Справа № 607/16087/25
Суддя: Ломакін В. Є.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2025 Справа №607/16087/25 Провадження №2-а/607/652/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Ломакіна В.Є.,

при секретарі с/з Музиці А.Б.,

за участю представника позивача Свірського Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Свірський Тарас Володимирович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови № 1057 від 22.07.2025 у справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Свірський Т.В., звернувся в суд із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , просить скасувати постанову №1057 від 22.07.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП. Позивач зазначив, що повістку про виклик у ТЦК він не отримував, а тому вважає, що не порушував правил військового обліку за що його притягнуто до адміністративної відповідальності. Звертає увагу, що він вчасно уточнив свої військово облікові дані та має відстрочку від мобілізації, що свідчить про відсутність умислу не з`являтись за викликом ТЦК та СП. Також зазначив, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам Закону України «Про адміністративну процедуру», зокрема в постанові не зазначено найменування та місцезнаходження адміністративного органу, який є суб`єктом розгляду скарги та вид суду, до якого особа може подати позов; постанова не вмотивована в повній мірі, в ній не викладено зміст документів та відомості, що враховані під час розгляду справи; відсутні посилання на докази або інші матеріали справи, а також не зазначена детальна правова оцінка виявлених обставин, що на думку позивача вказує на незаконність винесеної постанови.

Ухвалою від 05.08.2025 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 25.08.2025 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 15.09.2025.

01.09.2025 надійшло клопотання представника відповідача про заміну відповідача у справі, із ІНФОРМАЦІЯ_1 на ІНФОРМАЦІЯ_3 . В обґрунтування клопотання вказує, що предметом вказаного позову є оскарження постанови про накладення адміністративного штрафу винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 . Враховуючи правовий висновок Верховного суду, незважаючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не має статусу юридичної особи та є відокремленим підрозділом, він є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України та є належним відповідачем у цьому спорі, пов`язаному зі скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, яка прийнята начальником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Крім того, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 07.10.2025, відповідно до ч.3 ст.48 КАС України, до участі в справі залучено співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 .

12.11.2025 від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Стверджує, що оскаржена постанова є законною та обґрунтованою, матеріалами справи доведено, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП, а саме: 19.07.2025 ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , як такий, що перебуває у розшуку Тернопільського РУ поліції ГУ НП в Тернопільській області ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» за скоєння ним правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП через те, що у вказані терміни не прибув по повістці згенерованій в системі АІТС «Оберіг» та надісланої через Укрпошту. А також, ОСОБА_1 поважної причини неявки в ТЦК та СП, де перебуває на обліку, не повідомив. Цього ж дня посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП та 22.07.2025 відбувся розгляд справи за результатами якого винесено постанову якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився із невідомої суду на те причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача адвокат Свірський Т.В. в судовому засіданні доводи позовної заяви підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, згідно відзиву на адміністративний позов просив справу слухати у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №957 від 19.07.2025, 19.07.2025 громадянин ОСОБА_1 близько 10 год. 00 хв. прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 що за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із тим, що у додатку Резерв+ при його оновленні було помічено повідомлення про порушення правил військового обліку. Під час звіряння військо-облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також, його було повідомлено про те, що він перебуває в розшуку згідно бази даних розшуку Тернопільського РУ поліції ГУ НП в Тернопільській області ІТТС «Інформаційний портал Національної поліції України» за скоєння ним правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП через те, що у вказані терміни не прибув по повістці №4084784, з датою прибуття 06.07.2025 о 14:00 згенерованій в системі АІТС «Оберіг» та надісланої через Укрпошту. А також, ОСОБА_1 поважної причини в ТЦК та СП, де перебуває на обліку, вчасно не повідомив. Зважаючи на це, звернення щодо нього було передано до відповідного відділення поліції та його дані внесено в базу розшуку Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області. Таким чином громадянин ОСОБА_1 здійснив адміністративне правопорушення в особливий період, чим порушив вимоги п.5 ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», підпункт 2 пункту 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» за що передбачено відповідальність за частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

На підставі вказаного протоколу, постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , №1057 від 22.07.2025, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Згідно довідки №15320 від 24.06.2025 виданої ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі абзацу 4 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як батьку, який самостійно виховує дитину віком до 18 років: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , оскільки мати позбавлена батьківських прав на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 05.01.2023 по справі №607/10859/22, на строк до 07 лютого 2025 року.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Частинами першою та другою статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи, серед іншого, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Частиною третьою статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Диспозиція статті носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.

Отже, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, яке саме законодавство про оборону та мобілізаційну підготовку порушено особою, яка притягується до адміністративної відповідальності у період особливого стану.

Згідно із зазначеним, під час проведення правової кваліфікації діяння необхідно обов`язково встановити, який саме нормативно правовий акт та у якій редакції був чинним на момент вчинення конкретного правопорушення та встановлював порядок здійснення діяльності, який особа, що притягається до відповідальності, порушила, в чому полягає невідповідність її дій закону.

За приписами статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Отже, на дату події, яка інкримінується позивачу, діяв особливий період.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних регламентовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154.

Відповідно до частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, серед іншого: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Отже, військовий обов`язок включає, зокрема, дотримання правил військового обліку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно з частиною третьою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають, з-поміж інших категорій, громадяни України, які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, додатком 2 до якого затверджені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Абзацом 2 пункту 1 Правил військового обліку передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, серед іншого, прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

За викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби (пункт 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560).

Отже, з об`єктивної сторони правопорушення, передбачене статтею 210-1 КУпАП полягає у порушенні Правил військового обліку, зокрема, щодо встановленого обов`язку прибувати до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Суд не погоджується висновками про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до примітки до статті 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Дослідивши матеріали справи, доводи сторін, зміст оскаржуваної постанови, судом установлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 , добровільно зареєстрував електронний кабінет військовозобов`язаного, як це передбачено статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також ОСОБА_1 має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації згідно абз. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 07.08.2025, що підтверджується довідкою відповідача №15320 від 24.06.2025.

Тобто, ОСОБА_1 вже був на військовому обліку, як військовозобов`язаний, який має відстрочку, які саме відомості мав уточнити ОСОБА_1 через 12 днів після отримання у ТЦК документа, який підтверджує оформлення відстрочки сторона відповідача не надала.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не мав умислу ухилитись від явки до ІНФОРМАЦІЯ_7 для уточнення облікових даних.

Суд також звертає увагу на наступне.

Обґрунтовуючи протиправність притягнення до адміністративної відповідальності, позивач зазначав, що повістка йому не вручалась, від її вручення він не відмовлявся, а отже не був обізнаний про обов`язок прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від явка

Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Усвідомлення означає не лише розуміння фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються предмета, об`єктивної сторони складу конкретного правопорушення, а й розуміння його суспільної небезпеки.

Тобто, ОСОБА_1 мав знати, що його викликають у ТЦК, однак свідомо не з`явитися, при цьому обов`язок довести вказану обставину, в силу статті 77 КАС України лежить на відповідачу.

Позивач стверджує, що повістки про виклик у ТЦК він не отримував та не був проінформований про її надходження.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей з приводу вручення/надіслання позивачу виклику (повістки) про необхідність прибуття його у певний час, дату та місце до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для уточнення даних.

Тому, суд вважає, що відповідачем не доведено, що ОСОБА_1 було відомо про необхідність з`явитися на виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин у зазначеній у повістці у ній місце та строк, і він незважаючи на це в приміщення ТЦК не з`явився

Отже, умисел позивача на вчинення адміністративного правопорушення не доведений «поза розумним сумнівом».

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд доходить висновку, що відповідачем «поза розумним сумнівом» не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому оскаржену постанову слід скасувати, а провадження по справі закрити.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_8 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення суд зазначає наступне.

Оскаржувана постанова винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Попри те, що ІНФОРМАЦІЯ_9 не має статусу юридичної особи та є відокремленим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_8 , він є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України та може бути належним відповідачем у спорі, пов`язаному зі скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, яка прийнята начальником цього територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 жовтня 2022 року у справі № 522/22225/21.

Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_10 є неналежним відповідачем у справі, а тому в частині позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_4 слід відмовити, оскільки відповідач своїми діями чи бездіяльністю не порушував прав чи законних інтересів позивача.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що ухвалою від 25.08.2025 позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд доходить висновку, що з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 484,48 грн.

Керуючись статтею 55 Конституції України, статтями 9, 72-77, 139, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №1057 від 22.07.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, а провадження у справі закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн 48 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду складене та підписане 27 листопада 2025 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_11 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддяВ. Є. Ломакін