Справа № 335/10702/25
Суддя: Алєксєєнко А. Б.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м.Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: поліцейський управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Шандор Лілія Юріївна, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: поліцейський управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Шандор Лілія Юріївна, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову зазначено про те, що постановою інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області серія ЕНА №6006664 від 24.10.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови 24.10.2025 о 13 год. 10 хв. по вул.Незалежної України, 45, у м.Запоріжжя, позивач, керуючи транспортним засобом Ford Fusion, номерний знак НОМЕР_1 , здійснила зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій (підвір`я, майданчики, майсетрні тощо) та безпосередньо в місці виїзду, щоб не створювати перешкод для руху з цих територій, чим порушила вимоги пункту 15.9 «и» Правил дорожнього руху України.

Позивач зазначає про те, що правила дорожнього руху не порушувала, будь-які належні та допустимі докази, що підтверджують порушення нею п.15.9 «и» ПДР України відсутні, вважає вищевказану постанову незаконною враховуючи те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення було проведено з порушенням процедури розгляду справи відповідно до вимог ст.ст.268, 279, 280 КУпАП та за відсутності об`єктивних доказів, що підтверджують порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Так, за змістом оскаржуваної постанови вбачається, що адміністративне правопорушення нібито було вчинене за адресою: м.Запоріжжя, вул.Незалежної України, 45. Разом з цим, працівниками патрульної поліції транспортний засіб позивача було зупинено приблизно через 50 метрів від зазначеного місця, тобто за межами вчинення правопорушення. При цьому, безпосередньо на місці, де, за твердженнями інспектора було порушення, поліцейськими не здійснювалась фіксація подій, не проводився огляд, не складалися жодні документи.

З урахуванням вказаних обставин, вважає, що відповідачем не доведено належними доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, з огляду на що постанова підлягає скасуванню.

Ухвадою суду від 29 жовтня 2025 року позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

03 листопада 2025 року на виконання вимог ухвали суду від 29 жовтня 2025 року позивачем подано до суду уточнену позовну заяву.

Ухвадою суду від 04 листопада 2025 року позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

У визначений судом строк недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 07 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання без повідомлення (виклику) сторін, надано учасникам справи строк для надання заяв по суті справи та роз`яснено наслідки їх неподання.

13 листопада 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування відзиву зазначено про те, що 24.10.2025 під час несення служби інспектором УПП в Запорізькій області ДПП було виявлено, що водій не виконав вимоги ПДР України. Зупинивши автомобіль під керуванням позивача, представившись, згідно ч.3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», була наголошена причина зупинки, а саме те, що водій порушив вимоги ПДР України. В ході розгляду справи було роз`яснено та дотримано права особи, що притягається до адміністративної відповідальності згідно ст.68 Конституції України та ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивачем будь-яких клопотань не заявлялось. Враховуючи вчинення позивачем адміністративного правопорушення відносно нього була винесена постанова серії ЕНА №6006664 від 24.10.2025 за ч.1 ст.122 КУпАП. З огляду на викладені обставини у задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. До відзиву представником відповідача додано диски з відеофіксацію обставин події.

Відповідно до ч.ч.5, 8 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.288 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Так, відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вказані критерії одночасно є вимогами для суб`єктів владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Судом встановлено, що 24.10.2025 інспектором 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенантом поліції Шандор Лілією Юріївною винесено постанову серії ЕНА №6006664 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 грн.

За змістом оскаржуваної постанови вбачається, що 24.10.2025 о 13 год. 07 хв. у м.Запоріжжя, вул.Незалежної України, буд.45, ОСОБА_1 керуючи ТЗ FORD FUSION НОМЕР_1 здійснла зупинку транспортного засобу ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, чим порушила п.15.9 «и» ПДР України та вчинила адміністаритве правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач звертаючись до суду з вказаним позовом вважає прийняту постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 № 3353-XII "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пуктом 15.9 «и» Правил дорожнього руху передбачено, що зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.283 КУпАП постанова у справі по адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, сама постанова про адміністративне правопорушення не може розцінюватись як беззаперечний доказ вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання суб`єктом владних повноважень адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача УПП в Запорізькій області ДПП обґрунтовуючи правимірність прийнятої постанови зауважив, що обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджуються відеозаписом долученим до матеріалів справи.

Судом досліджено наданий представником відповідача відеозапис з якого вбачається, що на ньому зафіксовано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Так, відео розпочинається з того, що працівник патрульної поліції виходить зі свого службового автомобіля та підходить до автомобіля FORD FUSION НОМЕР_1 , який припарований на узбіччі, у якому працює аварійна сигналізація та за кермом якого перебуває ОСОБА_1 . Працівник поліції повідомляє останній про те, що нею було порушенно правила дорожнього руху, а саме нею було здійснено зупинку-стоянку ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій у місці де вона десь зупинялась та когось висаджувала. Після чого відбувся розгляд справи на місці та було винесено постанову.

Разом з цим, наданий відеозапис обставин вчинення адміністративного правопорушення інкримінованого позивачу не містить. Так, у постанові про накладення адміністративного стягнення місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено адресу: м.Запоріжжя, вул.Незалежної України, буд.45, тобто місце де працівниками патрульної служби було зупинено транспортний засіб. Водночас саме на місці зупинки транспортного засобу порушення позивачем правил дорожнього руху не вбачається.

Доказів того, що позивачем були порушені ПДР неподалік адреси: м.Запоріжжя, вул.Незалежної України, буд.45, суду надано не було та на наданому відеозаписі не зафіксовано.

Отже, з дослідженого відеозапису неможливо беззаперчено встановити обставини вчинення інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення.

Будь-яких інших належних, допустимих і достовірних доказів відповідачем не надано і посилань на їх наявність не наведено.

Суд звертає увагу, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ч.3 ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог пунктів 1-3 ч.1 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП, передбачено обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено належними і допустимими доказами правомірність прийнятої ним постанови та порушення позивачем вимог ПДР України, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6006664 від 24.10.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню.

Враховуючи вищенаведені вимоги ст.ст. 247, 288, 293 КУпАП, а також враховуючи положення ч.2 ст.9, ч.3 ст.286 КАС України, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача слід закрити.

Положенням частини 1 статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, з урахуванням задоволення позову, сума судових витрат зі сплати судового збору розміром 605,60 грн., сплачена позивачем, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, тобто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-79, 90, 139, 242-246, 255, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: поліцейський управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Шандор Лілія Юріївна, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6006664 від 24 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його складання до Третього адміністративного апеляційного суду (49005, м.Дніпро, вул.Василя Жуковського, 23).

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місця проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (, адреса: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.96)

Третя особа: поліцейський Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Шандор Лілія Юріївна (адреса: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.96).

Повний текст рішення складено 01 грудня 2025 року.

Суддя: А.Б.Алєксєєнко