Справа № 711/8338/25
Суддя: Позарецька С. М.
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8338/25
Провадження №2-адр/711/4/25
24.11.2025 м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі головуючого судді Позарецької С.М., розглянувши в письмовому провадженні, без повідомлення (виклику) сторін, заяву ОСОБА_1 , що подана його представником адвокатом Фещенком Миколою Леонідовичем про ухвалення додаткового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
До суду надійшла заява ОСОБА_1 , через його представника адвоката Фещенка М.Л. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 витрат на оплату професійної правничої допомоги. Зазначено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.10.2025 у справі №711/8338/25 задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Рішення отримано для ознайомлення 31.10.2025. Заява на винесення додаткового рішення подається у відведений строк - 04.11.2025. За правову допомогу у розгляді позовної заяви та відповіді на відзив було сплачено позивачем - 6000,00 грн. представнику позивача адвокату Фещенко М.Л., що підтверджується відповідною квитанцією.
Таким чином, позивач просить суд, - стягнути з відповідача на свою користь витрати на правничу допомогу у розмірі 6000грн. 00коп.
Відповідно до ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Додаткове судове рішення є невіддільною складовою частиною основного судового рішення. Додаткове судове рішення або ухвала суду про відмову в ухваленні додаткового судового рішення можуть бути оскаржені в загальному порядку, враховуючи норми ст.286КАС України.
Таким чином, судом вирішено провести розгляд даної заяви без повідомлення учасників справи, оскільки позивачем поставлене питання щодо розподілу судових витрат.
Будь-яких заяв, відзивів, заперечень відповідачем до суду, станом на час розгляду заяви, не подано, незважаючи на те, що позивачем доведено факт направлення та отримання відповідачем 04.11.2025 заяви про ухвалення додаткового рішення разом із додатками.
Дослідивши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи, врахувавши позицію представника позивача, висловлену письмово, суд вважає, що заява підлягає до задоволення за таких підстав:
встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.10.2025 у справі №711/8338/25 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено, а саме вирішено: постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №1410/М/2025 від 01.04.2025 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП, - скасувати; закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП; стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 605грн. 60коп.
Статтеюі 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 КАС України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Як передбачено ч.1 ст. 55 КАСУ, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 57 КАСУ, представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» закріплено перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги: договір про надання правової допомоги, довіреність, ордер, доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до ст. 1 згаданого Закону, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно зі ст. 30 цього Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення (п. 10 ч.3 ст. 2 КАСУ).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , зокрема на професійну правничу допомогу па. 1 ч.3 ст. 132 КАСУ).
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 134 КАСУ).
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (абз. 1 ч.1 ст. 139 КАСУ).
Як передбачено у статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ч.ч. 1, 3-5 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України).
Як встановлено судом під час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, задля доведення розміру витрат на професійну правничу допомогу до заяви про ухвалення додаткового рішення, представником позивача додано (копії): платіжну інструкцію від 04.11.2025 про оплату адвокату Фещенку М.Л. витрат за надання правничої допомоги у розмірі 6000грн. 00коп. за договором №523 від 03.09.2025; акт приймання виконаної роботи (наданих послуг) від 04.10.2025, складеного адвокатом Фещенком М.Л. та ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній претензій до якості виконаних робіт (наданих послуг) немає, адвокат при розгляді справи надав правову допомогу: консультацію, написання та оформлення позовної заяви до суду, гонорар становить 6000грн. 00коп.; додаткову угоду від 03.09.2025 до договору про надання правової допомоги №523 про види послуг адвоката, розмір гонорару, час, витрачений, термін виконання; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №240 від 13.06.2006 стосовно адвоката Фещенка М.Л.; договір №523 від 03.09.2025, що укладений між адвокатом Фещенком М.Л. та ОСОБА_1 , за яким у п. 2 договору зазначено, що адвокат має право вимагати сплатити гонорару та компенсації фактичних витрат на надання правової допомоги в розмірі та в порядку, передбаченому договором, а клієнт зобов`язаний сплатити гонорар адвокату в розмірі та в строк окремо погоджені між ними.
Слід також зазначити, що у прохальній частині позовної заяви позивачем зазначено про необхідність стягнення з відповідача на його користь судового збору та витрат на правничу допомогу. До позовної заяви долучено ордер адвоката серія СА №1134532 від 06.09.2025, виданий на підставі договору про надання правничої допомоги від 03.09.2025 №523, договір від 03.09.2025 №523, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №240 щодо адвоката Фещенка М.Л
Таким чином, нормами чинного законодавства передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 в справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому закономпорядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
Суд, дослідивши та проаналізувавши означені документи, дійшов висновку, що вони є належними, допустимими та достатніми доказами. Крім того, строки подачі такої заяви про ухвалення додаткового рішення не порушені.
Враховуючи викладені обставини та досліджені по справі докази, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги у розмірі 6000грн. 00коп., які були фактично витрачені позивачем. Враховуючи викладене вище, суд не вбачає підстав для зменшення розміру витрат, які слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Крім того, відповідач не скористався правом і не надав свої заперечення проти заяви щодо розподілу витрат, пов`язаних із наданням позивачу правничої допомоги адвокатом, та й не подав клопотань про зменшення цих витрат та щодо їх неспівмірності, враховуючи норми ст. 134 КАС України.
На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 2, 16, 55, 57, 132, 134, 139, 143, 252 КАС України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 , що подана його представником адвокатом Фещенком Миколою Леонідовичем про ухвалення додаткового рішення, - задовольнити.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000грн. 00коп.
Додаткове рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.
Повний текст судового рішення складений 24.11.2025.
Головуючий суддя С.М. Позарецька