Справа № 520/12061/25
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2025 року № 520/12061/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Заічко О.В.,

при секретареві судового засідання - Штангей-Калініна Ю.А.,

за участі:

представника позивача - Виноградов В.О.;

представника відповідача - Славич А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛІСА-ЛАЙН" (просп. Героїв Харкова, буд.97, кв.49,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61050, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛІСА-ЛАЙН» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, в якому, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 05.07.2024 № 8, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛІСА-ЛАЙН» застосовано пеню за порушення строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 1 898 656,34 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню через неправильність застосування контролюючим органом положень Закону України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VIII від 21 червня 2018 року, постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» та ст.ст. 14 та 112 Податкового кодексу України. Також позивач наголошував на неправильності визначення контролюючим органом строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та неврахуванні ним ст. 13 Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати від 27 липня 2017 року № 25.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву та наголосив, що податкове повідомлення-рішення від 05.07.2024 № 8 відповідає вимогам чинного законодавства. У своєму відзиві контролюючий орган наполягає, що за наслідком проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічними контрактами було виявлено порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VIII від 21 червня 2018 року та п. 142 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» за зовнішньоекономічним контрактом від 27.09.2019 № 2 щодо недотримання ТОВ «АЛІСА-ЛАЙН» граничних строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом з компанією «S&M ATLANTIC INC.», Канада. Також відповідач наголошує, що контролюючим органом було правильно визначено період нарахування пені та нарахування пені є правомірним, оскільки жодна з передумов для її зупинення або не нарахування не була належним чином виконана на момент перевірки і складання ППР.

04.08.2025 позивачем подано відповідь на відзив, у якій позивач заперечує проти доводів, викладених у відзиві, повторно наголосив на існуючій конкуренції двох нормативно-правових актів Правління Національного банку України однакової юридичної сили та на тому, що право на зупинення нарахування пені виникає саме з моменту направлення позовної заяви до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України. Також позивач наголошує, що на період дії воєнного стану зупинено перебіг строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

20.08.2025 відповідачем подано заперечення, у яких відповідач відхиляє доводи, викладені у відповіді на відзив та повторно наголошує на доводах, викладених у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою від 28.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд адміністративної справи по суті.

У судове засідання представники сторін з`явилися, підтримали свої позиції.

Представник Позивача у судовому засіданні підтримав позицію викладену у позовній заяві та відповіді на відзив та просив суд задовольнити позов у повному обсязі, визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 05.07.2024 № 8, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛІСА-ЛАЙН» застосовано пеню за порушення строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 1 898 656,34 грн», а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Представник Відповідача у судовому засіданні підтримав позицію викладену у відзиві на позовну заяву та просив суд відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Суд заслухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що на підставі наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 04.06.2024 № 2291-п, проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «АЛІСА-ЛАЙН», , з питань дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічними контрактами від 10.07.2019 № 07/19 за період з 10.07.2019 по 31.05.2024, від 27.09.2019 № 2 за період з 27.09.2019 по 31.05.2024.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АЛІСА-ЛАЙН», , складено Акт від 14.06.2024 № 27322/20-40-07-08-05/37190238 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛІСА-ЛАЙН», , з питань дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічними контрактами від 10.07.2019 № 07/19 за період з 10.07.2019 по 30.04.2024, від 27.09.2019 № 2 за період з 27.09.2019 по 31.05.2024».

Як вбачається з акту перевірки, відповідачем встановлено порушення позивачем граничних строків розрахунків за операціями з експорту товарів по зовнішньоекономічному контракту від 27.09.2019 № 2, укладеному з компанією «S&M ATLANTIC INC.» Канада.

Таким чином, відповідач дійшов висновку про порушення позивачем ч. 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» та п. 142 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану».

У зв`язку із встановленим порушенням, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення рішення від 05.07.2024 № 8 (форма «С»), яким позивача зобов`язано сплатити пеню у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 1 898 656,34 грн.

Судом встановлено, що нарахування пені у сфері зовнішньоекономічної діяльності відбулося щодо виконання контракту від 27.09.2019 № 2, укладеного між ТОВ «АЛІСА-ЛАЙН» та компанією «S&M ATLANTIC INC.», Канада.

Протягом перевіряємого періоду ТОВ «АЛІСА-ЛАЙН», на виконання умов Контракту від 27.09.2019 № 2, укладеного з компанією «S&M ATLANTIC INC.», Канада, відвантажено товар на загальну суму 207 830,44 дол. США (еквівалент 5 788 065,70 грн), в тому числі згідно митної декларації від 21.07.2022 № 72127 на суму 51 920,40 дол. США (еквівалент 1 518 926,11 грн).

За висновком відповідача, про що зазначено в акті перевірки та відзиві на позовну заяву, граничним строком надходження валютної виручки за митною декларацією від 21.07.2022 № 72127 є 16.01.2023, оскільки пунктом 142 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» встановлено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.

Як зазначено в акті перевірки, валютна виручка за відвантажений товар надійшла від компанії «S&M ATLANTIC INC.», Канада, на загальну суму 155 900,04 дол. США (еквівалент 4 276 439,25 грн) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У свою чергу, валютна виручка за відвантажений товар на загальну суму 51 930,40 дол. США від компанії «S&M ATLANTIC INC.» не надійшла на рахунок ТОВ «АЛІСА-ЛАЙН», що і зумовило висновок відповідача про порушення позивачем граничних строків розрахунків за операціями з експорту товарів.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» встановлено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Відповідно до п. 21 розділу ІІ Постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» (далі Положення № 5) граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Відповідно до пункту 22 розділу II Положення № 5 граничні строки розрахунків, зазначені в пункті 21 розділу II цього Положення не поширюються на операції в незначному розмірі з експорту, імпорту товарів (уключаючи незавершені розрахунки за операцією), крім дроблення операцій з експорту товарів або дроблення валютних операцій.

Згідно із підпунктом 7 пункту 2 розділу І Положення № 5 незначний розмір валютної операції (далі - незначний розмір) - розмір валютної операції (в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату здійснення операції), який є меншим, ніж розмір, що установлений для фінансових операцій, що підлягають обов`язковому фінансовому моніторингу згідно із законодавством у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», із змінами та доповненнями, у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Відповідно до п. 14-2 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі Постанова № 18), на який посилається відповідач, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05.04.2022.

Однак щодо посилання відповідача на зазначений пункт Постанови № 18 суд зазначає, що Постановою № 18, як і будь-яким іншим нормативно-правовим актом, не було скасовано Положення № 5, яке визначає 365-ти денний граничний строк надходження валютної виручки за операціями з експорту та імпорту товарів, а відтак суд погоджується з доводами позивача про наявність колізії між двома нормативно-правовими актами однакової юридичної сили, оскільки Постанова № 18 визначає 180-ти денний граничний строк надходження валютної виручки, а Положення № 5 365-ти денний.

Відповідно до пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України, одним з принципів податкового законодавства є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платника податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Зважаючи на зміст вказаного принципу податкового законодавства слід зробити висновок, що при конкуренції положень податкового законодавства застосуванню підлягає норма, яка є більш прийнятною саме для платника податку, а не контролюючого органу.

Отже, при існуючій конкуренції двох нормативно-правових актів Правління Національного банку України однакової юридичної сили, один з яких встановлює граничні строки розрахунків у 365 днів, а інший 180 днів, з огляду на презумпцію правомірності рішень платника податків, застосуванню підлягає саме 365-ти денний строк як такий, що є найбільш сприятливим для платника податків.

Таким чином суд приходить до висновку про неправильне визначення відповідачем граничного строку надходження валютної виручки за контрактом від 27.09.2019 № 2.

Судовим розглядом також встановлено, що ТОВ «АЛІСА-ЛАЙН» 07.05.2024 засобами поштового зв`язку було направлено до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України позовну заяву про стягнення з компанії «S&M ATLANTIC INC.», Канада заборгованості за контрактом від 27.09.2019 № 2 у сумі 51 920,40 дол США.

Листом Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 08.05.2024 № 1634/14-7 позовну заяву ТОВ «АЛІСА-ЛАЙН» було залишено без руху, оскільки до неї не було долучено доказів проведення з відповідачем переговорів щодо врегулювання спору та копію надісланої відповідачу претензії з доказами її відправлення та вручення відповідачу.

На виконання вимог Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України ТОВ «АЛІСА-ЛАЙН» листом від 28.05.2024 усунуло недоліки позовної заяви та у цей же день 28.05.2025 Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України прийняв справу до провадження.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30.09.2024 у справі № 206/2024 було вирішено стягнути з компанії «S&M ATLANTIC INC.», Канада на користь ТОВ «АЛІСА-ЛАЙН» 51 920,40 дол. США заборгованості за поставлений товар.

Відповідно до ч. 7 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» У разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.

З розрахунку пені, що є додатком до податкового повідомлення-рішення від 05.07.2024 № 8, суд встановив, що відповідач визначив період нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності з 17.01.2023 по 27.05.2024, тобто, кінцевою датою нарахування пені відповідач визначив день, що передував дню прийняття Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України позову ТОВ «АЛІСА-ЛАЙН» до провадження.

Поряд з цим, як правильно наголошує позивач, відповідно до статті 13 Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати від 27 липня 2017 року № 25, датою подання позовної заяви вважається дата її вручення міжнародному комерційному арбітражному суду, при відправці позовної заяви поштою - дата штемпеля поштового відомства місця відправлення на конверті, при експрес-доставці - дата накладної.

Як неодноразово наголошував Верховний Суд, дата звернення резидента з позовом до суду про стягнення з нерезидента заборгованості за експортно-імпортним контрактом або дата відправлення позову поштою є датою прийняття позовної заяви судом, внаслідок чого зупиняється нарахування пені за порушення строків здійснення розрахунків в іноземній валюті та пеня за їх порушення не сплачується.

Вказані висновки містяться у постановах Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 815/3991/16, від 21.02.2023 у справі № 826/10651/16 та від 13.02.2025 у справі № 440/11092/23.

Зважаючи на наведене, оскільки позовну заяву ТОВ «АЛІСА-ЛАЙН» було направлено 07.05.2024 засобами поштового зв`язку до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, про що свідчить штемпель поштового відомства на конверті, суд робить висновок, що відповідачем неправильно визначено дату зупинення нарахування пені за порушення строків надходження валютної виручки.

Зі змісту висновку Верховного Суду, що міститься у постанові від 28.07.2023 у справі № 320/6457/19, право на зменшення та перерахунок штрафних санкцій належить виключно контролюючому органу належить виключно контролюючому органу, а суд в межах своєї компетенції може лише встановити правомірність або неправомірність донарахування відповідних штрафних санкцій, однак не може підміняти собою уповноважений орган та самостійно зменшувати суму донарахувань.

Схожі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 17.07.2020 у справі № 640/5138/19, від 06.08.2020 року у справі № 200/7002/19-а, від 10.08.2020 у справі № 640/6528/19 та інших.

На підставі викладеного, оскільки судом встановлено факт неправильного визначення відповідачем, як дати початку нарахування пені за порушення строку надходження валютної виручки, так і дату зупинення такого нарахування, податкове повідомлення-рішення від 05.07.2024 № 8 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 69.9 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на дату здійснення експертної операції - 21.07.2022) на період до припинення або скасування воєнного стану для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, наведених у цьому підпункті.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про валюту і валютні операції» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.

Частиною 8 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Отже, контроль за дотриманням валютного законодавства покладено безпосередньо на контролюючі органи, зокрема і відповідача, а тому суд доходить до висновку, що п. 69.6 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» № 3219-IX від 30.06.2023, який набрав чинності 01.08.2023, пункт 69.9 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України було викладено у новій редакції, відповідно до якої, тимчасово, до 1 серпня 2023 року, для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, наведених у цьому підпункті.

На підставі наведеного суд робить висновок, що чинне на час здійснення експортної операції законодавство передбачало зупинення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та такі строки було поновлено тільки з 01.08.2023.

Таким чином позивачем не було порушено строків надходження валютної виручки, оскільки 365-ти денний строк, визначений Положенням № 5, фактично, почав свій перебіг 01.08.2023, а вже 07.05.2024 ТОВ «АЛІСА-ЛАЙН» було подано позовну заяву до Міжнародного комерційного арбітражного суду при торгово-промисловій палаті України.

Крім того, положеннями п. 112.1 ст. 112 Податкового кодексу України передбачено, що особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень п. 112.7 ст. 112 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.

Відповідно до пп. 112.8.9 ст. 112 Податкового кодексу України обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору).

Порядок доведення обставин, за яких особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинене податкове правопорушення, в межах судового провадження визначається процесуальним законодавством.

Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.»

Згідно з позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 10 квітня 2020 року у справі № 640/4563/19 платник податків може бути притягнутий до відповідальності за вчинення податкового правопорушення лише у випадку наявності його вини та виключно за умови, що наявність такої вини доведена контролюючим органом.

Валютне правопорушення фактично є правовою підставою юридичної відповідальності, а відтак, як і будь-яке інше правопорушення, характеризується сукупністю об`єктивних і суб`єктивних ознак, що утворюють його склад. Об`єктивна сторона становить собою сукупність зовнішніх ознак, що характеризують дане правопорушення, таких як: протиправне діяння (дія чи бездіяльність) суб`єкта права, його шкідливі наслідки, причинно-наслідковий зв`язок між діянням і його результатом. В свою чергу, суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. За умови відсутності хоча б одного елемента суб`єктивної чи об`єктивної сторони діяння, хоч і не перестає бути неправомірним, однак втрачає статус правопорушення та, відповідно, не може бути підставою для застосування до суб`єкта державно-правового примусу у вигляді юридичної відповідальності певного виду та міри. Наведені обставини мають бути встановлені як такі, що є ключовими при вирішенні питання щодо наявності підстав для застосування до резидента - учасника зовнішньо-економічних відносин фінансової відповідальності за порушення граничних строків розрахунків при імпорті/експорті товарів/послуг, визначених Законом «Про валюту і валютні операції» .

Відповдно до висновків Верховного Суду, що містяться у постанові від 07.02.2024 у справі № 380/7070/23, враховуючи характер презумпції правомірності рішень платника податків (принцип in dubio pro tributario), у демократичному суспільстві має бути підхід, відповідно до якого істотні правові сумніви мають тлумачитися на користь платника.

Відтак суд зазначає, що відповідачем не доведено наявність вини, як обов`язкової умови для настання фінансової відповідальності, у діях ТОВ «АЛІСА-ЛАЙН», оскільки ненадходження валютної виручки стало наслідком невиконання договірних зобов`язань не позивачем, а його контрагентом компанією «S&M ATLANTIC INC.», Канада.

Такий підхід відповідає принципу індивідуальної податкової відповідальності, на якому неодноразово наголошували Верховний Суд та Європейський суд з прав людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано належних доказів на обґрунтування правомірності винесення податкового повідомлення-рішення від 05.07.2024 № 8.

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛІСА-ЛАЙН" (просп. Героїв Харкова, буд.97, кв.49,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61050, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 05.07.2024 № 8, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аліса-Лайн» застосовано пеню за порушення строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 1 898 656,34 грн. (один мільйон вісімсот дев`яносто вісім тисяч шістсот п`ятдесят шість гривень 34 копійки).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛІСА-ЛАЙН" (просп. Героїв Харкова, буд.97, кв.49,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61050, ) судовий збір у розмірі 22783,88 грн. (двадцять дві тисячі сімсот вісімдесят три гривні 88 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01 грудня 2025 року.

Суддя Заічко О.В.