Справа № 204/10926/25
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 листопада 2025 рокуСправа № 204/10926/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рищенко А.Ю, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

07.10.2025 до Чечелівського районного суду м. Дніпра надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії ТЦК у внесенні до реєстру військовозобов?язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку;

- зобов?язати ІНФОРМАЦІЯ_2 закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв?язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (ч.7 ст. 38, ст. 247 КУпАП);

- зобов?язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виправити недостовірні відомості у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов?язаних та резервістів стосовно ОСОБА_1 шляхом виключення інформації щодо порушення правил військового обліку та подання його у «розшук»;

- зобов?язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити повідомлення відповідним органам Національної поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

У ході з`ясування вищенаведених питань суддею встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КАС України, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КАС України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Таким чином, у випадку заявлення позивачем в одній позовній заяві кількох вимог, такі вимоги мають мати єдину підставу виникнення.

Відповідно до приписів частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються, зокрема зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Оскільки підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а від підстав позову залежить коло доказів, які необхідні для підтвердження порушеного права позивача, то об`єднанню підлягають лише ті позовні вимоги, які обґрунтовані позивачем одними і тими ж обставинами або підтверджені одними і тими ж доказами. Тобто заявленню в одній позовній заяві підлягають лише ті вимоги, які випливають з одних і тих же правовідносин. Інститут об`єднання позовних вимог сприяє одностайності та швидкості вирішення однорідних позовних вимог.

Суд зауважує, що вимоги про визнання протиправними дій ТЦК у внесенні до реєстру військовозобов?язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку; зобов?язання ІНФОРМАЦІЯ_3 виправити недостовірні відомості у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов?язаних та резервістів стосовно ОСОБА_1 шляхом виключення інформації щодо порушення правил військового обліку та подання його у «розшук»; зобов?язання ІНФОРМАЦІЯ_2 направити повідомлення відповідним органам Національної поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 підсудні Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

У свою чергу, за приписами пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку (частина 5 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України).

Правила розмежування предметної юрисдикції (підсудності) адміністративних справ встановлено статтею 20 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою та третьою цієї статті (частина 2 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною 3 статті 27 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підсудність окремих категорій справ визначається цим Кодексом.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності врегульовано статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною першою цієї статті Кодексу передбачено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, загальне правило, яке встановлено наведеними нормами Кодексу адміністративного судочинства України полягає в тому, що предметна юрисдикція (підсудність) адміністративних судів не може бути змінена.

Таким чином, спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень стосовно притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено також вимогу про зобов?язання ІНФОРМАЦІЯ_2 закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв?язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (ч.7 ст. 38, ст. 247 КУпАП).

Отже, враховуючи вказаний предмет спору, зазначена справа (така вимога) не підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду і повинна розглядатись місцевим загальним судом як адміністративним судом.

Згідно з ч. 6 ст. 21 КАС України, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Норма аналогічного змісту передбачена ч. 4 ст. 172 КАС України: не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Як наслідок, позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог.

Підстав для застосування положень статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України судом не встановлено.

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

З огляду на те, що позовна заява подана без додержання правил об`єднання позовних вимог, суд доходить висновку про наявність підстав для повернення такої позовної заяви.

Керуючись статтями 169, 172, 248, 256, 294, 295 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернути.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя А. Ю. Рищенко