нотаріальною дією, спрямованою на посвідчення відповідного права переможця аукціону, тобто є юридичним оформленням факту, що відбувся на підставі правочину.

За змістом глави 12 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, на відміну від дій із нотаріального посвідчення правочинів, нотаріус, який вчиняє нотаріальну дію з видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, не встановлює дійсні наміри сторін до вчинення правочину, відсутність заперечень щодо кожної з умов правочину, а перевіряє тільки факт набуття права власності на нерухоме майно конкретним набувачем і підтвердження цього права внаслідок проведення прилюдних торгів (див. близькі за змістом висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 2 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (пункти 6.21, 6.22))».

Тобто станом на 19.07.2024 момент видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0028, вона вже належала ПП «Рівне Приват-Плюс», а тому твердження позивача проте, що земельна ділянка належала відповідачу у спірному періоді, є необґрунтованими.

Варто також наголосити, що після моменту продажу майна на прилюдних торгах, від відповідача, як боржника, не залежить вчинення жодних дій щодо оформлення права власності на майно за покупцем переможцем торгів у відповідності до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Суд зауважує, що навіть у разі своєчасного повідомлення контролюючого органу про примусову реалізацію земельної ділянки на електронному аукціоні, останній керувався б виключено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а не протоколом про результати земельних торгів.

Даний факт стверджується тим, що позивач відкликав ППР від 24.05.2024 року № 5-1712-UA0045909 та прийняв нове податкове повідомлення-рішення від 28.08.2025 № -1716-UA0045909 про сплату відповідачем земельного податку за 2024 рік у сумі 27184,29грн за період з 01.01.2024 по 19.07.2024.

У даному випадку суд наголошує, що згідно положень Кодексу адміністративного судочинства України, одним з принципів адміністративного судочинства, є принцип пропорційності.

Прийняття рішень, вчинення дій повинно здійснюватися пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення (дії), є критерієм, який випливає з принципу пропорційності (адекватності). Дотримання принципу пропорційності особливо важливе при прийнятті рішень або вжитті заходів, які матимуть вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб.

Принцип пропорційності зокрема передбачає, що: здійснення повноважень, як правило, не повинно спричиняти будь-яких негативних наслідків, що не відповідали б цілям, які заплановано досягти; якщо рішення або дія можуть обмежити права, свободи чи інтереси осіб, то такі обмеження повинні бути виправдані необхідністю досягнення більш важливих цілей; несприятливі наслідки для прав, свобод та інтересів особи внаслідок рішення чи дії суб`єкта владних повноважень, повинні бути значно меншими від тієї шкоди, яка могла б настати за відсутності такого рішення чи дії; для досягнення суспільно-корисних цілей необхідно обирати найменш "шкідливі" засоби.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від от 6 лютого 2001 року (заява № 41205/98) по справі "Tammer v. Estonia" підкреслив, що "в межах своєї наглядової юрисдикції Суд повинен розглянути оскаржуване втручання у світлі всієї справи… Зокрема, Суд має визначити, чи було втручання у цій справі "пропорційним правомірній меті" та чи були підстави, наведені державними органами влади на виправдання даного втручання, "відповідними й достатніми".

Таким чином, принцип пропорційності має на меті досягнення балансу між публічним інтересом та індивідуальним інтересом особи, а також між цілями та засобами їх досягнення.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі Khristov v. Ukraine (заява № 24465/04) наголошував на необхідності підтримання "справедливої рівноваги" між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе "особистий і надмірний тягар" (рішення у справі Brumarescu v. Romania).

Суд зауважує, що покладення на відповідача, як на фізичну особу пенсійного віку (61 рік) обов`язку щодо сплати заборгованості у сумі 67575,06грн, суперечитиме принципу пропорційності, оскільки порушуватиме необхідний баланс між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення (стягнення податкової заборгованості).

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Рівненській області, з урахуванням принципу пропорційності, підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача податкового боргу зі сплати пені з земельного податку у сумі 255грн.

Приписами п. 87.11 ст.87 ПК України визначено, що контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення податкового боргу платника податку фізичної особи.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач, як суб`єкт владних повноважень, всупереч вимогам статті 77 КАС України, не довів у повному обсязі ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, натомість відповідач свою позицію частково підтвердив належними та допустимими доказами, тому позов належить до часткового задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат між сторонами відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 до бюджету податковий борг в сумі 255грн земельного податку з фізичних осіб (18010700) - на рахунок UA017523, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), , одержувач: ГУК у Рівн.обл/Костопіль м.тг/18010700, МФО 899998.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12, м. Рівне, Рівненська обл., 33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Повний текст рішення складений 01 грудня 2025 року

Суддя Т.О. Комшелюк