Справа № 440/16004/24
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/16004/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Канигіної Т.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом виконувача обов`язків керівника Полтавської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Північно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства до Полтавської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Виконувач обов`язків керівника Полтавської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Північно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправною бездіяльність Полтавської міської ради щодо невинесення на розгляд сесії ради подання Північно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 23.11.2023 № 812-ВС-23 з прийняттям рішення про віднесення земель до самозалісених у порядку, визначеному частинами другою, третьою, п`ятою статті 57-1 Земельного кодексу України;

- зобов`язати Полтавську міську раду розглянути на сесії Полтавської міської ради подання Північно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 23.11.2023 № 812-ВС-23 та прийняти за результатами розгляду рішення про віднесення земель до самозалісених у порядку, визначеному частинами другою, третьою, п`ятою статті Земельного кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на даний час по суті подання уповноваженого органу не розглянуто та рішення з питань віднесення земельної ділянки до самозалісеної не прийнято, чим допущено триваючу бездіяльність. Крім того, віднесення земельної ділянки до самозалісеної не позбавляє права комунальної власності на таку земельну ділянку, не змінює категорію та цільове призначення земельної ділянки, а лише приводить у відповідність відомості Державного земельного кадастру до фактичної обстановки та визначає вид угідь земельної ділянки.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 провадження у справі за цим позовом відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні) /а.с.64-65/.

Відповідач у відзиві від 28.01.2025 зазначив, що в Департаменту земельних і водних ресурсів та земельного кадастру Полтавської міської ради були відсутні правові підстави для підготовки на підставі подання Північно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 23.11.2023 №812-ВС-23 проєкту рішення Полтавської міської ради про віднесення земель до самозалісених у порядку частин другої, третьої, п`ятої статті 57-1 Земельного кодексу України /а.с. 128-139/.

Прокурор скористався правом подання відповіді на відзив, у якій підтвердив позовні вимоги /а.с.151-161/.

Відповідачем 07.02.2025 подані до суду заперечення /а.с.164-168/.

Суд розглядає цю справу на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, в межах строку, встановленого статтею 258 цього ж Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Північно-Східним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства до Полтавської міської ради скеровано подання щодо віднесення земельних ділянок до самозалісених від 23.11.2023 № 812- ВС-23, згідно з яким за ідентифікацією на території Полтавської міської територіальної громади виявлено 551 самозалісену ділянку площею 2538,49 га /а.с. 18-зворот/.

До вказаного подання додано інформацію про місце розташування цих самозалісених ділянок, перелік ідентифікованих самозалісених ділянок, схему розташування земельної ділянки на 1 арк /а.с.19-25/.

Про результати розгляду зазначеного подання Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру виконавчого комітету Полтавської міської ради повідомило в межах повноважень Північно-Східне МУЛМГ 19.12.2023 за №01-04-01.2-12/3253 /а.с.40-41/. Згідно з відповіддю питання щодо проведення інвентаризації земель Полтавської міської територіальної громади включене в перелік заходів, спрямованих на реалізацію основних напрямків Програми розвитку земельних відносин та охорони земель Полтавської міської територіальної громади на 2023-2027 роки, яка станом на 19.12.2023 рішенням сесії Полтавської міської ради не затверджена.

Вважаючи вказану бездіяльність протиправною, виконувач обов`язків керівника Полтавської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Північно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду звернувся до суду з даним позовом задля захисту інтересів держави.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Частинами другою та третьою статті 1 Лісового кодексу України (далі - ЛК України) визначено, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташування виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Відповідно частини дванадцятої статті 1 ЛК України самозалісена ділянка - це земельна ділянка будь-якої категорії земель (крім земель лісогосподарського призначення, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення) площею понад 0,5 гектара, вкрита частково чи повністю лісовою рослинністю, залісення якої відбулося природним шляхом.

Згідно зі статтею 7 ЛК України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Указом Президента України "Про деякі заходи щодо збереження та відтворення лісів" №228/2021 від 07.06.2021 (далі - Указ), з метою збереження лісового фонду України, належного захисту і відтворення лісів, створення сприятливих умов для ведення лісового господарства на засадах сталого розвитку з урахуванням природних та економічних умов, забезпечення прав громадян на безпечне довкілля започатковано з 2021 року реалізацію екологічної ініціативи "Масштабне залісення України". З цією метою Кабінету Міністрів України велено:

1) розробити у двомісячний строк та внести на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо удосконалення системи охорони, захисту і відтворення лісів, у тому числі самосійних, стимулювання лісорозведення, збереження та відновлення природних екосистем;

2) розробити та затвердити державну цільову програму "Масштабне залісення України", спрямовану на розв`язання проблемних питань лісовпорядкування, насамперед щодо охорони, захисту, використання та відтворення лісів;

3) ужити в установленому порядку заходів щодо:

- реформування лісового господарства, у тому числі удосконалення системи управління державними лісогосподарськими підприємствами;

- ідентифікації самозалісених та придатних для створення лісів земельних ділянок державної та комунальної форм власності з метою їх подальшого використання для досягнення оптимальної лісистості України;

- забезпечення належного фінансування у 2022 році та наступних роках заходів з охорони, захисту, використання та відтворення лісів;

- запровадження механізмів залучення інвестицій для відновлення лісів та лісорозведення.

20.06.2022 прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження лісів" (далі - Закон №2321-IX), набрав чинності 10.07.2022.

Цим Законом, зокрема, доповнено главу 11 Земельного кодексу України (далі -ЗК України) статтею 57-1 такого змісту: "1. Самозалісена ділянка - це земельна ділянка будь-якої категорії земель (крім земель лісогосподарського призначення, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення) площею понад 0,5 гектара, вкрита частково чи повністю лісовою рослинністю, залісення якої відбулося природним шляхом. 2. Віднесення земельної ділянки приватної власності до самозалісеної ділянки здійснюється її власником, а щодо земельних ділянок державної та комунальної власності - органом, який здійснює розпорядження нею. Віднесення земельної ділянки, що перебуває у користуванні, заставі, до самозалісеної ділянки здійснюється за погодженням із землекористувачем, заставодержателем. Рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування щодо віднесення земельної ділянки до самозалісеної ділянки приймається за поданням відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства. 3. Віднесення земельної ділянки до самозалісеної ділянки здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про належність всіх її угідь до угідь самозалісеної ділянки. Земельна ділянка вважається самозалісеною ділянкою з дня внесення зазначених відомостей до Державного земельного кадастру. 4. Віднесення земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, до самозалісеної ділянки здійснюється без розроблення документації із землеустрою. 5. Віднесення земельної ділянки, несформованої як об`єкт цивільних прав, а також земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, але відомості про яку не внесені до Державного земельного кадастру, до самозалісеної ділянки здійснюється відповідно до документації із землеустрою, на підставі якої відомості про земельну ділянку вносяться до Державного земельного кадастру".

Крім того, з метою реалізації вказаної норми, частину четверту статті 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" доповнено абзацом четвертим, яким передбаченого, що відомості про угіддя земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі заяви органу місцевого самоврядування, який відповідно до статті 122 ЗК України приймає рішення про передачу земельних ділянок комунальної власності у власність, - щодо зміни угідь на угіддя самозалісеної.

Також внесено відповідні доповнення і до статті 184 ЗК України, за змістом яких "визначення самозалісених ділянок" віднесено до змісту землеустрою.

Цим же Законом внесено доповнення в частину першу статті 36 Закону України "Про землеустрій", і відповідно до такого доповнення "ґрунтові, геоботанічні та інші обстеження земель при здійсненні землеустрою проводяться з метою отримання інформації про якісний стан земель, а також для виявлення самозалісених ділянок, земель, що зазнають впливу водної та вітрової ерозії, підтоплення, радіоактивного та хімічного забруднення, інших негативних явищ".

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу II "Прикінцеві положення" Закону №2321-IX, Кабінету Міністрів України велено у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом забезпечити проведення інвентаризації самозалісених ділянок та вжити заходів із забезпечення ведення лісового господарства на таких ділянках.

Кабінет Міністрів України на реалізацію зазначеної функції окремого нормативно-правового акту не приймав.

Відповідно до частини четвертої статті 21 Закону України від 07.07.2011 № 3613-VI "Про Державний земельний кадастр" відомості про угіддя земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі заяви власника земельної ділянки або за рішенням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, який, відповідно до статті 22 Земельного кодексу України приймає рішення про передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність, - щодо зміни угідь на угіддя самозалісеної ділянки.

Водночас, введено новий вид у підгрупах угідь Класифікації видів земельних угідь (КВЗУ): "005.05. Самозаліснені землі", які включають самозаліснені території будь-якої категорії земель (крім земель лісогосподарського призначення, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення) площею понад 0,5 гектара, вкриті частково чи повністю лісовою рослинністю, залісення яких відбулося природним шляхом.

Відповідно до статей 13, 16 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, а забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави.

Отже, у спірних правовідносинах органом, уповноваженим державною здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, з урахуванням статей 57-1, 122 ЗК України та частини четвертої статті 21 Закону України "Про державний земельний кадастр", є Полтавська міська рада.

Крім того, слід зазначити, що наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 29.09.2022 № 404 затверджено Положення про міжрегіональні управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України.

Міжрегіональні управління лісового та мисливського господарства (далі - Управління) підпорядковуються - Держлісагентству та є його територіальними органами.

Управління та його посадові особи в межах своїх повноважень мають право:

- залучати до виконання окремих робіт, участі у вивченні окремих питань вчених і фахівців, спеціалістів органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій (за погодженням з їх керівниками), представників інститутів громадянського суспільства; - одержувати в установленому законодавством порядку для здійснення покладених на них функцій інформацію, документи і матеріали від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на них завдань;

- проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, а також у галузі мисливського господарства та полювання.

Отже, міська рада є уповноваженою особою щодо ухвалення рішення у спірних правовідносинах, а алгоритм віднесення заліснених земельних ділянок до самозалісених передбачає: ідентифікацію самозалісених земельних ділянок за допомогою картографічних матеріалів і натурних обстежень; направлення подання органом центральної виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства до територіальної громади; віднесення заліснених земельних ділянок до категорії самозалісених органом місцевого самоврядування; прийняття рішення про передачу самозалісених ділянок до лісового фонду лісокористувачів або створення спеціального підрозділу територіальними громадами для забезпечення ведення лісового господарства на цих землях.

Полтавською окружною прокуратурою встановлено, що Північно-Східним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства до Полтавської міської ради скеровано подання щодо віднесення земельних ділянок до самозалісених від 23.11.2023 № 812-ВС-23, згідно з яким за ідентифікацією на території Полтавської міської територіальної громади виявлено 551 самозалісену ділянку площею 2538,49 га /а.с. 18- зворот/.

До вказаного подання додано інформацію про місце розташування цих самозалісених ділянок, перелік ідентифікованих самозалісених ділянок, схему розташування земельної ділянки на 1 арк /а.с.19-25/.

Про результати розгляду зазначеного подання Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру виконавчого комітету Полтавської міської ради повідомило в межах повноважень Північно-Східне МУЛМГ 19.12.2023 за №01-04-01.2-12/3253 /а.с.40-41/. Згідно з відповіддю питання щодо проведення інвентаризації земель Полтавської міської територіальної громади включене в перелік заходів, спрямованих на реалізацію основних напрямків Програми розвитку земельних відносин та охорони земель Полтавської міської територіальної громади на 2023-2027 роки, яка станом на 19.12.2023 рішенням сесії Полтавської міської ради не затверджена.

Згідно з положеннями статті 122 ЗК України Полтавська міська рада є органом місцевого самоврядування, який уповноважений розпоряджатися землями комунальної власності в її адміністративних межах, зокрема приймати рішення про віднесення земельних ділянок до самозалісених земель.

Відповідно до частини п`ятої статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок - не рідше ніж один раз на місяць. Сесії ради проводяться гласно із забезпеченням права кожного бути присутнім на них, крім випадків, передбачених законодавством (частина сімнадцять статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Судом встановлено, що подання Північно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства до Полтавської міської ради скеровано щодо віднесення земельних ділянок до самозалісених від 23.11.2023 № 812- ВС-23 належним чином розглянуто не було.

Відповідно до частин першої - третьої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Приписами частини десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Отже, розгляд та вирішення питання про віднесення або про відмову у віднесенні земельних ділянок до самозалісених ділянок за поданням відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, приймається органом місцевого самоврядування виключно на пленарному засіданні сільської, селищної, міської ради у формі рішення та не може оформлятися листами у відповідь на подання.

З урахуванням викладеного, подання Північно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, яке скеровано до Полтавської міської ради, щодо віднесення земельних ділянок до самозалісених від 23.11.2023 № 812- ВС-23, мало бути винесено на розгляд та обговорення Полтавської міської ради у пленарному засіданні з прийняттям рішення про віднесення земельної ділянки до самозалісених чи про відмову у віднесенні земельної ділянки до самозалісених з зазначенням конкретних причин та обставин, що відповідачем у межах цих правовідносин вчинено не було.

За правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.04.2018 у справі № П/9901/137/18 (800/426/17), під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Наведений правовий висновок у подальшому підтримано Верховним Судом, зокрема, у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №342/158/17.

Враховуючи те, що відповідач не ухвалив рішення за поданням Північно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства щодо віднесення земельних ділянок до самозалісених від 23.11.2023 № 812-ВС-23, у цьому випадку має місце протиправна бездіяльність Полтавської міської ради.

Аналогічний правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 09.09.2025 у справі № 260/5797/24.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Полтавської міської ради щодо неналежного розгляду на сесії ради подання Північно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства до Полтавської міської ради скеровано щодо віднесення земельних ділянок до самозалісених від 23.11.2023 № 812-ВС-23 та зобов`язати Полтавську міську раду розглянути на сесії ради подання Північно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства щодо віднесення земельних ділянок до самозалісених від 23.11.2023 № 812- ВС-23 з прийняттям відповідного рішення.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частин першої, другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Водночас, суд зазначає, що необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення цим суб`єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб`єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Указане відповідає правовій позиції, викладеній, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 463/6961/18, від 20.03.2019 у справі 818/208/18.

Прокурор звернувся до суду як суб`єкт владних повноважень, на виконання владних управлінських функцій.

Отже, враховуючи наведене, не підлягають відшкодуванню судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов виконувача обов`язків керівника Полтавської окружної прокуратури (вул. Антона Грицая, 1, м. Полтава) в інтересах держави в особі Державного агенства лісових ресурсів України (вул. Шота Руставелі, 9-А, м. Київ, ), Північно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (вул. Григорія Скороводи, 86, м. Харків, ) до Полтавської міської ради (вул. Соборності, 36, м. Полтава, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Полтавської міської ради щодо неналежного розгляду на сесії ради подання Північно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства щодо віднесення земельних ділянок до самозалісених від 23.11.2023 № 812- ВС-23.

Зобов`язати Полтавську міську раду розглянути на сесії ради подання Північно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства щодо віднесення земельних ділянок до самозалісених від 23.11.2023 № 812-ВС-23 з прийняттям відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.С. Канигіна