Справа № 608/2641/25
Суддя: Коломієць Н. З.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року Справа № 608/2641/25

Номер провадження2-а/608/220/2025

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 21701 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 27 травня 2025 року та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 21701 від 27 травня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 27 травня 2025 року та закриття провадження у справі.

В позові вказав, що постановою №21701 від 27 травня 2025 року про адміністративне правопорушення, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , його, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у сумі 17 000 гривень.

Дана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення. передбачене ч.2 ст. 210 КУпАП. В протоколі було зазначено, що розгляд справи відбудеться 27 травня 2024 року об 11 годині.

27.05.2024об 11 год 00 хв ОСОБА_1 прибув на розгляд справи про адміністративне правопорушення до ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте черговий повідомив, що розгляду сьогодні не буде у зв`язку з терміновими справами начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_3 , а про результати розгляду його повідомлять письмово, надіславши листом копію постанови. У зв`язку з цим позивач поїхав додому та очікував на отримання копії постанови засобами поштового зв`язку «Укрпошти».

Копію постанови ОСОБА_1 не отримував, про існування вказаної постанови позивач дізнався у вересні 2025 року тоді, коли йому зателефонувала фахівець Борщівського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районні та повідомила, що на виконанні у відділі з 05.09.2025 перебуває постанова №21701 від 27 травня 2025 року за ч. 3 ст. 210 КУпАП, видана ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Адвокаткою Рубаняк Т. Р. 19 вересня 2025 року було надіслано адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою отримання інформації щодо вищезазначеної постанови.

У відповідь на адвокатський запит №4/5323 від 26.09.2025, ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено, що 19.05.2024 на громадянина ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП, в його присутності, що засвідчується особистим підписом; про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлено належним чином, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення; копія постанови про адміністративне правопорушення №21701 від 27.05.2025 надсилалася простим листом засобами поштового зв`язку «Укрпошта» .

Окрім того до відповіді на адвокатський запит, ІНФОРМАЦІЯ_2 було додано належним чином завірені паперові копії протоколу на 3 арк., постанови на 1 арк. та супровідний лист №4/4265 від 29.07.2025 на 1 арк.

З отриманих матеріалів справи представник позивача встановила, що протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП складено на позивача 19.05.2024, у супровідному листі №4/4265 від 29.07.2025 зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслано постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №21701 від 27.05.2025 по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП на ОСОБА_1 для примусового виконання, а надана копія свідчить про те, що постанови №21701 від 27.05.2024 була винесена 27 травня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_4 .

Через вищенаведені розбіжності у матеріалах справи та повідомлену інформацію, державним виконавцем під час телефонної розмови з позивачем, адвокаткою Рубаняк Т. Р. було подано адвокатський запит до Борщівського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі з метою з`ясування інформації щодо отримання Борщівським відділом ДВС Чортківського району у Тернопільській області постанови №21701 від 27.05.2025, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 та яку саме постанову було надіслано на виконання.

Згідно відповіді, на виконанні у Борщівському відділі державної виконавчої служби у Чортківському районні з 05.09.2025 перебуває постанова №21701 від 27 травня 2025 року, видана ІНФОРМАЦІЯ_4 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Оскаржувану постанову №21701 від 27.05.2025 представник позивача отримала 29 жовтня 2025 року звернувшись з адвокатським запитом безпосередньо до Борщівського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Виходячи з наведеного та як вбачається з матеріалів справи, протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП було складено 19.05.2024, а постанова по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.210 КУпАП винесена 27.05.2025.

Таким чином, сторона позивача вважає оскаржувану постанову неправомірною через розбіжності даних в ній.

Позивач просить поновити строк звернення до суду з даним позовом, оскільки лише у жовтні 2025 року він отримав постанову після відкриття виконавчого провадження, постанову у справі про адміністративне правопорушення №21701 від 27.05.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП визнати протиправною та скасувати; закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України, за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Представником відповідача Тимофій В. П. було подано відзив на позов, згідно з яким вважає, що постанова відносно ОСОБА_1 є законною, останній вчинив адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП, а розбіжності в даних, що зазначені в постанові не є суттєвими. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача адвокат Рубаняк Т. Р. в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її та позивача участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить задоволити

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. .

Оскільки, всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до вимог ч.4 ст. 229 КАС України.

Розгляд справи проводиться за правилами письмового провадження, що передбачено ч.9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши позовну заяву, відзив на позов та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволенню з таких мотивів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення. Таким чином, аналіз ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом того, що особою вчинено певне діяння, яке може бути кваліфіковано як адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ст. ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 19 травня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 210 КУпАП, згідно якого ОСОБА_1 , 1972 року народження, житель с. Садки Чортківського району Тернопільської області був доставлений у Відділ в зв`язку з відсутністю при собі 19 травня 2024 року о 17 год 30 хв військово-облікового документу, чим порушив правила військового обліку. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 210 КУпАП.

В протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 27 травня 2024 року об 11 годині.

Позивач стверджує, що 27.05.2024об 11 год 00 хв він прибув на розгляд справи про адміністративне правопорушення до ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте черговий повідомив, що розгляду сьогодні не буде у зв`язку з терміновими справами начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_3 , а про результати розгляду його повідомлять письмово, надіславши листом копію постанови. У зв`язку з цим позивач поїхав додому та очікував на отримання копії постанови засобами поштового зв`язку «Укрпошти».

Копію постанови ОСОБА_1 не отримував, про існування вказаної постанови позивач дізнався у вересні 2025 року тоді, коли йому зателефонувала фахівець Борщівського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районні та повідомила, що на виконанні з 05.09.2025 перебуває постанова №21701 від 27 травня 2025 року за ч. 3 ст. 210 КУпАП, видана ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП.

На адвокатський запит в ІНФОРМАЦІЯ_5 від 19.09.2025 позивач отримав копію постанови №21701 від 27 травня 2024 року.

Відповідно до змісту даної постанови, громадянин ОСОБА_1 , 1972 року народження, житель с. Садки Чортківського району Тернопільської області був доставлений у ІНФОРМАЦІЯ_6 в зв`язку з відсутністю при собі військово-облікового документу. Підполковником ОСОБА_5 19.05.2024 року о 17 год 30 хв під час уточнення військово-облікових даних громадянина ОСОБА_1 виявлено адміністративне правопорушення, а саме останній не мав при собі військово-обліковий документ, чим порушив правила військового обліку. Громадянин ОСОБА_1 був зобов`язаний мати при собі військово-обліковий документ в зв`язку з веденням в Україні з 24.02.2022 військового стану, проте не мав.

Згідно Постанови КМУ від 30.12.2022 №1487 про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних призовників (військовозобов`язані) повинні: перебувати на військовому обліку за місцем проживання у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих комітетах сільських, селищах та міських рад; прибути за викликом РТЦК та СП до призовних дільниць для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-медичних документів, проходження медичного огляду та призову на військову службу.

Неявкою до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних ОСОБА_1 порушив Правила військового обліку, затверджені Постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487.

Відповідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» вказане порушення вчинене в особливий період.

З цієї постанови вбачається, що винесена вона 27 травня 2024 року. Разом з тим, з її змісту вбачається, що правопорушення виявлено 18 червня 2024 року, тобто майже через місяць після винесення постанови.

Частина 2 статті 210 КУпАП вказана в протоколі про адміністративне правопорушення також не узгоджується із частиною статті 210 КУпАП вказаної в постанові частина 3 статті 210 КУпАП.

Представником позивача було зроблено запит щодо того, на підставі чого відкрито виконавче провадження відносно ОСОБА_1 в Борщівському відділі ДВС .

Згідно відповіді Борщівського відділу ДВС №48154/28-6-14 від 21.10.2025 на виконанні з 05.09.2025 перебуває постанова №21701 від 27 травня 2025 року за ч. 3 ст. 210 КУпАП, видана ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Зі змісту постанови №21701 від 27.05.2025, яка перебуває на виконанні у Борщівському відділі ДВС вбачається, що 19.05.2024 о 17 год 30 хв начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_5 виявлено адміністративне правопорушення, а саме на виконання Указу Президента України від 06 травня 2024 року №271/24 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», керуючись ЗУ «Про оборону України, «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу», уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_2 о 10год 00 хв 18.06.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) під час перевірки документів громадянина ОСОБА_1 , встановлено відсутність при собі військово-облікового документу.

Відповідно до п.6 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника ТЦК та СП.

Непред`явленням власного військово-облікового документу на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 порушив вимоги ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

З досліджених судом постанов № 21701 та даних вказаних в них, суд дійшов висновку про наявність двох різних постанов про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що суперечить принципу non bis in idem («ніхто не може бути покараний двічі за вчинення одного злочину»).

Принцип non bis in idem закріплений у ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: «Нікого не може бути вдруге притягнуто до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави». Однак унаслідок автономного тлумачення терміна «кримінальний» у практиці ЄСПЛ заборона повторного притягнення до суду або покарання поширилася також на інші види проваджень і юридичної відповідальності, що існують в різних країнах, зокрема адміністративну.

Визначальними для правильного розуміння позиції ЄСПЛ щодо принципу non bis in idem є дві справи. Так, у справі «Сергій Золотухін проти Росії» Велика палата ЄСПЛ зробила висновок, що, по-перше, для відповіді на питання про те, чи були правопорушення, за які заявника було притягнуто до відповідальності, одними й тими самими (idem), вирішальне значення має не правова кваліфікація за національним правом, а відповідні факти, а по-друге, дія ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції поширюється не тільки на право не бути покараним двічі, але й на право не піддаватися двічі переслідуванню та не притягатися двічі до суду.

Про існування постанови № 21701 ОСОБА_1 дізнався 29 жовтня 2025 року після адвокатського запиту у Борщівський відділ ДВС, що стверджується трекінгом «Укрпошти».

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Отже, суд вважає, що в позивача були поважні причини, з яких він пропустив строк оскарження постанови.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року) вбачається, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.» Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ і на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (Справа Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02).

Згідно приписів ст. 61, ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За загальним правилом ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма - ч. 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права по своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений ст. 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку, якщо рішення суб`єкта владних повноважень буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки, в протилежному випадку на особу, котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводити свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Суд також враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд не має підстав для висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 210, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 122, 161, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови № 21701 від 27 травня 2025 року.

Позов ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) про скасування постанови № 21701 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 27 травня 2025 року та закриття провадження у справ, задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 27 травня 2025 року № 21701 про накладення адміністративного стягнення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_4 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, а провадження по справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного судучерез Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Згідно з оригіналом

Суддя: /підпис/

Рішення набрало законної сили «____» ______________року.

Оригінал рішення зберігається в матеріалах справи № 608/2641/25, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано «_____»_______________року

Секретар: