Справа № 360/1864/25
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

01 грудня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1864/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2025 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 20.03.2025 № 66 про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.08.2024 з урахуванням висновків суду щодо неправомірного не зарахування періодів роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 13.11.1981, а саме: згідно запису № 20-21 про періоди роботи з 10.01.1995 по 01.07.1996, запису № 43-44 про періоди отримання допомоги по безробіттю з 16.03.2004 по 22.03.2004 та про період проходження військової служби з 26.04.1982 по 26.04.1984.

В обґрунтування вимог зазначено, що позивач 05.08.2024 звернувся з заявою про призначення пенсії за віком до Пенсійного фонду України з усіма необхідними документами та отримав рішення відповідач від 13.08.2024 № 66 про відмову у призначені пенсії за віком, відповідно до якого страховий стаж складав 26 років 4 місяці 29 днів, що є недостатнім для призначення пенсії.

27.01.2025 Харківським окружним адміністративним судом прийнято рішення у справі № 520/29506/24 про часткове задоволення позовних вимог, а саме: визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.08.2024 № 66 про відмову у призначені пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву від 05.08.2024 з урахуванням висновків суду.

20.03.2025 позивач отримав повторну відмову №66, в якій зазначено, що заяву було переглянуто на виконання рішення суду, проте відмовлено, оскільки суд дійшов висновку «щодо зарахування не зараховані періоди роботи згідно трудової книжки: згідно запису № 20-21 про періоди роботи з 10.01.1995 по 01.07.1996, запису № 43-44 про періоди отримання допомоги по безробіттю з 16.03.2004 по 22.03.2004 та запису № 3 про період проходження військової служби з 26.04.1982 по 26.04.1984 задоволенню не підлягають, а тому ці періоди не були зараховані». Отже, відповідач переглянув, але до страхового стажу знову не зарахував ті самі періоди.

Позивач звертався до Харківського окружного суду за встановленням судового контролю та отримав ухвалу про відмову в встановлені судового контролю, оскільки на думку суду переглянувши заяву відповідач виконав рішення суду.

Позивач вважає, що відповідачем повторно порушено його право на належне пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 26.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення вимог з огляду на таке.

На виконання рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 у справі № 520/29506/24 повторно розглянута заява позивача від 05.08.2024 та прийнято рішення від 20.03.2025 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Відповідач зазначає, що суд у справі № 520/29506/24 дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо зарахування позивачу не зарахованих періодів роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 : згідно запису № 20-21 про періоди роботи з 10.01.1995 по 01.07.1996, запису № 43-44 про періоди отримання допомоги по безробіттю з 16.03.2004 по 22.03.2004 та запису № 3 про період проходження військової служби з 26.04.1982 по 26.04.1984 задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідач звертає увагу, що ухвалою від 25.08.2025 Харківським окружним адміністративним судом заяву позивача в порядку ст.382 КАС України у справі № 520/29506/24 залишено без задоволення, оскільки судом встановлено, що відповідачем рішення суду виконано, оскільки повторно розглянуто заяву позивача.

Також відповідач зазначає, що в ході виконання рішення суду головним управлінням на заміну рішення про відмову у призначенні пенсії від 20.03.2025 прийнято рішення від 15.08.2025, в якому уточнені підстави відмови зарахування періоду проходження військової служби. В подальшому в ході виконання рішення суду головним управлінням на заміну рішень про відмову у призначенні пенсії від 20.03.2025 та 15.08.2025 прийнято рішення від 19.08.2025, в якому підстави відмови у призначені пенсії не змінені. Вказані рішення головного управління від 15.08.20052 та 19.08.2025 доведені до головного управління пенсійного фонду України в Луганській області.

В даному позові позивач заявив ті самі позовні вимоги щодо зарахування періодів роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 13.11.1981, а саме: згідно запису № 20-21 про періоди роботи з 10.01.1995 по 01.07.1996, запису № 43-44 про періоди отримання допомоги по безробіттю з 16.03.2004 по 22.03.2004 та про період проходження військової служби з 26.04.1982по 26.04.1984.

Таким чином, на думку відповідача, позивач звертається з тими самими позовними вимогами, які вже були розлянуті попереднім судом.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 у справі № 520/29506/24, яке набрало законної сили 27.02.2025, позовні вимоги адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, 3 під.2 пов., м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61022, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.08.2024 року № 66 про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву від 05.08.2024 року про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 у справі № 520/29506/24 відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 20.03.2025 номер справи 66.

В рішенні відповідачем встановлено таке.

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України: 05.08.2024.

Призначення пенсії: за віком.

Необхідний вік становить: 60 років.

Вік заявника: 60 років.

Необхідний страховий стаж становить: 30 років.

Страховий стаж заявника становить: 26 років 05 місяців 29 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

згідно наданих документів до загального страхового стажу не зараховано періоди згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 13.11.1981 з 10.01.1995 по 01.07.1996, так як дата створення наказу про звільнення дописана чорнилом іншого кольору та період отримання допомоги по безробіттю з 16.03.2004 по 21.03.2004, так як відсутня дата створення наказу про призначення допомоги, записи не відповідають ч.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 (із змінами) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України № 110 від 17.08.1993.

Не зараховано період проходження військової служби згідно військового квитка НОМЕР_3 від 26.04.1982 з 26.04.1982 по 26.04.1984 так як по-батькові зазначене у військовому квитку не збігається з паспортними даними заявника.

Звернуто увагу, що суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо зарахування не зарахованих періодів роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 : згідно запису № 20-21 про періоди роботи з 10.01.1995 по 01.07.1996, запису № 43-44 про періоди отримання допомоги по безробіттю з 16.03.2004 по 22.03.2004 та запису № 3 про період проходження військової служби з 26.04.1982 по 26.04.1984 задоволенню не підлягають.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.ї

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових та соціальних пенсій.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом

Відповідно до статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно із частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону № 1058-IV).

Статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Статтею 62 Закону № 1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 у справі № 520/29506/24, яке набрало законної сили 27.02.2025, встановлено таке.

Трудова книжка НОМЕР_4 містить запис № 3 про службу в рядах СА.

Також, трудова книжка НОМЕР_4 містить запис №20-21 про періоди роботи позивача з 10.01.1995 по 01.07.1996 та запис№ 43-44 періоди отримання допомоги по безробіттю з 16.03.2004 по 22,03.2004, які, на думку суду, не є неправильними чи неточними.

Крім того, що стосується військового квитка НОМЕР_3 від 26.04.1982, то він складений рос. мовою та містить в собі на рос.«Учетно -послужную карточку» в якій по батькові у позивача зазначено на рос. «Парфирьевич» де також містяться записи про батьків позивача, що повністю збігається з свідоцтвом про народження, яке також складено на рос.мові та додано до позову у якості доказів.

Верховний Суд у постанові від 11.11.2020 у справі № 677/831/17 звернув увагу на те, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. При цьому витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу.

Суд зазначив, що позивач не має нести тягар відповідальності, чи зазнавати негативних наслідків, через порушення порядку/інструкції заповнення трудової книжки, а наявність такого недоліку в архівній довідці чи відомості про нарахування заробітної плати, як зазначення імені та по-батькові скорочено, не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періодів роботи згідно із записами у трудовій книжці.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком, на загальних підставах.

Відсутність посилання чи неточність записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку позивач займав у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 та від 16.04.2020 у справі №159/4315/16-а .

Так, Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17 зазначив, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

У постанові від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а Верховний Суд зауважив, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Таким чином, Харківський окружний адміністративний суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову в призначенні пенсії позивачці від 13.08.2024 № 66.

При цьому, в рішенні від 27.01.2025 у справі № 520/29506/24 судом було зазначено, що позовні вимоги про зарахування позивачу не зарахованих відповідачем періодів роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 : згідно запису № 20-21 про періоди роботи з 10.01.1995 по 01.07.1996, запису № 43-44 про періоди отримання допомоги по безробіттю з 16.03.2004 по 22.03.2004 та запису № 3 про період проходження військової служби з 26.04.1982 по 26.04.1984 не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції.

Отже, посилання відповідача на відсутність підстав для зарахування спірних періодів до страхового стажу позивача, що на думку відповідача встановлено в рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 у справі № 520/29506/24, є незмістовними, оскільки згідно змісту вказаного рішення цей суд не зобов`язав зарахувати спірні періоди з підстав відсутності таких повноважень у суду, а не з підстав відсутності належного страхового стажу.

Крім того, сторони не зверталися до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про роз`яснення виконання рішення від 27.01.2025 у справі № 520/29506/24 стосовно необхідності зарахування спірних періодів. Однак, зміст рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 у справі № 520/29506/24 свідчить про відсутність підстав у відповідача для відмови у зарахуванні спірних періодів.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно з пунком 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що рішення щодо призначення пенсії приймається пенсійним органом за наявності усіх документів про призначення пенсії. Органи Пенсійного фонду наділені повноваженнями збирати необхідні для розгляду заяви особи (у тому числі щодо призначення пенсії) документи.

Отже, у випадку виявленої відсутності необхідних документів для призначення позивачу пенсії чи їх уточнення відповідач мав можливість вчинити дії, спрямовані на їх отримання від відповідних органів (осіб).

Відповідачем не надано жодних доказів виконання ним вимог положень статті 44 Закону № 1058-IV та Порядку № 22-1 щодо вчинення дій, спрямованих на отримання необхідних документів для з`ясування та перевірки спірних періодів від відповідних органів (осіб).

Щодо посилань відповідача на ті обставини, що позивач вже звертався з аналогічними вимогами до Харківського окружного адміністративного суду у зв`язку з чим вони не підягаються повторному розгляду Луганським окружним адміністративним суд, є незмістовними з таких підстав.

Як вже зазначалося, Харківський окружний адміністративний суд не надавав оцінку рішенню відповідача від 20.03.2025. Тобто, при однаковому предметі позовів у позові, який розглядається Луганським окружним адміністративним судом, зовсім інші підстави, що виключає можливість застосування положення пункту 4 частини першої статті 238 КАС Украни.

З огляду на зазначене, рішення відповідача від 20.03.2025 № 66 про відмову у призначенні позивачу пенсії прийнято без з`ясування всіх необхідних обставин та фактів щодо спірних періодів стажу, а також без витребування необхідних документів, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд звертає увагу відповідача, що позивач не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком, на загальних підставах.

За встановлених в цій справі обставин, з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин та меж заявлених вимог, а також рішення Харківського окружного адміністративного від 27.01.2025 у справі № 520/29506/24, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн, що підтверджено квитанцією від 20.09.2025 № 1845-7882-2883-8464.

З огляду на те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: майдан Свободи, буд. 5, 3 під.2 пов., місто Харків, Харківський район, Харківська область, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 20.03.2025 № 66 про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 05.08.2024, з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Борзаниця