Справа № 380/16830/25
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення, зобов`язання вичинити дії -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення командира Військової частини НОМЕР_1 від 28.04.2025 № 690/12224 про відмову у виплаті додаткової винагороди у зв`язку з лікуванням після поранення ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити додаткову винагороду за час стаціонарного лікування в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, пов`язаним із захистом Батьківщини в розмірі 177 419 грн 35 коп., за період з 30.05.2024 по 22.07.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19.04.2024 ОСОБА_1 , був направлений у відпустку для лікування після поранення, строком на 30 календарних днів, відповідно до довідки ВЛК від 19.04.2024 року № 2526/335. Відповідно до Епікризу виписного, ОСОБА_1 потрапив на стаціонарне лікування, де перебував на лікуванні з 30.05.2024 по 25.06.2024, 26.06.2024 по 22.07.2024 з діагнозом Посттравматичний стресовий розлад з тривожно-депресивною симптоматикою та інсомнією, віддалені наслідки внутрішньочерепної травми уточнення діагноз: Стан після перенесеної ВТ, ЗЧМТ, струсу головного мозку (08.04.2024) з цєфалгічпим, вестибулоатактичним синдромом, разсіяною вогнищевою неврологічною симптоматикою, гонартроз; нейросенсорна втрата слуху одностороння з нормальним слухом на протилежному вусі, уточнення діагнозу: МРТ від 17006.24 набряк слизової комірок соскоподібного відростку Набряк слизової біляносових порожнин. Відповідно до Довідки ВЛК № 13.09.2024, діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) Посттравматичний стресовий розлад з тривожно-депресивною симптоматикою та інсомнією, компенсація (F43.1). Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

Ухвалою від 20.08.2025 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву від 05.09.2025 (вх. № 71562), у якому зазначає, що документи підтверджують факт перебування позивача на лікуванні, проте вони не встановлюють належного причинного зв`язку між госпіталізацією у період з 30.05.2024 по 22.07.2024 та пораненням, отриманим 08.04.2024. Зафіксоване у медичній документації захворювання кваліфіковане як пов`язане з проходженням військової служби, а не як бойове ушкодження у розумінні постанови Кабінету Міністрів України № 168, що виключає можливість застосування спеціального режиму виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 гривень. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача подав відповідь на відзив від 17.09.2025 (вх. № 74410), у якій зазначає, що захворювання у вигляді Посттравматичного стресового розладу з тривожно-депресивною симптоматикою та інсомнією виникло у прямому причинному зв`язку з мінно-вибуховою травмою, отриманою під час виконання обов`язків військової служби. Вказаний психічний розлад є безпосереднім наслідком отриманої травми, що підтверджується медичними стандартами (МКХ-11, DSM-5) та положеннями чинного законодавства України. Таким чином, наявні правові підстави для визнання захворювання службово-обумовленим та призначення відповідної компенсації у вигляді додаткової винагороди за час стаціонарного лікування у зв`язку з отриманим пораненням.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 19.05.2025 № 1793/1095/487 призваний по мобілізації лейтенант ОСОБА_1 , перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_2

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 19.04.2024 № 2526/335 Діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): акубаротравма з перфорацією барабанної перетинки праворуч на тлі ВТ (08.04.2024р). Закрита черепно-мозкова травма (08.04.2024), струс головного мозку, гострий період зі стійким цефалгічним, помірним вестибулярним синдромом, вираженим астенічним синдромом. Посттравматичний стресовий розлад. Забій грудної клітки.Травма легкого ступеню (згідно класифікатора розподілу травм). Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби (довідка про обставини травми відсутня). На підставі статті 81 графи Ш Розкладу Хвороб наказу МО України від 14.08.2008 № 402 потребує відпустки для лікування після поранення і контузії, травми або каліцтва) на 30 (тридцять) календарних днів.

Відповідно до довідки від 12.05.2024 № 948 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) молодший лейтенант ОСОБА_1 08.04.2024 одержав вибухову травму, закриту черепно-мозгову травму, струс головного мозку, акубаротравма з перфорацією правої барабанної перетинки, забій грудної клітки.

Згідно з епікризу виписного від 25.06.2025 медичної карти стаціонарного хворого № 4624/2024 ОСОБА_1 у період з 30.05.2024 по 25.06.2024 знаходився у стаціонарі.

Згідно з виписного епікризу від 22.07.2024 медичної карти стаціонарного хворого № 1214 ОСОБА_1 у період з 26.06.2024 по 22.07.2024 знаходився у стаціонарі.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 13.09.2024 № 7950 лейтенанту ОСОБА_1 проведений медичний огляд ВЛК клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) Посттравматичний стресовий розлад з тривожно-денресивною симптоматикою та інсомнією, компенсація (F43.1). Захворювання: ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

На скаргу представника позивача Військова частина НОМЕР_1 листом від 28.04.2025 № 690/1224 повідомила, що з аналізу норм Постанови № 168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення. Документи надані не містять доказів, що захворювання ОСОБА_1 , а саме посттравматичний стресовий розлад було отримано під час безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях під час захисту Батьківщини. Пов`язаність хвороби з проходженням військової служби та перебування на лікуванні внаслідок отриманого поранення, травми контузії не є тотожними поняттями. У такому випадку у військової частини НОМЕР_1 відсутні правові підстави для сплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі 100 тис. грн починаючи за період з 30.05.2024 по 22.07.2024.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у виплаті у період з 30.05.2024 по 22.07.2024 позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, збільшеної до 100000 гривень, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини під час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Згідно з статтею 1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2статті 1-2 Закону № 2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною 4статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова № 168), установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абзац 1 пункту 1-2 Постанови № 168).

Згідно з абзацом 3 пункту 1-2 Постанови № 168 відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Відповідно до пункту 2-1 Постанови № 168 міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають: порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови; особливості виплати додаткової винагороди та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) особам, зазначеним у пункті 1-1 цієї постанови, та додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1-2 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту.

Аналіз вказаної вище постанови свідчить про те, що виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або перебувають у відпустці для лікування, також здійснюється на підставі наказу командира частини щомісячно пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування.

При цьому умовою для виплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування, є перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, або перебування військовослужбовця у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Так, відповідно до матеріалів справи, позивач 08.04.2024 отримав поранення пов`язане із захистом Батьківщини і у період з 12.04.2024 по 19.04.2024, 30.05.2024 по 25.06.2024, 26.06.2024 по 22.07.2024 знаходився на стаціонарному лікуванні.

При цьому відповідно до довідки від 12.05.2024 № 948 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) молодший лейтенант ОСОБА_1 08.04.2024 одержав вибухову травму, закриту черепно-мозгову травму, струс головного мозку, акубаротравма з перфорацією правої барабанної перетинки, забій грудної клітки. За обставин: При безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини.

Наведене свідчить, що саме після отримання вибухової травми (08.04.2024) позивач розпочав своє стаціонарне лікування, тобто з 12.04.2024, а тому суд критично оцінює наведені відповідачем мотиви, що з наданих позивачем документів неможливо беззаперечно встановити той факт, що позивач у спірний період перебував на стаціонарному лікуванні з лікування саме поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 19.04.2024 № 2526/335 травма легкого ступеня (згідно класифікатора розподілу травм). Травма, Так, пов`язана з проходженням військової служби.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 13.09.2024 № 7950 Захворювання: ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

Суд констатує, що умови (пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення у даних спірних правовідносинах дотримані та підтверджуються медичними документами, які містяться в матеріалах справи.

При цьому, час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із таким пораненням підтверджується належними доказами (епікриз виписний від 25.06.2024 та від 22.07.2024), а тому суд дійшов висновку, що позивач набув право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень за час проходження такого лікування.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідач мав виплатити позивачеві додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168, збільшену до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я в період з 30.05.2024 по 22.07.2024.

Під час розгляду справи відповідач не надав суду доказів та не вказав аргументованих доводів щодо підстав невиплати позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 168 у розмірі до 100000,00 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в період з 30.05.2024 по 22.07.2024 в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом).

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача виплатити додаткову винагороду за час стаціонарного лікування в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, пов`язаним із захистом Батьківщини в розмірі 177 419 грн 35 коп., то суд зазначає, що нарахування та виплата грошового забезпечення є виключною компетенцією відповідача. Суд не може перебирати на себе повноваження відповідача та втручатись в його дискреційні повноваження.

Отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими частково, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вичинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в збільшеному розмірі, право на яку передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 30.05.2024 по 25.06.2024, 26.06.2024 по 22.07.2024.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі збільшеному до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 30.05.2024 по 25.06.2024, 26.06.2024 по 22.07.2024.

4. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 28.11.2025.

Суддя Кедик М.В.