Справа № 420/25239/25
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/25239/25

Категорія: 106000000Головуючий у суді І інстанції: Бутенко А. В. час і місце ухвалення: письмове провадження, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаСеменюка Г.В.
суддів: Федусика А.Г.
Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Черненка Владислава Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року про залишення без розгляду позову адвоката Черненка Владислава Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и В:

У липні 2025 року адвокат Черненко В. В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з позовом до Військової частини НОМЕР_1 в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 14.06.2017 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення («базового місяця») січень 2008 року;

- стягнути індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 14.06.2017 у сумі 55291,39 грн розраховану із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення («базового місяця») січень 2008 року, з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 (далі Порядок №44);

- визнати протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 14.06.2017, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2011 року № 159 (далі Порядок №159);

- зобов`язати нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 14.06.2017, відповідно до Порядку №159.

В обґрунтування позовних вимог адвокат указував, що його довіритель у період з 24.06.2014 до 14.06.2017 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . За указаний період проходження військової служби відповідач неповно нараховував та виплачував ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення. При цьому, при розрахунку та виплаті індексації за відповідний період, Військова частина НОМЕР_1 застосувала січень 2016 року в якості місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення («базового місяця»), що не відповідає вимогам Законів України «Про індексацію грошових доходів населення», «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року позовну заяву адвоката Черненка В. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишено без розгляду на підставі вимог пункту 3 частини 1 статті 240 КАС України (у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав).

Мотивуючи дану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що існує рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.12.2021 у справі № 420/19969/21, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 14.06.2017 включно.

Водночас, суд указав, що, звертаючись з новим позовом у цій справі № 420/25239/25 ОСОБА_1 просить стягнути з Військової частини НОМЕР_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 14.06.2017 у сумі 55291,39 грн розраховану із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення («базового місяця») січень 2008 року, з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку №44.

Разом з цим, із змісту позовної заяви вбачається, що підстави позову у справі №420/25239/25 позивач пов`язує із невиплатою Військовою частиною НОМЕР_1 у період з 24.06.2014 до 14.06.2017 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 14.06.2017.

В той час як підставою звернення позивача до суду з адміністративним позовом у справі №420/19969/21 було те, що у період з 01.12.2015 до 14.06.2017 Військовою частиною НОМЕР_1 не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення.

Таким чином, суд першої інстанції вважав, що у цій справі №420/25239/25 та у справі №420/19969/21 співпадають сторони, предмет і підстави позовів, а тому наявні підстави для залишення позову без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції про залишення позову без розгляду, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права, адвокат Черненко В. В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.

Також адвокат просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат, за результатом розгляду його апеляції.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, адвокат, з посиланням на усталену практику Верховного Суду, указує, що аналіз предмету та підстав позову у цій справі №420/25239/25 та у справі № 420/19969/21 свідчить про відсутність тотожності спорів.

Так, адвокат пояснює, що у справі № 420/19969/21 предметом дослідження було саме відновлення порушеного права позивача на нарахування та виплати індексації грошового забезпечення. При цьому, суд, під час розгляду справи №420/19969/21, не досліджував питання механізму розрахунку індексації грошового забезпечення, так як розрахунок індексації відповідачем не здійснювався і відповідно базовий місяць ним не визначався. Понад те, у рішенні Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/19969/21 вказується на передчасність позовних вимог щодо визначення «базового місяця».

Разом з тим, у даній справі №420/25239/25 предметом спору є саме застосований відповідачем базовий місяць під час обчислення індексації грошового забезпечення, проведений на виконання рішення суду.

Також адвокат зазначає, що судом у справі №420/19969/21 не здійснювалася перевірка правильності нарахованих суб`єктом владних повноважень позивачу сум індексації грошового забезпечення, що також свідчить про відмінність обставин указаних справ.

Відповідач, скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, вважає її необґрунтованою та безпідставною, а тому просить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України, справу судом апеляційної інстанції розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки відсутні клопотання від усіх учасників справи про її розгляд за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанцій установлено, що згідно даних КП «Діловодство спеціалізованого суду» в провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/19969/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення з 01.12.2015 до 14.06.2017 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення «базового місяця» січень 2008 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.12.2021 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Вiйськової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.12.2015 до 14.06.2017 включно.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 14.06.2017 включно.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

При цьому, у даному рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 31.12.2021 суд указав на передчасність позовних вимог щодо визначення «базового місяця» та не розглядав позов у контексті правильності розрахунку суми індексації за період з 01.12.2015 до 14.06.2017 включно.

Як вже було указано вище, суд першої інстанції вважав, що, спір у межах даної справи №420/25239/25 є тотожним спору у справі №420/19969/21, за результатом розгляду якого ухвалено рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.12.2021.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним шляхом.

Пунктом 3 частини першої статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Тобто, залишення позову без розгляду у цьому разі можливе за умови, що у провадженні цього або іншого суду наявний тотожний спір, в якому збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Так, з матеріалів справи установлено, що позивач вже звертався з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Вiйськової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати iндексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 до 14.06.2017 включно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 14.06.2017 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення («базового місяця») січень 2008 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.12.2021 у справі №420/19969/21 даний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Суд визнав протиправною бездіяльність Вiйськової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.12.2015 до 14.06.2017 включно та зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 14.06.2017 включно. В іншій частині позовних вимог суд відмовив.

У справі №420/19969/21 судом було вирішено питання про право позивача на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 14.06.2017.

Повертаючись до обставин цієї справи №420/25239/25 необхідно зазначити, що предметом позову є вимоги позивача щодо стягнення індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 14.06.2017 із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в сумі 55291,39 грн.

Вказане не було предметом правової оцінки судом у справі №420/19969/21. Зокрема, судом у наведеній справі не здійснювалася перевірка правильності нарахованих відповідачем позивачу сум індексації грошового забезпечення із визначенням місяця, у якому відбулося підвищення розміру грошового доходу позивача.

Водночас, згідно з пунктом 13 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року, спори з питань індексації грошових доходів підлягають розгляду в судовому порядку.

Відтак питання обчислення суми індексації грошових доходів громадян може бути предметом судового контролю, а позовні вимоги щодо правильності їх обчислення можуть бути заявлені окремим позовом.

При цьому, моментом виникнення спірних правовідносин буде ймовірне порушення прав позивача після виплати позивачем індексації грошового забезпечення, з розміром якого останній не погоджується.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про те, що вимоги позивача про стягнення індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 14.06.2017 у сумі 55291,39 грн розраховану із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення («базового місяця») січень 2008 року, з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку №44 вже були предметом розгляду у справі № 420/19969/21 та їх вирішено по суті, що виключає наявність підстав для залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 240 КАС України.

Указані правові висновки суду апеляційної інстанції побудовані на висновках Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладених у постанові від 30.04.2025 по справі № 520/12606/24.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окрім того, за висновками суду першої інстанції та встановлених ним обставин справи, останній мав застосувати вимоги пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України, яка передбачає, що суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а не вимоги пункту 3 частини першої статті 240 КАС України.

До того ж, суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду, не надав правову оцінку позовним вимогам ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 14.06.2017, відповідно до Порядку №159.

Отже, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права при вирішенні позовних вимог у даній справі №420/25239/25, що призвело до постановлення незаконної ухвали про залишення позову без розгляду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

За правилами пунктів 1, 4 частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких умов, наявні підстави для скасування ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду та направлення справи за позовом адвоката Черненка В. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії до суду першої інстанції для продовження розгляду.

З приводу заявленої адвокатом Черненко В. В. в апеляційній скарзі вимоги щодо розподілу судових витрат, слід зазначити таке.

Розподіл судових витрат регулюються статтею 139 КАС України.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 указаної статті при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, виходячи з вимог процитованої норми, розподіл судових витрат здійснюється під час вирішення позову по суті.

Ураховуючи, що суд апеляційної інстанції не вирішує вимоги позову у даній справі, підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 250, 311, 320, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Черненка Владислава Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року про залишення позову без розгляду скасувати, а справу за позовом адвоката Черненка Владислава Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Г.В. Семенюк
Судді А.Г. Федусик О.І. Шляхтицький