Справа № 607/22047/25
Суддя: Мостецька А. А.
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2025 Справа №607/22047/25 Провадження №2-а/607/803/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Мостецької А. А.

за участю секретаря с/з Ярош Н. В.

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідачаГоловного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що перед початком руху він перевірив справність зовнішніх світлових приладів автомобіля, зокрема фар ближнього світла, і пересвідчився, що на момент виїзду всі фари працювали справно. У ході руху транспортного засобу в темний час доби зупинок не здійснювалось, тому він не мав можливості візуально виявити несправність фари під час керування автомобілем. Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки несправність виникла під час руху транспортного засобу, без його вини та без можливості її оперативного виявлення. Він повідомив працівника поліції, що фара вийшла з ладу під час руху, однак, незважаючи на наведені пояснення, працівник поліції склав відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Притягнення його до адміністративної відповідальності вважаю безпідставним та необґрунтованим, а дії поліцейського Тернопільського районного управління поліції ГУНП у Тернопільській області, лейтенанта поліції Киянка В.І., такими, що суперечать чинному законодавству України. Також зазначив, що вищевказана постанова є незаконною, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубими порушеннями вимог чинного законодавства, оскільки в його діях не було ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 121 КУпАП. Крім того, інспектором було порушено процедуру розгляду справи, зокрема не було враховано та встановлено всіх фактичних обставин даного правопорушення.

Вказав, що 16.10.2025 перед початком руху він ретельно перевірив справність зовнішнього освітлення транспортного засобу, зокрема фар ближнього світла, які на момент виїзду працювали належним чином. Конструкцією автомобіля «Volkswagen Golf» не передбачено повідомлення водія про несправність фари під час руху, а тому спостерігати за її роботою в процесі керування неможливо, як і передбачити момент виходу з ладу. Відтак вини в його діях немає. Він не умисно виїхав на транспортному засобі з указаними несправностями, несправність виникла під час руху, і цей факт він повідомив інспектору поліції. Вихід з ладу лампи лівої фари в режимі ближнього світла, який виник в ході експлуатації транспортного засобу, ним не виявлено в ході керування автомобілем, а тому він не мав можливості вжити передбачених п. 31.5 ПДР заходів. Про це він дізнався лиш після того як мені це повідомив інспектор поліції.

Відтак просить скасувати постанову серії ЕНА № 5951855 від 16.10.2025, а провадження у справі - закрити.

Представник відповідача подала відзив на позов, в якому вказала, що 16.10.2025 близько 19 год 54 хв водій ОСОБА_1 у м. Тернопіль по вул. Злуки керував транспортним засобом марки «Volkswagen» модель «Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого не працювала ліва фара в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 (в) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Поліцейським офіцером громади Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції Киянко Віталій Ігоровичем було виявлено дане порушення та винесено відносно позивача ОСОБА_1 постанову серії ЕНА номер 5951855 від 16.10.2025 за ч. 1 ст.121 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн 00 коп. Підтвердженням порушень вимог ПДР та норм КУпАП є надані поліцейськими відеоматеріали фіксації порушення, так на відеозаписі із нагрудного відеореєстратора, під назвою «export-sfvbb» з 00:00:46 зафіксоване саме правопорушення, а саме: непрацююча ліва фара в транспортному засобі «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 в режимі ближнього світла в темну пору доби. Також на цьому ж відео, починаючи з 0:00:54 сек. зафіксовано, як позивач ОСОБА_1 вийшов з транспортного засобу і поліцейський вказує водієві на порушення ПДР України. Крім того, зі змісту відеозапису чітко прослідковується наявність темної пори доби. Слід зазначити, що відповідно до п. 31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. У даному випадку закінчений склад правопорушення настає з того моменту коли особа рухалась з технічною несправністю передбаченою п.31.4 ПДР України не застосовуючи аварійну світлову сигналізацію (ВС/КАС у справі №177/213/17(2-а/177/16/17) від 18 жовтня 2019 р.). Також на відеозаписі під назвою «export-sfvbb» поліцейський, перевіривши документи водія, що на нагрудному відеореєстраторі 00:05:55 сек. повідомив позивачу про розгляд справи за ч. 1 ст. 121 КУпАП та роз`яснив йому права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Також у п.8 оскаржуваної постанови присутній підпис позивача щодо роз`яснення йому прав за ст. 268 КУпАП.

Крім того, вказав, що на відеозаписі із 00:01:06 сек. по 00:01:40 сек. працівником поліції надано можливість позивачу усунути технічну несправність, однак гр. ОСОБА_1 відмовився вчиняти будь-які дії пов`язані із усуненням даної технічної несправності. Позивачем на обґрунтування своєї позиції не надано жодних належних та допустимих доказів. Відповідно до ст. 268 КУпАП позивач ОСОБА_1 не скористався своїм правом заявляти клопотання, давати пояснення та подавати докази, по факту скоєння адміністративного правопорушення, що свідчить про визнання ним своєї вини та згоду з притягненням до адміністративної відповідальності (відеозапис під назвою «export-sfvbb» з 00:06:19 по 00:07:17). Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивач дійсно допустив порушення ПДР тому оскаржувану постанову винесено працівником поліції у межах повноважень та у суворому дотриманні закону, відповідно до об`єктивних обставин справи тому позов до задоволення не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, просить відмовити у задоволенні позову через його безпідставність.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, однак у відзиві на позовну заяву просила проводити судовий розгляд без її участі.

За наявності вказаних обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів, відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України.

При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії.

Ухвалою суду замінено первісного відповідача Департамент патрульної поліції на належного відповідача Головне управління Національної поліції в Тернопільській області.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов до наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права.

Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Суд, встановив, що 16.10.2025 поліцейським офіцером громади Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області лейтенантом поліції Киянко В.І. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5951855, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 16.10.2025 о 19 год 48 хв у м. Тернопіль по просп. Злуки водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3.в Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 6 ст. 55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII), учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону № 3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху).

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху, передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 31.4.3(в) Правил дорожнього руху передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Частина 1 статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що порушення Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, вичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, представник відповідача долучив до відзиву відеозапис, який здійснювався з нагрудної камери поліцейського.

Оглянутим відеозаписом із нагрудної камери поліцейського встановлено факт зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, у якого в темну пору доби не працювала ліва фара в режимі ближнього світла. Також зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення, під час якого водію було роз`яснено причину зупинки транспортного засобу, його права, як особи яка притягається до адміністративної відповідальності та вручена копія постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивачем не спростовано належними та достатніми доказами обставини викладені в оскаржуваній постанові та факт відсутності у його діях складу правопорушення.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 31.4.3(в) Правил дорожнього руху.

Крім того, як вбачається із відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, позивач на місці розгляду адміністративної справи жодних заперечень не висловлював, жодних клопотань під час розгляду справи не надходило, а тому твердження позивача про незаконність та необґрунтованість постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Відтак суд дійшов висновку, що відповідачем в повній мірі доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП. Постанова винесена з дотриманням норм чинного законодавства, стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції ч. 1 ст.121 КУпАП, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

При цьому суд враховує, що визначений правовою нормою ст. 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати, йому не відшкодовуються.

На підставі наведеного, керуючись статтями 9, 121, 289, 293 КУпАП, статтями 2, 5, 9, 72-77, 139, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 40108720, місцезнаходження: вул. Валова, 11, м. Тернопіль.

Рішення суду складено та підписано 28 листопада 2025 року.

Головуючий суддяА. А. Мостецька