Справа № 240/9691/24
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Житомир справа № 240/9691/24

категорія 112040201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення санкцій та пені,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Житомирське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені у розмірі 84441,40 гривень за невиконання нормативу робочих місць по працевлаштуванню у 2023 році осіб з інвалідністю.

В обґрунтування позовних вимог, Позивач зазначив, що в порушення приписів Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" Відповідач, використовуючи працю 28 осіб, у 2023 звітному році, не забезпечив виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, в кількості однієї особи, у зв`язку з чим зобов`язаний сплатити адміністративно-господарські санкції та пеню у розмірі, встановленому чинним законодавством.

Ухвалою суду справу прийно позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилам спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач направив до суду на відзив, в якому проти позову заперечує. У відзиві зазначається, що в 2023 році Відповідач використовував працю 28 осіб та забезпечив 4 робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, що виключає застосування адміністративно-господарської санкції. На думку Відповідача, Позивач не врахував, що в 2023 році у трудових відносинах з Відповідачем перебували ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , 1969 року народження, оператор заправних станцій, наказ про прийняття на роботу № 20-К від 22.02.2021 року, інвалід III групи, пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 , довідка МСЕК № 416639 від 03.06.2023 року; ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , 1983 року народження, оператор заправних станцій, наказ про прийняття на роботу № 20-К від 22.02.2021 року, інвалід II групи, пенсійне посвідчення НОМЕР_4 , довідка МСЕК № 102507 від 07.08.2018 року; ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , 1993 року народження, водій транспортних засобів, засобів, наказ про прийняття на роботу № 29-К від 04.10.2021 року, інвалід III групи, пенсійне посвідчення НОМЕР_6 , індивідуальна карта реабілітації інваліда № 1292 від 20.09.2021 року; ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , 1979 року народження, водій автотранспортного засобу, наказ про прийняття на роботу № 41 від 08.09.2022 року, інвалід ІІ групи, пенсійне посвідчення НОМЕР_8 від 10.12.2022 року; довідка МСЕК №013359 від 22.12.2020 poкy.

Розглянувши подані документи та матеріали, заперечення представника Відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні відносини між сторонами в даній справі щодо соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні, в тому числі щодо забезпечення прав таких на працевлаштування та оплачувану роботу, регулюються правовими нормами Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21 березня 1991 року №875-XII (надалі - Закон №875-XII), що були чинні на день виникнення спору.

Як встановлено судом, Позивач використовує найману працю, відповідно до статті 19 цього Закону № 875-XII зобов`язаний створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним (ч.4 ст.19 Закону №875-XII).

За приписами частини 13 статті 19 Закону №875-ХІІ фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною 1 статті 19 цього Закону, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.

Суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 р. №121 затверджено Положення про централізований банк даних з проблем інвалідності. Це Положення визначає порядок створення, функціонування та ведення централізованого банку даних з проблем інвалідності (далі - банк даних) як автоматизованої системи для визначення, окрім іншого, для накопичення, зберігання і використання інформації про роботодавці), щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову «Про внесення змін до Положення про централізований банк даних з проблем інвалідності від 07.04.2023 № 307 (далі - Постанова №307). Відповідно до Постанови №307 програмний комплекс «Реєстр роботодавців щодо виконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю» Централізованого банку даних з проблем інвалідності забезпечує автоматизоване (без стороннього втручання):

1) опрацювання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності;

2) визначення роботодавців, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною 1 статті 19 Закону;

3) створення розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 Закону.

Таким чином, розрахунок адміністративно-господарських санкцій виконується в автоматизованому режимі без втручання працівників Фонду, для усіх роботодавців. Такі розрахунки у вигляді PDF-файлу за електронним цифровим підписом керівника (заступника керівника) територіального відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю надсилаються до електронного кабінету роботодавця на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України.

Як зазначено в позові, Позивачем саме за інформацією програмного комплексу "Реєстр роботодавців щодо виконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю" зроблено висновок, що кількість працюючих осіб у Відповідача впродовж 2023 року становила 28 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 0 осіб, а кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону №875-XII - 1 особа. Незабезпечення Відповідачем нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю стало підставою для застосування адміністративно-господарської санкції в розмірі 83275,55 грн. Несплата такої санкції до 15.04.2023 стала підставою для нарахування 1165,85 грн пені.

Такі доводи Позивача не в повній мірі відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

Безспірно, згідно зі ст.19 Закону N 875-XII для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Приписами статті 20 вказаного Закону передбачено, що за невиконання такого нормативу до роботодавця застосовується адміністративно-господарська санкція в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві.

Одночасно суд враховує, що Відповідачем до відзиву надано докази (копії відповідних наказів та довідки до акту огляду МСЕК), що Відповідач в 2023 році забезпечив норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю шляхом працевлаштування особи з інвалідністю.

Суд погоджується з доводами Відповідача, наведеними у відзиві, що в 2023 році у трудових відносинах з Відповідачем перебували ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , 1969 року народження, оператор заправних станцій, наказ про прийняття на роботу № 20-К від 22.02.2021 року, інвалід III групи, пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 , довідка МСЕК № 416639 від 03.06.2023 року; ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , 1983 року народження, оператор заправних станцій, наказ про прийняття на роботу № 20-К від 22.02.2021 року, інвалід II групи, пенсійне посвідчення НОМЕР_4 , довідка МСЕК № 102507 від 07.08.2018 року; ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , 1993 року народження, водій транспортних засобів, засобів, наказ про прийняття на роботу № 29-К від 04.10.2021 року, інвалід III групи, пенсійне посвідчення НОМЕР_6 , індивідуальна карта реабілітації інваліда № 1292 від 20.09.2021 року; ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , 1979 року народження, водій автотранспортного засобу, наказ про прийняття на роботу № 41 від 08.09.2022 року, інвалід ІІ групи, пенсійне посвідчення НОМЕР_8 від 10.12.2022 року; довідка МСЕК №013359 від 22.12.2020 poкy.

Зазначене свідчить, що Відповідач не є в цьому звітному році суб`єктом відповідальності за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Таким чином, застосування Позивачем до Відповідача адміністративно-господарської санкції в розмірі 84441,40 грн не ґрунтується на вимогах чинного законодавства і є протиправним. Відсутність підстав для застосування до Відповідача адміністративно-господарської санкції виключає підстави для нарахування пені за несвоєчасну її сплату.

Отже, безпідставність застосування до Відповідача адміністративно-господарської санкції в розмірі 83275,55 грн та нарахування 1165,85 грн пені не породжує для Відповідача обов`язку з їх сплати, а тому позовні вимоги Позивача задоволенню не підлягають.

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України, для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі, відсутні.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (вул. Домбровського, 38, м. Житомир, 10003; ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_9 ) про стягнення санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць по працевлаштуванню у 2023 році осіб з інвалідністю - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович

02.12.25