Справа № 520/8759/25
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Садова М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 р. Справа № 520/8759/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/8759/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області), в якому просила суд:

- визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини щомісячного довічного грошового утримання, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», у зв`язку з порушенням строків виплати заборгованості щомісячного довічного грошового утримання, яка була нарахована у вересні 2020 року у розмірі 570283,83 грн. та виплачена 18.10.2024;

- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за період з 19.02.2020 по 18.10.2024 компенсацію втрати частини щомісячного довічного грошового утримання у зв`язку з порушенням строків виплати заборгованості щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, нарахованої у вересні 2020 року та виплаченої 18.10.2024 у розмірі 570283,83 грн. на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року у справі №520/8116/20.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 позов задоволено.

Визнано протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини щомісячного довічного грошового утримання, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», у зв`язку з порушенням строків виплати заборгованості щомісячного довічного грошового утримання, яка була нарахована у вересні 2020 року у розмірі 570283,83 грн. та виплачена 18.10.2024.

Зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за період з 19.02.2020 по 18.10.2024 компенсацію втрати частини щомісячного довічного грошового утримання у зв`язку з порушенням строків виплати заборгованості щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, нарахованої у вересні 2020 року та виплаченої 18.10.2024 у розмірі 570283,83 грн на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 у справі №520/8116/20.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 968,96 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 по справі №520/8759/25 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області з 17.09.2016 та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно Закону України Про судоустрій і статус суддів. На виконання Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 у справі №520/8116/20 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області здійснено перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 19.02.2020 до 20.09.2020 у сумі 570283,83 грн. Виплата коштів, нарахованих на виконання Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 по справі № 520/8116/20, здійснена в жовтні 2024 року. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 по справі №520/8116/20 не містить зобов`язань щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Оскільки проведення розрахунку компенсації втрати частини доходів не було предметом судового розгляду по справі № 520/8116/20, а тому вчинення таких дій виходить за межі зобов`язань, покладених судовим рішенням. Вказує, що шкода, завдана органами Пенсійного фонду України, компенсується за рахунок державного бюджету, а відповідне рішення суду виконується органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, тому належним відповідачем у цій справі є Держава, яка бере участь у справі через відповідні органи державної влади. Такими органами у цій справі є відповідний орган Казначейської служби, який здійснює списання коштів з державного бюджету, та орган, дії якого призвели до завдання позивачу шкоди.

Позивачка не скористалась правом надання відзиву на апеляційну скаргу.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивачка перебуває на обліку у головному управлінні в Харківській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 у справі №520/8116/20 визнано протиправним та скасовано Рішення відділу з питань перерахунків пенсій №19 управління застосування Пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29.05.2020 року №6 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання на підставі Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 17 березня 2020 р. №01-33/194/2020, виданої Апеляційним судом Харківської області та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 , перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання, виходячи із розміру суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, на підставі Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 17 березня 2020 р. №01-33/194/2020, виданої Апеляційним судом Харківської області, без обмеження граничним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2020 апеляційну скаргу головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 року по справі № 520/8116/2020 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій та рішення протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії повернуто скаржнику.

На виконання Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 у справі №520/8116/20 головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснено перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 19.02.2020 до 20.09.2020 у сумі 570283,83 грн., яка була виплачена позивачці 18.10.2024.

На звернення позивачки листом головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 10.04.2025 №10344-10179/Ш-04/8-2000/25 повідомило, що підстави для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відсутні.

Вважаючи вказані дії пенсійного органу протиправними, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що неесвоєчасне нарахування належних сум та остаточний розрахунок з позивачкою відбулися з вини відповідача, тому позивачка має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050-III).

Відповідно до статті 1 Закону №2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Закону №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).

Тобто, ст.2 Закону №2050-III прямо передбачає, що під доходами, на які поширюються правила щодо компенсації втрат, у цьому Законі слід розуміти, зокрема й щомісячне довічне грошове утримання.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-III компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.

Своєю чергою, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку та підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Статтею 3 Закону №2050-III передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Зміст наведених норм права свідчить про те, що їх дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати нарахованих доходів у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (ст.4 Закону №2050-ІІІ).

Відповідно до статті 6 Закону №2050-III компенсацію виплачують за рахунок:

- власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян;

- коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету;

- коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

З метою реалізації Закону №2050-III Кабінет Міністрів України постановою від 21 лютого 2001 року №159 затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).

Пункти 1, 2 Порядку №159 подібні за змістом положенням Закону №2050-ІІІ та конкретизують підстави та механізм виплати компенсації.

Згідно з абзацом 1 пункту 4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

При цьому, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких основних умов: нарахування належних доходів (зокрема, щомісячного довічного грошового утримання); порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; доходи не повинні носити разового характеру (щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці).

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у статті 3 Закону №2050 та в пункті 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Отже, основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі індексації грошового забезпечення та невірно обрахованого розміру складових грошового забезпечення). Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

При цьому зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені.

Судовим розглядом встановлено, що 18.10.2024 головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області позивачці сплачено нараховане щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці за період з 19.02.2020 до 20.09.2020 у сумі 570283,83 грн.

Верховний Суд у постановах, зокрема від 19.05.2022 у справі №200/3859/21, від 24.01.2023 у справі №200/10176/19-а дійшов висновку про те, що основними умовами для виплати суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів та виплата нарахованих доходів. При цьому, виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Оскільки такий обов`язок відповідачем при виплаті позивачці належних сум перерахованого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не дотримано, право останньої на виплату компенсації порушено.

Враховуючи, що несвоєчасне нарахування належних сум та остаточний розрахунок з позивачкою відбулися з вини відповідача, позивачка має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про визнання протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини щомісячного довічного грошового утримання, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», у зв`язку з порушенням строків виплати заборгованості щомісячного довічного грошового утримання, яка була нарахована у вересні 2020 року у розмірі 570283,83 грн. та виплачена 18.10.2024 та зобов`язання головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за період з 19.02.2020 по 18.10.2024 компенсацію втрати частини щомісячного довічного грошового утримання у зв`язку з порушенням строків виплати заборгованості щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, нарахованої у вересні 2020 року та виплаченої 18.10.2024 у розмірі 570283,83 грн на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року у справі №520/8116/20.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 по справі № 520/8759/25 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий З.Г. Подобайло