Справа № 520/29975/25
Суддя: Ширант А.А.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року, м. Харків Справа № 520/29975/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Ширант А.А.,

за участі секретаря судового засідання Зозулєвої А.В.,

представника позивача Третьякова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку ст. 287 КАС України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (61002, м. Харків, вул. Куликівська, буд. 12, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з нерухомого майна, Тип обтяження: арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження: 8658442; Зареєстровано: 21.04.2009 16:44:10 за №8658442 реєстратором: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 61001, Харківська обл., м. Харків, проспект Гагаріна. 20-А (2-й поверх), на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА 023703, 09.04.2009, Московським ВДВС ХМУЮ, ОСОБА_2 ; Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, Власник: ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з всього нерухомого майна, Реєстраційний номер обтяження: 8658442; Зареєстровано: 21.04.2009 16:44:10 за №8658442 реєстратором: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 61001, Харківська обл., м. Харків, проспект Гагаріна. 20-А (2-й поверх), на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА 023703, 09.04.2009, Московським ВДВС ХМУЮ, ОСОБА_2 ; Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, Власник: ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ;

- стягнути з Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 сплачений судовий збір.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 18.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено розгляд справи на 27.11.2025 о 17 год. 00 хв. в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 6, зал № 21.

Відповідач 26.11.2025 подав відзив на позовну заяву.

Судове засідання, призначене на 27.11.2025, відбулось за участю представника позивача, відповідач не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення, у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу без його участі. У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивач дізнався з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта про те, що на її нерухоме майно накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮЮ (Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові).

Відповідач повідомив позивача, що виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт знищено, а підстави для зняття арешту відсутні.

Позиція відповідача

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог, з огляду на те, що згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено наявність запису про обтяження: Тип обтяження: арешт (архівний запис). Реєстраційний номер обтяження: 8658442. Зареєстровано: 21.04.2009 16:44:10 за № 8658442 реєстратором: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 61001, Харківська обл., м. Харків, проспект Гагаріна, 20-А (2-й) пов.), ; 703-55-17. Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА 023703, 09.04.2009, Московським ВДВС ХМУЮ. Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно. Власник: ОСОБА_1 , Причина відсутності коду: інша причина відсутності коду. Таким чином, щодо обтяження нерухомого майна, на теперішній час наявні відомості, зокрема: номер запису про обтяження, назва та адреса майна, ПІБ боржника, дата, номер повідомлення на підставі якого накладена заборона. Проте відомості щодо виконавчого провадження, в межах якого державним виконавцем винесено повідомлення, 12066, 24.07.2003, зокрема номера виконавчого провадження згідно Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, реквізитів виконавчого документа, який перебував на виконанні, стягувача тощо відсутні, в тому числі в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Отже, як зазначає відповідач, виконавче провадження, в межах якого державним виконавцем винесено повідомлення, 12066, 24.07.2003 на теперішній час знищене за закінченням строку зберігання.

Вказує, що підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини передбачені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», які на теперішній час відсутні. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Обставини встановлені судом

Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта одержаної адвокатом Третьяковим О.В., а саме довідки №442594761 від 08.09.2025 встановлено, що за Позивачем на праві приватної власності зареєстровано нерухоме майно 3-х кімнатна квартира, за адресою: АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер майна:11589096). Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна існує тип обмеження «арешт нерухомого майна», реєстраційний номер обтяження 8658442, зареєстровано 21.04.2009 за №8658442 реєстратором Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр Міністерства юстиції України, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА 023703, 09.04.2009, Московський ВДВС ХМУЮЮ Шкаралевич О.М., об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно. Власник: ОСОБА_1 , (Т.1, а.с.9-10).

Представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом від 11.09.2025, в якому просив надати інформацію про виконавче провадження в межах якого був накладений арешт на все нерухоме майно Позивача, підстави арешту майна ОСОБА_1 , інформації про Стягувача та надання копій документів з виконавчого провадження, а саме: виконавчого документу, постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт майна боржника та оголошення на його відчуження АА 023703 від 09.04.2009р., а у разі закінчення виконавчого провадження копію постанови про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу, (Т.1, а.с.25-27).

Відповідач листом від 17.09.2025 повідомив представника позивача, що згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено наявність запису про обтяження: Тип обтяження: арешт нерухомого майна. Реєстраційний номер обтяження: 8658442. Зареєстровано: 21.04.2009 16:44:10 за № 8658442 реєстратором: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 61001, Харківська обл., м. Харків, проспект Гагаріна, 20-А (2-й) пов.), ; 703-55-17. Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА 023703, 09.04.2009, Московським ВДВС ХМУЮ. Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно. Власник: ОСОБА_1 , Причина відсутності коду: інша причина відсутності коду. Заявник: Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Код: 34952461, 61170, Харківська обл., м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 51-б. Таким чином, щодо обтяження нерухомого майна, на теперішній час наявні відомості, зокрема: номер запису про обтяження, ПІБ боржника, дата, серія та номер постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на підставі якої накладена заборона. Проте відомості щодо виконавчого провадження, в межах якого державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА 023703, 09.04.2009, зокрема номера виконавчого провадження згідно Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, реквізитів виконавчого документа, який перебував на виконанні, стягувача тощо - відсутні, в тому числі в автоматизованій системі виконавчого провадження. Виконавче провадження, в межах якого державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА 023703, 09.04.2009 на теперішній час знищене за закінченням строку зберігання. Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини передбачені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», які на теперішній час відсутні. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду, (Т.1, а.с.28-29).

Представник позивача звернувся до відповідача з заявою від 20.10.2025, в якій просив зняти арешт з нерухомого майна, що перебуває у власності позивача, (Т.1, а.с.31-32).

Відповідач листом від 03.11.2025 повідомив, що відстуні підстави для зняття арешту, (Т.1,33-34).

Зміст спірних правовідносин

Спір між сторонами виник щодо правомірності бездіяльності відповідача, яка полягає у незнятті арешту з майна позивача, при цьому відсутня інформація в рамках якого саме виконавчого провадження накладений арешт.

Норми права, які застосовує суд: процесуальні положення

У КАС України визначені завдання та основні засади адміністративного судочинства, зокрема вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ст. 2 КАС України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (ч. 1 ст. 5 КАС України).

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (ч.4 ст. 9 КАС України).

Згідно положень ст.75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Керуючись ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Норми права, які застосовує суд: Конституція та закони, висновки суду

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України, є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

У ст. 391 ЦК України, зазначено, що власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

Суд зазначає, що невизначеність та відсутність інформації щодо накладення арешту на нерухоме майно позивача позбавляє його права розпоряджатися власним майном.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України Про виконавче провадження.

За змістом ст. 25 Закону № 606-XIV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - відповідно до ст. 37 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - відповідно до ст. 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, відповідно до ст. 40-1 цього Закону.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 40 Закону № 606-XIV виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо в результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (за винятком виконавчих документів, зазначених у ч.1 ст.42 цього Закону), а також виконавчих документів, за якими мають бути стягнені грошові кошти чи інше майно, та інших виконавчих документів, які можуть бути виконані без безпосередньої участі боржника.

У ч 5 цієї статті передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав, передбачених п.п. 2-6 ч. 1 цієї статті, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання в межах строків, встановлених ст. 21 цього Закону.

Положеннями ст. 57 Закону № 606-XIV передбачено, що державний виконавець виносить постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення, якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження, та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 і 5 ст. 60 Закону № 606-XIV з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом.

Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

До підстав зняття арешту також належать закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 1 ст.50 Закону № 606-XIV).

У ч. 2 ст. 50 Закону № 606-XIV передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до п. 2, 5 ч. 1 ст. 47 Закону № 606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

За правилами ст. 37 Закону № 606-XIV виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; 2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником про закінчення виконавчого провадження; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника при виконанні рішення про передачу їх стягувачеві, або знищення речі, яка мала бути передана стягувачеві в натурі; 6) закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення; 7) передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії у разі ліквідації боржника - юридичної особи або арбітражному керуючому у разі визнання боржника банкрутом; 8) фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, або на письмову вимогу стягувача; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконане, відповідно до пункту 8 частини першої цієї статті, під час виконання рішення Європейського суду з прав людини.

Згідно ч. 1 ст. 38 Закону № 606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження згідно із ст. 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із ст.40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із ст.40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону № 606-XIV, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Разом із тим, відповідно до ч.4 ст.59 Закону № 1404-ХІІ, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 12 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках, як передбачено у ч.5 ст.59 зазначеного вище Закону, арешт може бути знятий за рішенням суду.

За правилами ст.40 Закону № 1404-Х-ІІ, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. В свою чергу, за вимогами п. 9 ч. 1 ст. 39 цього Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Аналіз викладених норм дає суду підстави вважати, що наслідки завершення виконавчого провадження, у тому числі зняття арешту з майна боржника, можуть бути застосовані державним виконавцем лише у випадку закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав за певних умов.

Аналогічна правова оцінка викладена Верховним Судом у постанові від 24.01.2018 у справі № 826/20120/14.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідачем не надано до суду доказів існування незавершених виконавчих проваджень щодо позивача, які б обумовлювали необхідність залишення в силі накладеного на його майно арешту, отже відповідачем не дотримані вимоги ст. 2 КАС України (відповідач діяв не обґрунтовано - без врахування всіх обставин, що мають значення для справи та не пропорційно - оскільки продовження арешту майна позивача з 2009 року без наявності виконавчого провадження є очевидно несприятливим наслідком для позивача).

З огляду на викладене та враховуючи встановлені обставини, позов є обґрунтованим.

Судові витрати

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України до судових витрат належить судовий збір, який сплачено позивачем у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується відповідною квитанцією.

У ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 14, 72-80, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (61002, м. Харків, вул. Куликівська, буд. 12, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з нерухомого майна, Тип обтяження: арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження: 8658442; Зареєстровано: 21.04.2009 16:44:10 за №8658442 реєстратором: Харківська філія державного підприємства Інформаційний центр Міністерства юстиції України, 61001, Харківська обл., м. Харків, проспект Гагаріна. 20-А (2-й поверх), на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА 023703, 09.04.2009, Московським ВДВС ХМУЮ, ОСОБА_2 ; Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, Власник: ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з всього нерухомого майна, Реєстраційний номер обтяження: 8658442; Зареєстровано: 21.04.2009 16:44:10 за №8658442 реєстратором: Харківська філія державного підприємства Інформаційний центр Міністерства юстиції України, 61001, Харківська обл., м. Харків, проспект Гагаріна. 20-А (2-й поверх), на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АA 023703, 09.04.2009, Московським ВДВС ХМУЮ, ОСОБА_2 ; Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, Власник: ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судові витрати у вигляді судового збору, а саме 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Дата складання повного судового рішення - 01.12.2025.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України (протягом 10 днів з дати складання повного судового рішення) та набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Cуддя А.А. Ширант