Справа № 520/15980/25
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 р.Справа № 520/15980/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2025, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., повний текст складено 21.10.25 по справі № 520/15980/25

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить: визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме, за період стаціонарного лікування: з 29.07.2022 по 30.08.2022; зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме, за період стаціонарного лікування: 29.07.2022 по 30.08.2022.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 відкрито провадження в адміністративній справі №520/15980/25.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про заміну відповідача на правонаступника - задоволено. Замінено відповідача у справі №520/15980/25 - Військову частину на його правонаступника - Військову частину НОМЕР_1 .

Представником Військової частини НОМЕР_1 надано до суду заяву про закриття провадження у справі на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС України, оскільки на виконання Постанови №168, ОСОБА_1 нараховано та виплачено додаткову винагороду у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме, за період стаціонарного лікування: з 29.07.2022 по 30.08.2022, що підтверджується довідкою про виплачене основне, додаткове грошове забезпечення та допомоги за липень-серпень 2022 року, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 від 12.10.2025 №1656/13587.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2025 заяву представника Військової частини НОМЕР_1 про закриття провадження у справі задоволено. Закрито провадження у справі №520/15980/25.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2025 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано п.8 ч.1 ст.238 КАС України. Згідно з цією нормою, провадження може бути закрите лише у разі, якщо оскаржувані порушення були усунені суб`єктом владних повноважень, і при цьому повне відновлення прав позивача можливе без визнання бездіяльності протиправною. Вказує, що у даному випадку позивач не визнає факт повного відновлення порушеного права, оскільки відсутнє офіційне рішення відповідача про нарахування та виплату відповідної винагороди, а також не проведено перерахунок у повному обсязі. Стверджує, що докази, на які посилається суд, не підтверджують фактичне усунення бездіяльності. Довідка, надана відповідачем, не містить чіткого зазначення сум, дат та правової підстави виплати саме додаткової винагороди відповідно до Постанови №168. Крім того, банківська виписка не може розглядатись як підтвердження виплати конкретного виду грошового забезпечення без відповідного наказу командира Військової частини НОМЕР_1 як первинний доказ. Зауважує, що суд першої інстанції вийшов за межі заявлених вимог і фактично оцінив докази по суті спору, що є неприпустимим на стадії вирішення питання про закриття провадження. Відсутність судового рішення про протиправність дій відповідача унеможливлює подальший захист порушеного права, у тому числі для отримання компенсації або уточнення розміру належних сум.

Військова частина НОМЕР_1 подала до суду відзив на апеляційну скаргу позивача, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2025 без змін. Зазначає, що на виконання Постанови №168, позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду, у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме, за період стаціонарного лікування: з 29.07.2022 по 30.08.2022. Звертає увагу, що на підтвердження нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, відповідачем надано до Харківського окружного адміністративного суду довідку про виплачене основне, додаткове грошове забезпечення та допомоги за липень-серпень 2022 року, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 від 12.10.2025 №1656/13587. Крім того, факт виплати позивачу додаткової винагороди, у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, за період стаціонарного лікування: з 29.07.2022 по 30.08.2022, підтверджується випискою по картці/рахунку, який належить позивачу та виданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 26.05.2025 та яку було долучено до позовної заяви. Наголошує, що Військовою частиною НОМЕР_2 нараховано та виплачено позивачу додаткову винагороду, у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме, за період стаціонарного лікування: з 29.07.2022 по 30.08.2022, а тому в діях Військової частини НОМЕР_2 відсутні ознаки бездіяльності.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст.229 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем виправлено оскаржуване порушення, відсутні ознаки бездіяльності, тому наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті.

При цьому, реалізація особою права на звернення до суду із позовом чи заявою (клопотанням) повинна здійснюватись з дотримання встановленого законодавством процесуального порядку, зокрема, з дотриманням вимог КАС України.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Аналіз наведеної правової норми дає підстави для висновку, що в разі встановлення під час розгляду справи, що відповідач суб`єкт владних повноважень виправив порушення, які оскаржує позивач, суд має вирішити питання щодо можливості закриття провадження у справі. Визначальною умовою для цього є повне відновлення законних прав (інтересів) позивача внаслідок такого виправлення.

Тобто, закриття провадження у справі із зазначеної підстави можливе за сукупності певних фактів, а саме: по-перше, оскаржувані порушення мають бути виправлені самостійно суб`єктом владних повноважень і, по-друге, повинні бути підстави стверджувати, що внаслідок самостійного виправлення суб`єктом владних повноважень допущених порушень відбулося повне відновлення законних прав та інтересів позивача.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2025 у справі №990/364/24.

Обґрунтовуючи підстави для закриття провадження у справі за п.8 ч.1 ст.238 КАС України, відповідач зазначає, що на виконання Постанови №168 позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду, у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме, за період стаціонарного лікування: з 29.07.2022 по 30.08.2022, що підтверджується довідкою про виплачене основне, додаткове грошове забезпечення та допомоги за липень-серпень 2022 року, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 від 12.10.2025 №1656/13587.

Також відповідач зауважує, що факт виплати позивачу додаткової винагороди, у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, за період стаціонарного лікування: з 29.07.2022 по 30.08.2022, підтверджується випискою по картці/рахунку за період з 01.06.2022 по 26.05.2025, який належить позивачу та виданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 26.05.2025 та яку було долучено позивачем до позовної заяви.

Отже, відповідач вважає, що додаткова винагорода, у розмірі, збільшеному до 100000 гривень, за період стаціонарного лікування з 29.07.2022 по 30.08.2022 виплачена позивачу в повному обсязі згідно виписки по картці/рахунку за період з 01.06.2022 по 26.05.2025 та довідки від 12.10.2025 №1656/13587, тому відсутні ознаки бездіяльності з боку відповідача.

Натомість, позивач не визнає факту повного відновлення порушеного права та вказує на відсутність наказу відповідача про нарахування та виплату відповідної винагороди, а також не проведення перерахунку у повному обсязі.

Позивач звертає увагу, що не нарахування та не отримання грошової винагороди за поранення підтверджується довідкою з АТ КБ «ПриватБанк» з інформацією про рух коштів на рахунку НОМЕР_3 з 01.06.2022 по 31.12.2022 та довідкою Приватбанку з інформацією про рух коштів з 01.01.2023 по 26.05.2025, де на рахунок надходила тільки заробітна плата.

При цьому, позивач зауважує, що надана відповідачем довідка Військової частини НОМЕР_1 від 12.10.2025 №1656/13587 про виплачене основне, додаткове грошове забезпечення та допомоги за липень-серпень 2022 року не містить чіткого зазначення сум, дат та правової підстави виплати саме додаткової винагороди відповідно до Постанови №168.

Тобто, позивач та відповідач по-різному трактують докази по справі, а саме: довідку з АТ КБ «ПриватБанк» з інформацією про рух коштів на рахунку НОМЕР_3 з 01.06.2022 по 31.12.2022; довідку Приватбанку з інформацією про рух коштів з 01.01.2023 по 26.05.2025; довідку Військової частини НОМЕР_1 від 12.10.2025 №1656/13587 про виплачене основне, додаткове грошове забезпечення та допомоги за липень-серпень 2022 року.

Таким чином, як на момент подання позовної заяви, так і на момент подання відповідачем заяви про закриття провадження, між сторонами існує спір щодо нарахування позивачу додаткової винагороди, у розмірі, збільшеному до 100000 гривень, за період стаціонарного лікування з 29.07.2022 по 30.08.2022, оскільки позивач не визнає факту виплати грошової винагороди, а відповідач вказує про повне відновлення законних прав (інтересів) позивача.

Разом з тим, посилання відповідача на повне відновлення законних прав (інтересів) позивача, як на підставу для закриття провадження у справі за п.8 ч.1 ст.238 КАС України, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки після виплати позивачу грошового забезпечення за період з 01.06.2022 по 26.05.2025 згідно виписки по картці/рахунку від 26.05.2025 та подання позовної заяви, відповідачем не вчинено жодних активних дій щодо виправлення оскаржуваних позивачем порушень в розумінні п.8 ч.1 ст.238 КАС України.

Суд першої інстанції не надав належної правової кваліфікації спірним правовідносинам через призму визначених підстав позову, внаслідок чого висновок суду першої інстанції про виправлення в повному обсязі допущених відповідачем порушень, в розумінні п.8 ч.1 ст.238 КАС України, є помилковим.

Колегія суддів зазначає, що у даному випадку спір щодо не нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме, за період стаціонарного лікування: з 29.07.2022 по 30.08.2022, повинен бути вирішений по суті, тому норма пункту 8 ч.1 ст.238 КАС України не підлягає застосуванню.

Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково закрито провадження у справі №520/15980/25 на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС України.

За цим, доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції вийшов за межі заявлених вимог і фактично оцінив докази по суті спору, що є неприпустимим на стадії вирішення питання про закриття провадження, приймаються колегією суддів в якості належних.

Інші доводи і заперечення сторін, з урахуванням наведеного, на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції, при прийнятті ухвали про закриття провадження у справі, дійшов помилкових висновків та порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду.

Згідно з ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2025 по справі № 520/15980/25 скасувати.

Справу № 520/15980/25 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий І.М. Ральченко