Справа № 588/1419/25
Суддя: Огієнко О. О.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 588/1419/25
Провадження № 2-а/588/34/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Огієнка О.О., за участю: секретаря судового засідання Гаврилович Я.Д., представниці відповідача Каракуц М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до поліцейського Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області Тимошенка Володимира Олександровича, Головного Управління Національної поліції в Сумській області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі,

У С Т А Н О В И В:

Представниця позивача Пирогова О.Т. у серпні 2025 року звернулася до суду в інтересах ОСОБА_2 із указаним позовом, який мотивувала тим, що 19.07.2025 поліцейським ВП № 1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області Тимошенком В.О. була винесена постанова серії ЕНА № 5264723 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, яке полягало у здійсненні руху на мопеді без мотошолома, чим порушив вимоги п. 5.2.6 Правил дорожнього руху.

Вказану постанову представниця позивача вважає протиправною, винесеною з порушенням норм процесуального та адміністративного права. 19.07.2025 о 20:38 позивач вів належний йому мопед Ямаха д.н.з. НОМЕР_1 з вул. Супруна по вул. Шевченка, в район вул. Гришина, у зв`язку з поломкою на ремонт. В цей час працівники поліції зупинили якогось водія і звернулися до останнього з проханням побути свідком. Під час спілкування поліцейському було відомо, що мопед має механічні поломки. Про намір скласти будь-яку постанову про керування транспортним засобом позивача не повідомляли. Про існування оскаржуваної постанови дізнався вже після її отримання поштою. В оскаржуваній постанові не зазначено на якому транспортному засобі рухався позивач та кому він належить. Також постанова була винесена без складання відповідного протоколу. Розгляд справи відбувся на місці, без підготовки та надання позивачу часу для подання документів, які характеризують його особу, доказів по справі, що порушує його права.

Посилаючись на зазначені обставини представниця позивача просить суд: 1) визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 5264723 від 19.07.2025 про адміністративне правопорушення від 19.07.2025, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП у розмірі 510,00 грн; 2) закрити провадження по адміністративній справі, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення; 3) судові витрати по справі покласти на Головне управління Національної поліції в Сумській області.

Ухвалою суду від 01.09.2025 позивачу був поновлений строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, відкрито провадження у даній справі та призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 04.09.2025 за клопотанням представниці відповідача було продовжено ГУ НП в Сумській області строк на подання відзиву на позов до 15.09.2025 включно.

09.09.2025 відповідач поліцейський ВП № 1 (м. Тростянець) Тимошенко В.О. подав відзив на позов, у якому вказав, що 19.07.2025 він перебував у складі групи реагування патрульної поліції ВП № 1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області, на службовому автомобілі, здійснював патрулювання у м. Тростянець Охтирського району. О 19 год. 35 хв. по вул. Патона ним було виявлено як невідомий водій, керуючи мопедом здійснює рух без мотошолома, після чого ним за допомогою сигнального диску було здійснено зупинку даного транспортного засобу. Під час розмови було встановлено, що водій ОСОБА_2 взагалі не має права керування транспортним засобом, так як посвідчення водія ніколи не отримував, та що останній керує транспортним засобом повторно протягом року не маючи права керування. Також від водія було чути різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. Він неодноразово пропонував водію пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора (Драгер 68-20) або пройти такий огляд у медичному закладі КНП «Тростянецька міська лікарня» ТМР. Кравченко С.М. факт вживання спиртних напоїв не заперечував та проходити огляд відмовився. У подальшому ОСОБА_2 було роз`яснено права та обов`язки, а також складені матеріали за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП. Від підпису та отримання постанови позивач відмовився. Також ОСОБА_2 було відсторонено від керування шляхом паркування транспортного засобу на узбіччі. Вважає, що діяв відносно позивача згідно з чинним законодавством, викладені у позові факти не відповідають дійсності, а позов є засобом ухилення від адміністративної відповідальності. Тому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

17.09.2025 представниця відповідача Головного управління Національної поліції в Сумській області Каракуц М.Ю. подала відзив на позов, у якому з посиланням на пояснення поліцейського Тимошенка В.О. вказала аналогічні обставини, що були зазначені відповідачем ОСОБА_3 у відзиві на позов. Також представниця відповідача зазначила, що факт вчинення адміністративного правопорушення Кравченком С.М. підтверджується відеозаписом від 19.07.2025. Крім того, представниця відповідача вказала, що заявлений позивачем розмір на відшкодування понесених витрат за надання правничої допомоги є необґрунтованим та завищеним. Даний спір не потребує глибокого правового аналізу й дослідження, а тому і значних часових затрат. Щодо вирішення спору існує стала судова практика. Також до позову не додано жодного доказу, що позивач реально поніс заявлені витрати. Тому представниця відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову.

Позивач та його представниця у судове засідання не з`явилися та не повідомили про причини неявки.

Представниця відповідача ГУ НП в Сумській області Каракуц М.Ю. в судовому засіданні проти позову заперечила пославшись на обставини викладені у відзиві на позов.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився та не повідомив про причини неявки.

Заслухавши пояснення представниці відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши, докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню, виходячи із таких підстав.

Відповідно до ст. 244 КАС України під час прийняття рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, як то пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази надаються суду особами, які беруть участь у справі.

Судом установлено, що 19.07.2025 поліцейським Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області Тимошенком Володимиром Олександровичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5264723, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. За змістом указаної постанови ОСОБА_2 19.07.2025 о 20 год. 38 хв. у м. Тростянець по вул. Шевченка, 56, здійснював рух на мопеді АС YAMAXA д.н.з. НОМЕР_1 без мотошолома, чим порушив вимоги п. 5.2.б Правил дорожнього руху, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121КУпАП (а.с. 15, 68).

Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені відповідачем як суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення - постанови про накладення адміністративного стягнення від 19.07.2025 серії ЕНА № 5264723, на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд враховує таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (пункт 11 частина 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію»).

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 5.2. б Правил дорожнього руху пасажири, користуючись транспортним засобом, повинні під час пересування на транспортному засобі користуватися засобами пасивної безпеки (підголовниками, ременями безпеки, де їх установка передбачена конструкцією) (крім пасажирів з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки), а на мотоциклі та мопеді в застебнутому мотошоломі.

За порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами передбачена адміністративна відповідальність частиною 5 ст. 121 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п. п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

На підтвердження правомірності постанови про накладення адміністративного стягнення відповідачами разом з відзивами було надано оптичні диски з відеозаписами з нагрудної бодікамери поліцейського, посилання на який міститься в оскаржуваній постанові.

Відеозаписи на оптичних дисках є електронними доказами, копії яких відповідно до положень ст. 99 КАС України, мають бути засвідчені електронним цифровим підписом відповідача.

Дослідивши наданий поліцейським Тимошенком В.О. оптичний диск суд зазначає, що наявні на ньому відеозаписи не містять цифрового підпису.

Відповідно до положень ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, надані поліцейським Тимошенком В.О. відеозаписи на підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення не є допустимими доказами у розумінні ст. 74 КАС України, тому суд не бере до уваги ці докази.

Разом з тим, відеозаписи, які містяться на оптичному диску наданому представником відповідача ГУ НП в Сумській областізасвідчені електронним цифровим підписом. Тому суд приймає вказані відеозаписи як допустимі докази.

Дослідивши вказаний відеозапис у судовому засіданні було встановлено, що на ньому зафіксовані обставини про те, що 19.07.2025 о 20 год. 38 хв. поліцейські зупинили позивача, який рухався на мопеді без мотошолома. На запитання поліцейського про причини відсутності мотошолома, позивач відповів, що забув мотошолом. Документів на мопед та посвідчення водія позивач не мав. Оскільки від водія відчувався запах алкоголю з порожнини рота, останньому було запропоновано поліцейськими пройти огляд на місці на стан сп`яніння або проїхати до медичного закладу, однак позивач відмовився. Поліцейським було роз`яснено позивачу його права та повідомлено, що відносно нього буде винесено постанову за керування мопедом без мотошолома за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Отримувати постанову позивач відмовився.

Отже обставини викладені у постанові про адміністративне правопорушення щодо керування позивачем транспортним засобом без мотошолома підтверджується сукупністю досліджених доказів.

Разом з тим, доводи представниці позивача про те, що її довіритель вів мопед у зв`язку з поломкою на ремонт є вигаданими та такими, що спрямовані на спотворення дійсних обставин з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Щодо доводів представниці позивача про те, що постанова була винесена без складання протоколу та без надання часу позивачу для подання документів, які характеризують його особу та інших доказів суд зазначає таке.

Згідно із ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

У випадках, передбачених, зокрема, ч. 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1, 4 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, передбачено, що повноваження з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення покладено на поліцейських підрозділів патрульної поліції та поліцейських, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція. У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до висновків Верховного Суду викладених у постанові від 07.11.2019 у справі №487/2179/17 чинним законодавством передбачено спрощену процедуру розгляду посадовою особою УПП справи про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 122 КУпАП. Вказане виключає необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур, передбачених для розгляду справи про адміністративне правопорушення в загальному порядку, як надання особі можливості скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи тощо. Крім того, колегія суддів зазначила, що реалізація права позивача щодо можливості скористатися правовою допомогою забезпечується під час оскарження безпосередньо рішення суб`єкта владних повноважень у суді.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною, а стягнення накладено в межах санкції ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Відтак, вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8-10, 134, 139, 242, 246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до поліцейського Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області Тимошенка Володимира Олександровича, Головного Управління Національної поліції в Сумській області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач -ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач поліцейський Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області Тимошенко Володимир Олександрович, адреса: вул. Благовіщенська, буд. 36, м. Тростянець, Охтирський район, Сумська область, 42600;

відповідач - Головне управління Національної поліції в Сумській області, адреса місцезнаходження: вул. Герасима Кондратьєва, буд. 23, м. Суми, 40000, .

Суддя О. О. Огієнко