Справа № 360/1891/25
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

01 грудня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1891/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом адвоката Міняйла Ярослава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов адвоката Міняйла Ярослава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), в якому просив:

-визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття на військовий облік військовозобов`язаних ОСОБА_1 ;

-виключити ОСОБА_1 з військового обліку на підставі записів «учетно-послужной карточке» ОСОБА_1 виданій замість військового квитка;

-внести відомості про виключення з військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

-стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 на рахунок ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 відповідно до запису в «учетно-послужной карточке» виданій замість військового квитка 25 вересня 2000 року був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, на підставі ст. 59 «а» гр. I (наказ МОУ № 2 від 04.01.1994).

З електронного військово-облікового документу ОСОБА_1 вбачається, що останній перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач направив заяву до ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19 липня 2025 з вимогою виключити ОСОБА_1 з військового обліку на підставі запису в «учетно-послужной карточке» виданій замість військового квитка 25 вересня 2000 року, а також внести відомості про виключення з військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповіді на скаргу позивачем отримано не було, у зв`язку з чим 26.08.2025 останній звернувся до адвоката Міняйла Ярослава Володимировича, з метою отримання правової допомоги з нагального питання.

28.08.2025 позивачем було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також до Міністерства оборони України адвокатський запит вих. 28/08/25/2 від 28 серпня 2025 року з метою отримання відповіді на надіслану позивачем заяву.

05.09.2025 було отримано відповідь від відповідача датовану 05 вересня 2025 року № ЩТ/1479 на адвокатський запит, яка підтверджує, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповіді відповідач зазначив, що ОСОБА_1 був взятий на облік автоматично, рішенням оператора реєстру вищого штабу. При цьому нормативно це ніби обґрунтовується пунктом 17 «Порядку реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженим постановою КМУ №932 від 16 серпня 2024 року.

Адвокат в інтересах позивача вважає, що зазначені у відповіді підстави для взяття ОСОБА_1 на військовий облік не відповідають нормам чинного законодавства, тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В подальшому, до суду через підсистему "Електронний суд" адвокатом позивача надіслано заяву, в якій просив змінити позовні вимоги, а саме:

-визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення ОСОБА_1 з військового обліку у зв`язку з непридатністю до військової служби відповідно до його «учетно-послужной карточке» виданій замість військового квитка;

-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 внести відомості про виключення з військового обліку ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до його «учетно-послужной карточке» виданій замість військового квитка;

-стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 на рахунок ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження строку для подання відзиву задоволено, визнано поважними причини пропуску строку на подання відзиву ІНФОРМАЦІЯ_1 та продовжено ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлений судом строк на подання відзиву на позов.

Відповідачем через підсистему "Електронний суд" надіслано відзив від 31.10.2025 вих.ЩТ/2158 на позовну заяву, в якому зазначено, що в ході реалізації Постанови Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2024 року № 932 ОСОБА_2 , автоматично, рішенням вищого штабу, взято на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до даних Реєстру ОСОБА_3 є військовозобов`язаним.

Законом України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів із змінами, внесеними згідно із Законом № 1357-ІХ від 30.03.2021 уведено в дію Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України, яка забезпечує облік ідентифікацію оголошення в розшук та обмін такою інформацією з іншими держаними реєстрами.

Зокрема, саме за рішенням держаних органів (міністерств) України, в ході реалізації Постанови Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2024 року №932, якою затверджено Порядок реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яким реалізовано механізм автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі експериментальний проект) шляхом електронної інформаційної взаємодії між національними електронними інформаційними ресурсами у цілях національної безпеки та оборони України, громадянина ОСОБА_2 встановлено на облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до приписів Закону України від 16.03.2017 №1951-VIII «Про єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» оператор ІНФОРМАЦІЯ_3 не має можливості вести реєстр щодо призовників і військовозобов`язаних, на підставі обліку біографічних даних, стану здоров`я результатів співбесіди, тощо, які б мали узагальнюватися в особових справах, які мали б існувати в ІНФОРМАЦІЯ_5 , але подібних справ не існує.

Надані копії документів не дають підстав ІНФОРМАЦІЯ_5 для виключення ОСОБА_2 з військового обліку та вносити відомості про виключення даного громадянина з військового обліку.

Відповідач вважає позовні вимоги не обґрунтованими та безпідставними, просив відмовити.

Адвокатом позивача через підсистему "Електронний суд" надіслано відповідь на відзив, в якій просив задовольнити позовні вимоги.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (стаття 1), який в подальшому був неодноразово продовжений та Указом Президента України від 20 жовтня 2025 року №793/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року строком на 90 діб.

Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Луганського окружного адміністративного суду з 02.05.2022, з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки суддів і працівників апарату суду, судом розглянуті матеріали електронної справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей з Резерв+ станом на 25.09.2025 13:41, ОСОБА_1 перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер в реєстрі Оберіг 2, звання Рекрут, потребує проходження базової загальновійськової підготовки.

19.07.2025 позивач звернувся з заявою до відповідача, в якій просив виключити його з військового обліку на підставі запису в «учетно-послужной карточке» виданій замість військового квитка 25 вересня 2000 року та внести відомості про виключення з військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Також адвокат звернувся із адвокатським запитом вих.28/08/25/2 від 28 серпня 2025 року до Міністерства оборони України та до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому зазначив, що 19.07.2025 клієнт ОСОБА_1 направив до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву з вимогою виключити ОСОБА_1 з військового обліку на підставі запису в «учетно-послужной карточке» виданій замість військового квитка 25 вересня 2000 року. Відповідно до трекінгу АТ «Укрпошта» №721 заяву було вручено одержувачу 22.07.2025. Станом на 28.08.2025 ОСОБА_1 не надійшло жодної відповіді стосовно направленої заяви. Просив повідомити наступну інформацію: чи було надано відповідь ОСОБА_1 на подану ним заяву від 19.07.2025; надати копію відповіді на заяву ОСОБА_1 від 19.07.2025; якщо відповідь не було надано, просив повідомити причину недотримання вимог встановлених статтею 20 Закону України «Про звернення громадян».

На вищевказаний запит відповідачем надано відповідь від 05.09.2025 №ЩТ/1479, в якій вказано, що ОСОБА_1 автоматично, рішенням оператора реєстру вищого штабу зараховано на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_3 . ІНФОРМАЦІЯ_5 рішень щодо взяття на військовий облік не приймалося. Для вирішення означеного питання рекомендовано звернутися зі зверненням (заявою) до ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем фактичного проживання, де ініціювати взяття на військовий облік, з подальшим вирішенням питання про зняття з військового обліку.

В матеріалах справи наявна обліково-послужна картка до військового квитка №487, та в п.16 картки зазначено, що з 25.09.2000 позивач непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст. 59 «а» гр. I (наказ МОУ № 2 від 04.01.1994).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Громадяни проходять військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Згідно з частинами першою, другою статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

За змістом частини дев`ятої статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частиною шостою статті 2 Закону №2232-XII визначені види військової служби, серед яких: базова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу.

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина чотирнадцята статті 2 Закону №2232-XII).

Згідно із статтею 1 Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року №1932-XII особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII (далі Закон №389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ) у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та триває до цього часу.

24 лютого 2022 року з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань Законом України від 03 березня 2022 №2105-ІХ затверджений Указ Президента України від 24 лютого 2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» (далі - Указ №69/2022).

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII).

У статті 1 Закону №3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону № 3543-XII визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації:

з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;

проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до частин другої, третьої статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно із частиною десятою статті 1 Закону №2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

З матеріалів справи судом встановлено, що при формуванні електронного військово-облікового документа в системі «Резерв+», позивач виявив, що він перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер в реєстрі Оберіг 2, звання Рекрут, потребує проходження базової загальновійськової підготовки.

Водночас в матеріалах справи наявна обліково-послужна картка до військового квитка №487, та в п.16 картки зазначено, що з 25.09.2000 позивач непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст. 59 «а» гр. I (наказ МОУ № 2 від 04.01.1994).

Зазначене свідчить про те, що позивача у 2000 році було визнано непридатним до військової служби із виключення з військового обліку.

Судом враховується, що станом на час зазначення відповідного запису про виключенням з військового обліку в обліково-послужній карточці діяли норми Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затверджені наказом Міноборони України №2 від 04.01.1994, за реєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.07.1994 №177/386.

Пунктом 92 Положення було передбачено, що при огляді призовників лікарі визначають стан їх здоров`я та ступінь придатності до військової служби. При цьому враховується характер захворювання або фізичної вади, ступінь їх розвитку, функціональних порушень, а також освіта, спеціальність, фактична працездатність оглянутого та вимоги, які ставить військова служба до стану здоров`я у тому чи іншому виді Збройних Сил України, роді військ.

Пунктом 93 Положення після закінчення огляду кожний лікар записує в облікову картку призовника встановлений діагноз (при відсутності захворювань робиться запис "здоровий"), висновок про придатність (тимчасову непридатність або повну непридатність) до строкової військової служби, ступінь обмеження, дату огляду та підписує висновок, зазначаючи прізвище та ініціали. Крім того, на призовників, тимчасово непридатних до військової служби та непридатних до військової служби в мирний та воєнний час, оформляється висновок лікаря (додаток № 10 до Положення).

Відповідно до п. 95-96 Положення залежно від стану здоров`я громадянам, придатним до військової служби, та тим, які призиваються на строкову військову службу, встановлюється один із ступенів обмеження 1, 2, 3 або 4. Особам, тимчасово непридатним до військової служби, встановлюється ступінь обмеження 5, непридатним до військової служби в мирний час, обмежено здатним у воєнний час 6, непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку 7. Лікар виносить одну із таких постанов про придатність (тимчасову або повну непридатність) до строкової служби: а) "придатний до військової служби. Ступінь обмеження 1 (2, 3, 4)"; б) "тимчасово непридатний до військової служби. Ступінь обмеження 5"; в) "непридатний до військової служби у мирний час, обмежено здатний у воєнний час. Ступінь обмеження 6"; г) "непридатний до військової служби зі зняттям з військового обліку. Ступінь обмеження 7".

Таким чином станом на час проходження позивача військово-лікарської комісії 25.09.2000 було прийнято рішення про те, що позивач за наявними хворобами станом на час проходження ВЛК підлягає визнанню непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку.

Відповідно до статті 37 Закону №2232-XII в редакції чинній станом на 25.09.2000 передбачено підстави взяття на військовий облік, зняття та виключення.

Зокрема, частиною п`ятою статті 37 зазначеного Закону було передбачено, що виключенню з військового обліку у військових комісаріатах підлягають громадяни: а) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку; б) які досягли граничного віку перебування в запасі; в) які припинили громадянство України; г) які були засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів; д) які не отримали до 36-річного віку військово-облікової спеціальності або спорідненої з нею; е) які померли.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджується, що з 25.09.2000 позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст. 59 «а» гр. I (наказ МОУ № 2 від 04.01.1994).

Статтею 59 а) Додатку № 1 «Розклад хвороб і фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби в Збройних Силах України» наказу МО України № 2 від 04.01.1994 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України» (в редакції чинній на 26.07.1999) визначено хронічні захворювання нирок (хронічний гломерулонефрит, хронічний первинний пієло- нефрит, нефросклероз, нефротичний синдром, зморщена нирка, первинний амілоїдоз нирок, хронічний інтерстиціальний нефрит та інші нефропатії): зі значним порушенням функції непридатний до військової служби зі зняттям з військового обліку.

Верховний Суд у постанові від 21.05.2025 у справі №280/2880/24 зауважив: «з аналізу положень Закону 2232-XII висновується, що громадяни, які підлягають виключенню з військового обліку, втрачають статус військовозобов`язаного, в той же час зняті з військового обліку продовжують перебувати в статусі військовозобов`язаних».

Крім того, за правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12.06.2020 у справі №810/5009/18 до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає під дію статей Розладу хвороб, що визначають ступінь придатності особи до військової служби з посиланням на п.3.13 Глави 3 Розділу ІІ Положення.

З урахування вказаних положень діючого законодавства та з урахування наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що позивача в 2000 році за наслідками проведеної медичної комісії було визнано непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку, а тому останній набув статусу невійськовозобов`язаного в розумінні Закону №2232-XII.

З огляду на викладене, суд зазначає, що такий запис у Реєстрі не відповідає фактичним та документально підтвердженим обставинам, суперечить вимогам статті 37 Закону №2232-XII і створює правову невизначеність щодо статусу позивача як військовозобов`язаного.

Суд зазначає, що при внесенні відомостей до Реєстру, в даному випадку, орган ведення обліку має керуватися саме такими документами, як обліково-послужна картка, у якій міститься запис про виключення позивача з військового обліку.

Суд наголошує, що відповідальність за достовірність відомостей у Реєстрі покладається на органи ведення військового обліку. У цій справі наявність суперечливих або недостовірних даних у Реєстрі свідчить про неналежне виконання відповідачем свого обов`язку із забезпечення точності облікових записів, що прямо суперечить приписам чинного законодавства.

Отже, за відсутності будь-яких достовірних та належних доказів правомірності внесення змін до Реєстру, а також з огляду на наявність незаперечних доказів визнання позивача непридатним до військової служби з виключенням з обліку, відомості в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів є недостовірними та підлягають виправленню у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Суд зазначає, що 19.07.2025 позивач звернувся з заявою до відповідача, в якій просив виключити ОСОБА_1 з військового обліку на підставі запису в «учетно-послужной карточке» виданій замість військового квитка 25 вересня 2000 року та внести відомості про виключення з військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У зв`язку із неотримання відповіді на заяву від 19.07.2025 адвокат в інтересах позивача звернувся з адвокатським запитом вих.28/08/25/2 від 28 серпня 2025 року до Міністерства Оборони України та до ІНФОРМАЦІЯ_1 та отримав відповідь від 05.09.2025 №ЩТ/1479, в якій вказано, що ОСОБА_1 автоматично, рішенням оператора реєстру вищого штабу, зараховано на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_3 . ІНФОРМАЦІЯ_5 , рішень щодо взяття на військовий облік не приймалося. Для вирішення означеного питання рекомендовано звернутися зі зверненням (заявою) до ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем фактичного проживання де ініціювати взяття на військовий облік, з подальшим вирішенням питання про зняття з військового обліку.

Пунктом 7 частини першої статті 2 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» визначено, що до основних завдань Кабінету Міністрів України зокрема належать здійснення заходів щодо забезпечення обороноздатності та національної безпеки України, громадського порядку, боротьби із злочинністю, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій.

Отже Кабінет Міністрів України під час прийняття постанови № 932 вiд 16.08.2024 діяв у межах наданих йому повноважень та наведені у вказаній постанові приписи були обов`язковими до виконання відповідачем.

Вказаною постановою КМУ було затверджено Порядок реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок № 932).

Відповідно до приписів пункту 3 Порядку № 932 метою експериментального проекту є оптимізація та верифікація відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом обміну інформацією в цілях національної безпеки та оборони України.

Як вже було зазначено, позивача автоматично, рішенням оператора реєстру вищого штабу, зараховано на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З урахування викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач під час взяття позивача на військовий облік в автоматичному режимі діяв у повній відповідності до вимог Порядку № 932.

При цьому, враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що наявність інформації про перебування на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_5 позивача порушує права останнього, оскільки з 25.09.2000 позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст. 59 «а» гр. I (наказ МОУ № 2 від 04.01.1994), що підтверджується обліково-послужною карткою.

Згідно зі статтею 3 Закону № 1951-VIII, основними засадами ведення Реєстру є:

1) обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

2) повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

3) захищеність Реєстру та внесених до нього відомостей - держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу та зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного чи програмного забезпечення, а також гарантує дотримання законодавства щодо захисту персональних даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, наявних у Реєстрі.

Частиною п`ятою статті 5 Закону №1951-VIII передбачено, що органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є: уповноважений орган адміністрування держателя Реєстру; оперативні командування; територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя; Центральне управління Служби безпеки України; відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних (частини восьма, дев`ята статті 5 Закону № 1951-VIII).

За змістом статті 6 Закону № 1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

До службових даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про виконання військового обов`язку; відомості про проходження альтернативної (невійськової) служби відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу"; відомості про участь у бойових діях (стаття 8 Закону № 1951-VIII).

Відповідно до статті 9 Закону № 1951-VIII призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру. Призовник, військовозобов`язаний та резервіст зобов`язаний подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру.

Згідно з частиною першою статті 14 Закону № 1951-VIII ведення Реєстру включає:

1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;

2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;

3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що після взяття на військовий облік позивач звернувся до відповідача з заявою про виключення даних з реєстру, надавши всі підтверджуючи для цього документи, однак відповідач цього не здійснив, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі шляхом визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення ОСОБА_1 з військового обліку у зв`язку з непридатністю до військової служби відповідно до його обліково-послужної картки, виданій замість військового квитка; зобов`язання відповідача внести відомості про виключення з військового обліку ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до його обліково-послужної картки, виданій замість військового квитка.

Суд зазначає, що вирішення спору у такий спосіб є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений і вказане рішення не можливо визнати втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно частин першої та другої статі 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду із позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 64H2-X3T6-E48M-AM47 від 26.09.2025.

Оскільки судом встановлено порушення відповідачем прав позивача, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню, суд присуджує позивачу відшкодування судових витрат по сплаті судового збору у загальному розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Міняйла Ярослава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення ОСОБА_1 з військового обліку у зв`язку з непридатністю до військової служби відповідно до його обліково-послужної картки, виданій замість військового квитка.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості щодо ОСОБА_1 про взяття на військовий облік, визначення статусу «військовозобов`язаний», присвоєння звання, військо-облікової спеціальності та порушення правил військового обліку.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 внести відомості про виключення з військового обліку ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до його обліково-послужної картки, виданій замість військового квитка.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_7 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова