Справа № 285/5802/25
Суддя: Михайловська А. В.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/5802/25

провадження у справі № 2-а/0285/116/25

01 грудня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судового засідання Валінкевич І.І.,

сторони у справі:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Головне управління Національної поліції в Житомирській області, представник Яремчук Олександр Володимирович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання постанови протиправною та її скасування, -

встановив:

20.10.2025 позивач подав до суду адміністративний позов, в якому просив скасувати постанову серії ЕНА № 5914566 від 11.10.2025 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмір 3400 грн 00 коп по справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції Гапончуком Б.О.

В обґрунтування позову зазначив, що оспорюваною постановою інспектора Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області сержанта поліції Гапончука Б.О. серії ЕНА № 5914566 від 11.10.2025 його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, за порушення Правил дорожнього руху (надалі - ПДР), зокрема за те, що він керуючи транспортним засобом не мав посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом. З постановою не згоден, оскільки відповідно до вимог підпункту 1-1 пункту 1 Постанови КМ України від 03.03.2022 № 184 передбачено, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії С, С1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії В. Він же має посвідчення подія на право керування транспортними засобами категорії В, яке надав інспектору поліції. Крім того, інспектором поліції була порушена процедура розгляду адміністративного матеріалу, у зв`язку з чим вважає дії інспектора поліції протиправними, тому подав до суду даний позов.

24.10.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, роз`яснено сторонам право про вчинення відповідних процесуальних дій.

31.10.2025 представник відповідача подав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що постанова винесена уповноваженою особою з дотриманням вимог чинного законодавства, зокрема, вимог підпункту 3 пункту 1 Постанови КМ України від 25.03.2022 № 360, яким й передбачено, що право на керування транспортними засобами категорій C, C1 надається особам, які мають посвідчення водія категорії B і навички керування транспортними засобами відповідної категорії більше трьох років протягом останнього часу, пройшли перепідготовку з практичного керування транспортними засобами за встановленими програмами та склали практичний іспит на право керування транспортними засобами категорій C, C1. До відзиву долучив відеоматеріал події.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, які просив задовольнити, з підстав викладених у змісті позовної заявою.

Представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся, у змісті відзиву на позовну заяву просив справу розглядати у відсутності представника відповідача.

З`ясувавши обставини, на учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд прийшов до наступного.

Встановлено, що інспектором Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції Гапончуком Б.О. винесено постанову серії ЕНА № 5914566 від 11.10.2025, згідно якої до позивача ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн 00 коп.

Зі змісту постанови та матеріалів справи слідує, що 11.10.2025 о 15 год 46 хв ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом САЗ 3503, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Центральній в с. Суховоля Звягельського району не мав посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом, а також у транспортного засобу були відсутні бризкозахисні фартухи, чим порушив вимоги п. 2.1. ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ч. 126 КУпАП.

Згідно п. 2.1. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічний правовий висновок щодо обов`язку доказування в адміністративному процесі викладено в постанові Верховного Суду від 14 березня 2018 року (справа № 760/2846/17).

Відповідно до вимог підпункту 1-1 пункту 1 Постанови КМ України від 03.03.2022 № 184 у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії С, С1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії В.

Водночас, згідно підпункту 3 пункту 1 Постанови КМ України від 25.03.2022 № 360 право на керування транспортними засобами категорій C, C1 надається особам, які мають посвідчення водія категорії B і навички керування транспортними засобами відповідної категорії більше трьох років протягом останнього часу, пройшли перепідготовку з практичного керування транспортними засобами за встановленими програмами та склали практичний іспит на право керування транспортними засобами категорій C, C1.

Встановлено, що позивачу ОСОБА_1 видане посвідчення подія строком дії з 14.09.2024 по 24.11.2025, з правом керування транспортними засобами категорії А, В,С.

При цьому, транспортний засіб САЗ 3503, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач у час та місці, зазначених у постанові, яка оскаржується, відноситься до категорії С1, зокрема автомобілів масою від 3500 кг до 7500 кг, призначені для перевезення вантажів.

За загальноприйнятим правовим суд має керуватися нормою право, яка має вищу юридичну силу та/або прийнята пізніше у часі.

У даному випадку, норма права, а саме: Постанови КМ України від 25.03.2022 № 360, на яку посилається представник відповідача у відзиві на позовну заяву, прийнята пізніше ніж Постанова КМ України від 03.03.2022 № 184, на яку посилається позивач у позовній заяві.

За вказаних обставин до правовідносин, які виникли у даній справі, слід застосовувати норму права, яка прийнята пізніше у часі, зокрема, Постанову КМ України від 25.03.2022 № 360.

Водночас, доказів, які б вказували на те,що позивачем були дотримані вимоги пункту 2.1 ПДР у час та місці згідно змісту постанови, яка оскаржується, суду не надало.

Відтак, судом не встановлено тієї обставини, що позивач мав право на керування транспортними засобами категорій C1, оскільки за вимогами підпункту 3 пункту 1 Постанови КМ України від 25.03.2022 № 360 таке право надається особам, які мають посвідчення водія категорії B і навички керування транспортними засобами відповідної категорії більше трьох років протягом останнього часу, пройшли перепідготовку з практичного керування транспортними засобами за встановленими програмами та склали практичний іспит на право керування транспортними засобами категорій C, C1.

Таким чином, не знаходять свого підтвердження та обставина, на яку вказує позивач у змісті позовної, зокрема, що він не порушував пункт 2.1. ПДР.

З огляду на вище наведене, суд оцінює доводи позивача критично та розцінює їх як спробу створення штучних умов для спростування факту порушення ним ПДР з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Так, встановлені судом обставини справи не викликають сумнівів, що 11.10.2025 о 15 год 46 хв ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом САЗ 3503, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Центральній в с. Суховоля Звягельського району не мав посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1. ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ч. 126 КУпАП.

Під час надання оцінки зібраним у справі доказам, судом встановлено, що стягнення посадовою особою відповідача застосовано без порушень, у межах санкції статті, передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факти наявності адміністративних правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність судом не встановлено. Факт вчинення позивачем порушення вимог п. 2.1. ПДР підтверджується наявними у матеріалах доказами, зокрема, відеозаписом долученим до відзиву на позовну заяву, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Щодо розподілу судових витрат.

Оскільки заявлені вимоги позивача задоволенню не підлягають, сплачений ним судовий збір у справі не підлягає стягненню з відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 246, 250, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання постанови протиправною та її скасування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Найменування учасників у справі:

позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ),

відповідач Головне управління Національної поліції в Житомирській області ( місцезнаходження - вул. Старий Бульвар, 5/37 м. Житомир, Код ).

Дата складення повного рішення 01.12.2025.

Суддя А.В.Михайловська