Справа № 340/1966/24
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 340/1966/24

адміністративне провадження № К/990/23422/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі Суд):

судді- доповідача - Бевзенка В.М.,

суддів: Чиркіна С. М., Шарапи В. М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 (у складі судді Пасічника Ю.П.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.05.2025 (у складі колегії суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В., Юрко І.В.) у справі № 340/1966/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Кіровоградській області), в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо обмеження з 01.03.2024 року розміру пенсії на суму підвищення пенсії, установленого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі - постанова № 185);

- зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснити з 01.03.2024 року нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення пенсії в сумі 1500 грн установленого постановою № 185 без обмеження максимальним розміром в десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою позивача з діями відповідача щодо застосування з 01.03.2024 обмеження розміру збільшення перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 постанови № 185 розміром 1500 гривень.

Короткий зміст рішень судів І та ІІ інстанцій

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.05.2024, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.05.2025 у справі №340/1966/24, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимоги суд першої інстанції, з позицією якого погодився й суд апеляційної інстанції, за встановлених у цій справі обставин вважав, що індексація пенсії позивача з 01.03.2023 проведена відповідачем у межах чинного законодавства. Також суди врахували, що підвищення відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" (далі - постанова № 168) не може перевищувати 1500 гривень. Оскільки розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії позивача, передбаченого пунктами 1-7 постанови № 168, не може перевищувати 1500 гривень (пункт 2 постанови № 168) суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача без обмеження 1500 гривень.

II. РУХ СПРАВИ

02 червня 2025 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.05.2025 у справі № 340/1966/24.

Суд ухвалою від 13.06.2025 відкрив касаційне провадження у цій справі. Окрім того, вказаною ухвалою запропонував відповідачеві подати відзив на касаційну скаргу та витребував з суду першої інстанції справу № 340/1966/24.

Підставою для відкриття касаційного провадження у справі є оскарження судових рішень, які визначено частиною 1 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з посиланням у касаційній скарзі на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

18 червня 2025 року до Суду від відповідача надійшов відзив на касаційну скаргу позивача.

20 серпня 2025 року до Суду надійшла адміністративна справа № 340/1966/24.

III. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу

02 червня 2025 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій скаржник просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.05.2025 у справі № 340/1966/24, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Позивач у касаційній скарзі посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних рішень у цій справі.

В касаційній скарзі позивач звертає увагу та наголошує, що у цій справі ним поданий позов, що стосується перерахунку його пенсії в зв`язку проведенням індексації в 2024 році відповідно до постанови № 185. Проте суди попередніх інстанцій не звернули уваги на заявлені позивачем позовні вимоги та підстави позову та як наслідок розглянули цю справу про перерахунку пенсії в зв`язку проведенням індексації в 2023 році відповідно до постанови № 168.

Скаржник зазначає, що його позовні вимоги про перерахунку пенсії в зв`язку проведенням індексації в 2023 році відповідно до постанови № 168, розглянуті Кіровоградським окружним адміністративним судом, який за наслідками такого розгляду постановив рішення від 14.06.2023 у справі № 340/2740/23, яким позовні вимоги задоволено.

Позивач акцентує увагу на тому, що суть позовних вимог у цій справі полягає, на його думку, у протиправних діях відповідача щодо обмеження (з 01.03.2024, а не з 01.03.2023 як помилково вважали суди попередніх інстанцій) розміру його пенсії на суму підвищення пенсії, установленою постановою № 185 та зобов`язанні відповідача нарахувати йому підвищення до пенсії у сумі 1500 грн відповідно до постанови № 185 без обмеження максимальним розміром в десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Також скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій не врахували правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №522/3093/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 10.10.2019 у справі №522/22798/17, від 30.10.2020 у справі №522/16881/17, від 17.05.2021 у справі №343/870/17.

Позиція інших учасників справи

Відповідачем поданий відзив на касаційну скаргу позивача, в якому просить відмовити у задоволені касаційної скарги, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі залишити без змін.

ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

06 березня 2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснювати виплату пенсії з 01.03.2024 без обмеження максимальним розміром з урахуванням суми індексації 1500 грн відповідно до постанови № 185.

Листом від 20.05.2024 року відповідач повідомив позивача про те, що управлінням застосовано обмеження розміру пенсії максимальним розміром при проведенні індексації пенсії з 01.03.2024 року згідно постанови № 185 з підстав, що розмір пенсії на момент проведення індексації перевищував максимальний розмір пенсії, обмежений десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 року у справі № 340/2740/23 (набрало законної сили 14.07.2023 року) визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , проіндексованої пенсії за вислугу років з 01.03.2022 та 01.03.2023 з обмеженням її максимальним розміром. Зобов`язано ГУ ПФУ Кіровоградській області здійснити з 01.03.2022 нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням індексації, установленої згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум. Зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснити з 01.03.2023 нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням індексації, установленої згідно із постановою № 168, без обмеження її максимальний розміром, з урахуванням виплачених сум.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо обмеження з 01.03.2024 року розміру пенсії на суму підвищення пенсії, установленого постановою №185, позивач звернувся до суду з цим позовом.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Під час розгляду касаційної скарги колегія суддів враховує приписи частин першої та другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відповідно до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, Верховний Суд зазначає наступне.

Згідно із положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційне провадження у справі, що розглядається, відкрито з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Водночас, зі змісту касаційної скарги вбачається, що скаржник посилається на порушення судами норм процесуального права, зокрема, статей 73-77 КАС України.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають, а викладені у касаційній скарзі мотиви скаржника щодо порушення судами норм процесуального права є прийнятні, з огляду на таке.

На переконання Верховного Суду судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи не враховано приписи статті 9 КАС України.

Закріплений у частині другій статті 9 КАС України принцип диспозитивності передбачає, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Отже, обсяг позовних вимог та їх формулювання належить виключно позивачу.

За правилами частини третьої статті 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Повноваження адміністративних судів перевіряти законність прийняття рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних можуть бути реалізовані лише в межах заявлених позовних вимог.

З позовної заяви ОСОБА_1 встановлено, що позовними вимогами позивача є:

- визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо обмеження з 01.03.2024 розміру пенсії на суму підвищення пенсії, установленого постановою № 185;

- зобов`язання ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснити з 01.03.2024 року нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення пенсії в сумі 1500 грн установленого постановою № 185 без обмеження максимальним розміром в десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.

В той час як зі змісту оскаржуваних судових рішень встановлено, що судами вирішено позовні вимоги, які не були заявлені позивачем як предмет спору. Зокрема, суди установили фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, застосувавши положення іншого нормативно-правового акту, який не регулює питання нарахування та виплати з 01.03.2024 ОСОБА_1 підвищення пенсії в сумі 1500 грн, установленого постановою № 185. Натомість суди попередніх інстанцій до позовних вимог про визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо обмеження з 01.03.2024 розміру пенсії на суму підвищення пенсії, установленого постановою № 185 застосували постанову № 168, яка врегульовує питання нарахування та виплати з 01.03.2023 підвищення пенсії в сумі 1500 гривень.

Викладене дає підстави для висновку про недотримання судами першої та апеляційної інстанцій принципу диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що Судом надано відповідь на всі доводи касаційної скарги, які можуть вплинути на правильність розгляду цієї справи на стадії касаційного оскарження. та не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені у касаційні скарзі, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Відповідно до частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або; 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

Оскільки судами першої та апеляційної інстанцій на підставі належних та допустимих доказів не було з`ясовано належним чином обставини справи, в той час як їх встановлення впливає на правильність вирішення спору, Верховний Суд дійшов висновку, що рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно взяти до уваги викладене в цій постанові і встановити обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення.

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки суд касаційної інстанції не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 242, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.05.2025 у справі № 340/1966/24 скасувати.

Справу № 340/1966/24 направити на новий розгляд до суду першої інстанції - Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя - доповідач В. М. Бевзенко

Судді С. М. Чиркін

В. М. Шарапа