Справа № 346/3135/25
Суддя: Коваленко Д. С.
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/3135/25
Провадження № 2-а/346/112/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі: головуючого судді Коваленка Д.С., секретар судового засідання Гжибовський А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні зали судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Коломийського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області та Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправним і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, а також закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із позовом до ОСОБА_3 , Коломийського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області та Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, яким просив визнати протиправною і скасувати постанову серії ЕНА № 4968429 від 13 червня 2025 року, якою накладено штраф в розмірі 20400 гривень, а також закрити провадження у справі.

У призначений день та час судового засідання, для розгляду справи по суті, сторони не з`явились, але були повідомлені належним чином. Позивач просив розглянути справу без його участі, відповідач причини неявки суду не повідомив.

Згідно із вимогами частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом - КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, а також в силу положень частини четвертої статті 229 КАС України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Позиції учасників справи.

Позиція позивача. На підставі постанови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.02.2025 року у справі № 346/4842/24 він дійсно був позбавлений права керування транспортними засобами на строк один рік, однак у день події він не керував транспортним засобом BMW 3181, як вказано у постанові, керував його знайомий ОСОБА_4 про що він одразу заявляв поліцейським. Однак поліцейський - відповідач - ОСОБА_3 проігнорував пояснення позивача, не відібрав пояснень у ОСОБА_4 і категорично відмовився ознайомити позивача із доказами керування саме ним цим транспортним засобом 13.06.2025. Також вказував і на те, що в оскаржуваній постанові відсутні посилання на технічний засіб, яким могли бути здійснені відеозаписи або фотографії керування транспортним засобом саме ним.

Позиція відповідача Коломийський РВП ГУНП в Івано-Франківській області. Вказував, що належним відповідачем, як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, щодо правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції, тобто ГУНП в Івано-Франківській області, оскільки Коломийський РВП не є юридичною особою, а входить до структури Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області та не може бути відповідачем у цій справі.

Позиція відповідача ОСОБА_3 . Відзив на позов не подавав, як і будь-яких заяви чи клопотань.

Позиція відповідача ГУНП в Івано-Франківській області. Зі слів особи, водієм автомобіля марки НОМЕР_1 являється саме ОСОБА_2 . Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення було заслухано пояснення позивача. Обставини, які встановлені на місця вчинення адміністративного правопорушення в повній мірі з`ясовані поліцейським. Також зазначають, що відеозапис як доказ фактично відсутній та не може бути долучений до матеріалів справи.

Оцінка суду щодо фактів.

13 червня 2025 року, ОСОБА_3 , під час несення служби, тобто під час безпосереднього виконання своїх службових обов`язків, склав постанову серії ЕНА № 4968429 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , якою наклав на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень за керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом (а.с. 15-16 - копія постанови).

Але вважаючи постанову незаконною, ОСОБА_2 , оскаржив вказану постанову до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області (а.с.1-10).

Оцінка суду правовідносин учасників спору.

Отже, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем (ГУНП в Івано-Франківській області) виникли публічні правовідносини, в межах яких виник спір, у якому позивач не погодився із рішенням суб`єкта владних повноважень в особі інспектора поліції, про його притягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом.

Оцінка суду щодо права.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами другою і третьою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положення частини 1 статті 284 та частини 1 статті 283 КУпАП передбачають, що постанова у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення виноситься органом (посадовою особою) тільки після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

А в силу положень частини 1 статті 280 цього ж кодексу, при розгляді такої справи орган (посадова особа), у першу чергу, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення.

При цьому встановлення такої обставини, з огляду на зміст статей 251 та 252 КУпАП, здійснюється тільки на підставі оцінки органом (посадовою особою) доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, але керуючись законом і правосвідомістю.

А тут суд враховує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено статтею 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

І, з урахуванням правової природи такого акту як постанова у справі про адміністративне правопорушення, що описана у статтях 283-284 КУпАП, ні орган (чи посадова особа), що розглядали справу про адміністративне правопорушення), ні суд не можуть розглядати і приймати постанову у справі про адміністративне правопорушення, саму по собі, як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки в силу вже вказаних вище положень статті 251 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення до доказів у такій справі не відноситься, а є актом правозастосовчої діяльності.

Разом з цим суд враховує, що в силу положень частини 2 статті 77 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Таким чином у цій справі, в якій позивач оскаржує постанову відповідача про притягнення його до адміністративної відповідальності, докази правомірності свого рішення повинен надати суду саме відповідач. І, зокрема докази того, що позивачем дійсно було вчинено те адміністративне правопорушення, за яке на нього було накладено адміністративне стягнення постановою, яку оскаржує позивач.

Але тут суд констатує, що відповідач надав суду відеозапис з місця події з якого вбачається зупинений транспортний засіб разом з транспортним засобом працівників поліції. Поліція заявила, що оскільки ОСОБА_2 керував транспортним засобом будучи позбавлений права керування ним, судом буде винесена постанова. ОСОБА_2 одразу повідомив працівників поліції, що він не керував транспортним засобом, а сидів збоку, керувала інша людина, яка стояла поруч із ним. Також ОСОБА_2 просив надати працівників поліції відеозапис з якого буде вбачатись, що він дійсно керував транспортним засобом, однак працівник поліції відео не надав йому. Після чого працівник поліції склав постанову та оголосив її та запитався чи ОСОБА_2 буде одержувати копію чи надавати пояснення щодо події. Однак ОСОБА_2 знову заперечив та вказав, що він не керував транспортним засобом, а з ним їхав водій, який керував транспортним засобом і знаходився поруч із ним. При цьому працівник поліції встановив особу, яка стояла поряд з ОСОБА_2 та наявність у нього права керування, але будь-яких інших дій стосовно нього не вчинив і пояснення не отримував (а.с.43).

Разом з цим відповідачем не надано суду будь-яких інших доказів вчинення позивачем діяння, зазначених у постанові ЕНА № 4968429, у вигляді керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом (а.с.1-63).

Оцінка суду щодо позовних вимог.

Отже, оскільки відповідачем не надано суду доказів наявності в діянні позивача 13 червня 2025 року складу правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП, суд погоджується із вимогами позову про необхідність скасування постанови (серії ЕНА № 4968429) від 13.06.2025 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 гривень.

Разом з цим визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності. З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Водночас, позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 17 вересня 2020 року у справі №742/2298/17, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Розглядаючи справу, суд виходить з того, що належним відповідачем в даній категорії справ повинен бути суб`єкт владних повноважень, а саме орган, який таке стягнення застосував (виніс постанову).

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 742/2298/17 від 17 вересня 2020 року, згідно з яким, належним відповідачем у справах про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення є орган, який таке стягнення застосував, а не конкретна посадова особа вказаного органу.

Тож оскільки позивач звернувся до ОСОБА_3 та Коломийського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області, але належним відповідачем є саме суб`єкт владних повноважень, яким є Головне управління Національної поліції України в Івано-Франківській області, то у задоволенні позову до ОСОБА_3 , як до посадової особи яка склала протокол та Коломийського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області - слід відмовити.

Разом з цим позов Тарасенка Василя Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправною і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі підлягає задоволенню.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.

Отже, керуючись положеннями статей 1,2,7,9,12,14-1,23,33,122,217,222,245-252,254-256,268,276-280,283,284,287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, положеннями статей 2,4,6,12,32,72-90,241-243,255,257-263,286,292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов Тарасенка Василя Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Коломийського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області та Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправною і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі задовольнити частково.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення (серії ЕНА № 4968429, від 13 червня 2025 року), якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, що передбачена частиною 4 статтею 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 гривень, а також про закриття провадження, за якими відповідачами є ОСОБА_3 та Коломийський районний відділ поліції Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Позов Тарасенка Василя Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення і закриття провадження у справі - задовольнити повністю. Визнати протиправною та скасувати постанову (серії ЕНА № 4968429 від 13 червня 2025 року) у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, що передбачена частиною 4 статтею 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 гривень, а провадження у справі - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів, з дня отримання судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Повний текст виготовлено 01.12.2025

Суддя: Коваленко Д. С.