Справа № 676/7736/25
Суддя: Вдовичинський А. В.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №676/7736/25
Номер провадження 2-а/676/180/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 скасування постанови , -

встановив:

представник ОСОБА_1 адвокат Томашевська О.А. 10.10.2025 року звернулась з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови. В обгрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що позивач, шляхом отримання сповіщення у електронний застосунок «Дія» від відділу ДВС у м. Кам`янці-Подільському, дізнався про відкриття виконавчого провадження від 24.09.2025 р., під час примусового виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення, винесеної ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що стосовно нього ІНФОРМАЦІЯ_3 була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення. Позивачу не було відомо до сповіщення про відкриття виконавчого провадження. 12.06.2025 р. помічником начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 було складено протокол №1125 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (неявка за отриманою повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Позивача з даним протоколом було ознайомлено та відповідно, ним було проставлено підпис про ознайомлення. Розгляд спарви про адміністративне правопорушення мав відбутись о 14.00 год. 23 червня 2025 року. Будучи впевненим у тому, що він не вчиняв зазначеного адміністративного правопорушення, позивач, через представника - адвоката Томашевську О.А., подав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Зазначене клопотання не було прийнято до уваги, постанова була винесена без участі ОСОБА_1 , з такою постановою його жодним чином ознайомлено не було, постанова не направлялась позивачу ні шляхом поштового зв`язку, ні шляхом направлення на електронну адресу, так як і не було повідомлено про винесення постанови засобами телефонного зв`язку. Представник вважає, що винесена ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 постанова №1125 по справі про адміністративне правопорушення від 23.06.2025 р. відносно ОСОБА_1 є протиправною та підлягає скасуванню оскільки: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходиться на військовому обліку та має військово-обліковий документ, зареєстрований в реєстрі Оберіг за номером НОМЕР_1 , він має підставу для отримання відстрочки за п.11.ч.1ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та користується правом на відстрочку станом на момент подання позову, він пройшов ВЛК 07.01.2025 р.; до протоколу про адміністративне правопорушення, не долучено первинних документів обліку, які б підтверджували необхідність виклику повісткою позивача, та документів, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку - копію повістки, поштових документів (докази вручення повістки та того що Відповідачем було забезпечено можливість оповіщення), а також інших доказів, зокрема відомостей щодо здійснення перевірки функціонування системи військового обліку громадян України в органах державної влади, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях з приводу відсутності у таких інформації щодо позивача, як такого, що не перебуває на військовому обліку у відповідному ТЦК та не виконує правила військового обліку; у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відкритої стосовно ОСОБА_1 відсутні докази того, що на конверті із повісткою був наявний контактний номер телефону Позивача, що у свою чергу, унеможливлює стверджувати про належне/не належне виконання обов`язку листоноші інформувати адресата про надходження повістки засобами телефонного зв`язку; разом з цим, в матеріалах справи відсутня копія повідомлення ф. 22 із проставленням позначки «Повістка ТЦК», відмітки про причину невручення, та зазначенням на зворотному боці відправлення дати вкладання повідомлення ф.22а до абонентської поштової скриньки; відтак, в матеріалах справи відсутні докази щодо здійснення спроб вручення повістки Позивачу шляхом телефонного дзвінку на його мобільний номер або шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» ф.22а, де додатково проставляється позначка «Повістка ТЦК», а тому, наявні підстави вважати, що Позивач не був обізнаний про надходження на його адресу рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК»; просить суд врахувати, що суттєвий розмір штрафу (17 000 грн, який до того ж був подвоєний через недбалість ІНФОРМАЦІЯ_3 - відсутність оповіщення про винесену постанову) покладає на відповідача вимогу належним чином пересвідчитись у сповіщенні особи про необхідність прибути за викликом, адже підставою для накладення адміністративного стягнення може бути визнана виключно умисна поведінка направлена на ухилення від обов`язку прибути по повістці. Представник позивача просить суд поновити строк на подачу позовної заяви; визнати протиправною та скасувати постанову №1125 про притягнення позивача постановою від 23.06.2025 р. до адміністративної відповідальності за ч.З ст. 210- 1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення; стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 605, 60 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 8 000 грн. В суді представник позивача позов підтримав, просить його задовольнити. Суду представник позивача пояснив, що нею особисто було подано 23.06.2025 р. до ІНФОРМАЦІЯ_4 клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення яке було проігноровано про що її не було повідомлено та натомість винесено оскаржувану постанову.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі на підставі наявних в справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , 07.01.2025 р. пройшов ВЛК. 10.03.2025 р. йому було надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період оскільки в нього дружина інвалід 2 групи, на строк до 09.05.2025 р., що підтверджується копією довідки тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

Постановою № 1126 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 23.06.2025 р.(а.с.12), винесеною т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 було притягнуто ОСОБА_1 до адмінстравтивної відповідальності за ч.3 ст. 210-1КупАП у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Відповідно до змісту вказаної постанови: «12 червня 2025 року о 14 год. 30 хв. з`ясовано, що 19.02.2025р. на ім`я ОСОБА_1 за наявною в Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» адресою його проживання: АДРЕСА_1 , засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням повідомленням про вручення поштового відправлення, № 852 було відправлено повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_4 01.03.2025р. о 09:00 годині. До ІНФОРМАЦІЯ_4 повернулося рекомендоване поштове відправлення, як не вручене. Відповідно до довідки про причину повернення Ф20, причина повернення: адресат відсутній за вказано адресою. Відповідно до пункту 2 частини 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024р. №560, а також відповідно до Додатку 11 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12 2022р. №1487, V разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, належним підтвердженням оповіщення про виклик до Р(М)ТЦК та СП є: 1) день отримання поштового ві травлення; 2) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення; 3) день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи. Отже, за приписами чинного законодавства повістка про явку до ІНФОРМАЦІЯ_4 вважається врученою. В той же час, ОСОБА_1 за отриманою повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився та порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме статтю 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», статтю 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 р. № 560. Враховуючи, що гр. ОСОБА_1 не з`явився за повісткою № 2534453 від 19.02.2025 р. до ІНФОРМАЦІЯ_6 , гр. ОСОБА_1 порушив вимогист.22 Закону України «Про мобілізаційні підготовку та мобілізацію», що вчинено в особливий період чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1КУпАП.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП визначено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписами частини 3 статті 210-1 КУпАП встановлено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Абз.11 п.9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 154 від 23.02.2022 р. встановлено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. (ст. 235 КУпАП).

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На виконання вимог ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом норм ч. 1 та 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки оскаржувану постанову представник позивача отримав у відділі ДВС у м.Кам`янці-Подільському Кам`янець-Подільського району тільки 02.10.2025 р., а тому її клопотання про поновлення строк на подачу позовної заяви про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає до задоволення.

Представником відповідача не надано суду відзив на позов та жодних доказів в обгрунтування заперечень на позов, не надано копію протоколу про адміністративне правопорушення складеного на позивача.

Обґрунтовуючи протиправність притягнення до адміністративної відповідальності, представник позивача вказав, що повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачу не вручалась, а отже він не був обізнаний про обов`язок прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 01.03.2025 р.

Процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560.

Відповідно до п. 28 Порядку № 560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Згідно з пп. 2 п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: ) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

В оскаржуваній постанові відсутнє посилання на докази на підставі яких її винесено, відсутнє посилання на протокол про адміністративне правопорушення. Відсутні також посилання на докази і в наданій суду представником позивача копії протоколу № 1125 про адміністративне правопорушення від 12.06.2025 р., складеного помічником начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 лейтенанта юстиції ОСОБА_2 відносно позивача за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. В зазначеному протоколі є підпис ОСОБА_1 про його отримання та містяться відомості про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення 23.06.2025 р. о 14.00 год. Як встановлено судом 23.06.2025 р. представником позивача було подано до відповідача клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, доказів, підтверджуючих розгляд зазначеного клопотання, представником відповідача суду не надано. Натомість 23.06.2025 р. т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 винесено оскаржувану постанову.

В той же час суд враховує, що відповідачем не доведено факту ухилення позивача від прибуття за викликом по повістці, в діях ОСОБА_1 відсутня вина у порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку і мобілізацію, зокрема і Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що виключає можливість притягнення до відповідальності за ч.З ст.210-1 КУпАП оскільки представником відповідача не доведено факт належного повідомлення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , не надано суду жодних доказів щодо направлення повістки про виклик позивача, доказів підтверджуючих повернення поштового відправлення без вручення. За вказаних обставин, на переконання суду, не доведена так як відсутня вина позивача (умисел (ст.10 КУпАП) або необережність(ст.11 КУпАП) як складова адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Крім цього суд враховує, що ч.3 ст. 210-1 КУпАП є бланкетною нормою. В той же час в оскаржуваній постанові не конкретизовано які саме положення ст. 22 закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізація» порушив позивач адже зазначена стаття містить шість частин, не конкретизовано також які саме положення ст.1 закону України «Про військовий облік і військову службу» порушив позивач адже вказана стаття складається з 12 частин. Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою КМУ від 16.05.2024 р. № 560, на яке також міститься посилання в оскаржуваній постанові складається з пунктів.

При цьому суд враховує, що в копії оскаржуваної постанови отриманої представником позивача у відділ ДВС відсутній підпис позивача про отримання копії оскаржуваної постанови.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, а також те, що правомірність прийнятого рішення відповідачем не доведено, суд доходить висновку про задоволення позову, визнання протиправною і скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4).

Водночас за змістом частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6).

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7).

Згідно матеріалів справи позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 17/06 від 17.06.2025р., додаткову угоду № 1 від 08.10.2025 р. та копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 1 від 08.10.2025 р. на суму 8000,00 грн.

Представником відповідача клопотань про зменшення витрат на правничу допомогу суду не подавалося, а тому вимоги позивача в цій частині також підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 72, 73, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, ст.ст. 210-1, 235, 245, 247, 251, 256, 268, 279 КУпАП,

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Постанову № 1125 від 23 червня 2025 року винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 підполковником ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 - 1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 гривень скасувати, а провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_7 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605,60 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. та 8000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено учасниками судового розгляду в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення виготовлено 01 грудня 2025 р.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Вдовичинський А.В.