Справа № 300/2717/25
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" грудня 2025 р. справа № 300/2717/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Шумея М.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:
Позовні вимоги мотивовані протиправними діями Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області щодо не виплати позивачу заборгованості з пенсійних виплат.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
14.05.2025 від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого зазначає, що на забезпечення пенсійних виплат за минулий період спрямовується частина бюджетних призначень, відповідно до бюджетного розпису. Просить відмовити у задоволенні позову.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази, зазначає наступне.
Рішенням №90 від 27.05.2024 Головним Управлінням Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.10.2023, зміненого Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2024 (справа №300/4163/23) позивачу призначено з 28 травня 2023 року пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 9336,79 грн.

Отже, право на пенсію позивач набула з 28.05.2023, фактично пенсію позивач отримує з вересня 2024 року шляхом перерахування на відкритий нею пенсійний рахунок в АТ «Державний ощадний банк України» як внутрішньо переміщена особа, щомісячно.

З вересня 2024 року по січень 2025 року на відповідний банківський рахунок позивачу надійшло 46683,95 грн пенсії. При цьому, заборгованість з пенсії за минулий період з 28 травня 2023 року по липень 2024 року включно, Головним Управлінням Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області станом на 01.04.2025 позивачу не сплачено.

З питання виплати заборгованості з пенсії позивач звернулася до Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 26.02.2025.

У листі від 21.03.2025 №2349-1635/к-02/8-0900/25 у відповідь на звернення від 26.02.2025 щодо невиплати заборгованості із пенсії, відповідач посилається на п. 1 Постанови КМУ «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 №637, відповідно до якого суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та будуть виплачені на умовах, визначених Порядком виплати пенсій, який затверджений постановою КМУ від 10.11.2021 №1165.

Відповідно до п.4 постанови КМУ №1165 «Про затвердження порядку виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати», на забезпечення пенсійних виплати за минулий період спрямовується частина бюджетних призначень відповідно до бюджетного розпису.

Як зазначає Головне Управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області у зазначеній відповіді, заборгованість з виплати позивачу пенсії в сумі 131919,81 грн внесена до переліку боргів, буде виплачуватись при наявності додаткового фінансування з Державного бюджету.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернулася до суду з відповідним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1ст. 7 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб`передбачено, що для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Частинами 1 і 2ст. 46 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 року № 1165затверджено Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України«Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осібвід довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території» (далі- Порядок № 1165).

Указаним Порядком визначено механізм виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) з урахуванням надбавок, підвищень, компенсації втрати частини доходу, грошової допомоги та інших пов`язаних із ними виплат, які не виплачено за період до місяця відновлення їх виплати (далі - пенсійні виплати за минулий період) внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону УкраїниПро забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осібвід довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, в тому числі недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб та осіб, які проживали на тимчасово окупованій території України і не були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи на контрольованій Україною території, відповідно до статті 52 Закону УкраїниПро загальнообов`язкове державне пенсійне страхуваннята статті 61 Закону УкраїниПро пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб(далі - отримувачі).

Пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік (п. 1 Порядку № 1165).

Згідно з п. 2 Порядку № 1165 облік сум пенсійних виплат за минулий період ведеться територіальними органами Пенсійного фонду України, в яких особи перебувають на обліку як одержувачі пенсій, в базах даних одержувачів пенсій (електронних пенсійних справах) на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України про відновлення виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), а також про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб або осіб, які проживали на тимчасово окупованій території України і не були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи на контрольованій Україною території (за наявності нарахованих сум, що підлягають виплаті за період до місяця відновлення виплати пенсій або до місяця смерті особи) (далі - рішення), та у cформованому на їх підставі переліку отримувачів виплат за минулий період (далі - перелік отримувачів).

Приписами п. 4 Порядку № 1165 передбачено, що пенсійні виплати за минулий період згідно з цим Порядком проводяться щомісяця отримувачам, яких включено до переліку станом на 1 січня відповідного року. На забезпечення пенсійних виплат за минулий період щомісяця спрямовується частина бюджетних призначень, передбачених абзацом другим пункту 1 цього Порядку, відповідно до бюджетного розпису.

Розмір пенсійної виплати за минулий період отримувачам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, визначається в сумі, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому здійснюється пенсійна виплата за минулий період, але не може бути більшим від належної до виплати отримувачу суми, що обліковується в переліку отримувачів.

У разі недостатності бюджетних призначень для забезпечення пенсійної виплати за минулий період у розмірі, передбаченому абзацом другим цього пункту, виплата проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на пенсійні виплати за минулий період бюджетним призначенням, але не більшій належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів.

Зі змісту встановлених судом обставин вбачається, що виплату нарахованої відповідачем пенсії позивачу не здійснено за період з дати призначення пенсії з 28.05.2023 року по 31.07.2024 року що підтверджено відповідачем.

Частиною 3статті 7 КАС Українивстановлено, що в разі невідповідності правового актаКонституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Отже, до спірних у межах цієї справи правовідносин суд має застосувати приписист. 46 Закону № 1058-IV, а не Порядку № 1165.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) Європейський суд з прав людини зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення «законів». Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50).

Верховний Суд у своїх судових рішеннях неодноразово зазначав, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду від 19.02.2021 у справі 812/83/18 та від 09.06.2021 № 812/80/18).

Невиплата позивачу нарахованої на виконання рішення суду суми пенсії становить втручання у його право на мирне володіння присудженими грошовими коштами.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 28 травня 2023 року по 31 липня 2024 року у сумі 131 919, 81 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином з урахування задоволення позовних вимог, суд приходить висновку про необхідність стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 1319,20 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 15 м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 28 травня 2023 року по 31 липня 2024 року у сумі 131 919 (сто тридцять одна тисяча дев`ятсот дев`ятнадцять) тисяч 81 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 15 м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1319,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шумей М.В.