Справа № 380/23366/25
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

28 листопада 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2025 № 4761 у частині внесення зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.10.2025 № 6727 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за вересень 2025 року" шляхом виключення позивача із Додатку 2, згідно якого виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань, військовослужбовців, які не обіймають (тимчасово виконують) посади, визначені штатом у складі командування і штабу військової частини (зведеного підрозділу), та включення позивача до Додатку 1, згідно якого виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних завдань);

- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2025 № 4761 у частині утримання з позивача зайво сплаченої додаткової винагороди.

Ухвалою від 28.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Разом із позовом ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом:

- заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо утримання з грошового забезпечення позивача коштів, пов?язаних із надмірно виплаченими сумами додаткової винагороди за вересень 2025 року до ухвалення судом рішення по суті адміністративної справи;

- зупинення проведення відповідачем службової перевірки для встановлення можливих порушень під час видання наказів про виплату додаткової винагороди із розрахунку 50 тис. грн на місяць за період з червня 2023 до серпня 2025, в частині виплат позивачу до ухвалення судом рішення по суті адміністративної справи та вирішення питання законності нарахування додаткової грошової винагороди з тих самих підстав, що були зазначені у позові;

- зупинення проведення перевірки, призначеної розпорядженням начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_2 від 13.11.2025 № 613/20/23468 у частині, що стосується виплати позивачу додаткової грошової винагороди з розрахунку 50000 грн за період з червня 2023 до серпня 2025 року, до ухвалення судом рішення по суті адміністративної справи та вирішення питання законності нарахування додаткової грошової винагороди з тих самих підстав, що були зазначені у позові;

- заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо утримання з грошового забезпечення позивача коштів, пов?язаних з надмірно виплаченими сумами додаткової винагороди із розрахунку 50 тисяч грн за період червня 2023 до серпня 2025 року включно, а також видавати накази, розпорядження чи інші документи, що можуть призвести до фактичного обмеження чи погіршення майнового стану позивача, до ухвалення судом рішення по суті адміністративної справи.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що з 29.04.2025 по цей час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді оператора групи гуманітарної підготовки та інформаційного забезпечення відділення психологічної підтримки персоналу.

У період з 01.09.2025 до 30.09.2025 ОСОБА_2 була залучена до виконання бойових (спеціальних) завдань у складі штабу військової частини НОМЕР_1 , який здійснює оперативне (бойове) управління підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони та за вказаний період позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода з розрахунку 50 000 грн пропорційно дням участі у бойових діях.

Відповідач провів службову перевірку, за результатами якої встановлено, що позивачу здійснена переплата додаткової грошової винагороди за вересень 2025 року. За результатами службової перевірки командир в/ч НОМЕР_1 видав наказ від 15.11.2025 № 476, яким внесені зміни до наказу командира в/ч від 05.10.2025 № 6727 та визначено нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду в розмірі 30 000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у виконанні бойових (спеціальних) завдань та утримати з грошового забезпечення позивача надмірно нараховані та виплачені кошти додаткової грошової винагороди за вересень 2025 року.

Наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 обгрунтовує наступним.

Позивач відмічає, що службова перевірка за період з червня 2023 року до серпня 2025 року створює реальну загрозу у спосіб безпідставного утримання коштів, які були правомірно виплачені позивачу відповідно до Постанови КМУ № 168 та Наказу МОУ №260. У разі виконання таких дій командуванням, відновлення майнових прав позивача навіть у разі позитивного рішення суду, буде істотно ускладнене, оскільки повернення коштів залежатиме від фінансових процедур, перерозподілу бюджетних асигнувань та внутрішніх обмежень військово-фінансової системи.

Наголошує, що призупинення службових перевірок лише в частині, що стосується позивача, та лише на час розгляду справи, не перешкоджає діяльності військової частини в цілому, не втручається у повноваження командування, а захищає від надмірного та необґрунтованого втручання в майнове становище позивача. Таким чином дотримується баланс між інтересами держави та правами військовослужбовця.

Оскільки саме результати службових перевірок є підставою для підготовки наказів про утримання або коригування виплат за червень 2023 серпень 2025 року, продовження таких перевірок створює безпосередню небезпеку заподіяння позивачу майнової шкоди. Це відповідає критерію реальної та безпосередньої загрози правам позивача, який є обов?язковим для застосування заходів забезпечення згідно зі ст. ст. 150 151 КАС України.

Стверджує, що зупинення службової перевірки в межах червня 2023 серпня 2025 року в частині, що стосується позивача, є необхідним також тому, що предмет перевірок виходить за межі одного місяця, який є предметом спору в цій справі. Це створює ризик повторного перегляду виплат за попередні періоди, де позивач також отримувала додаткову винагороду на підставі бойових розпоряджень та рапортів за аналогічними підставами.

Таким чином, позивач вважає, що без вжиття судом заходів забезпечення позову військовим командуванням може бути прийняте сукупне рішення щодо всього періоду 2023 2025 років, що призведе до значного та протиправного погіршення майнового стану позивача, які будуть надто складні та тривалі для усунення, що, в свою чергу, призведе до повторного звернення до суду для захисту інтересів позивача.

Отже, на переконання позивача, у випадку не вжиття судом заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам ОСОБА_1 до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно із п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи відсутність необхідності отримати додаткові документи або пояснення від учасників справи, суд розглядає заяву позивача у письмовому провадженні без виклику сторін.

Надаючи оцінку доводам позивача про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує таке.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Статтею 151 КАС України передбачено вичерпний перелік заходів забезпечення позову, відповідно до якого позов може бути забезпечено шляхом:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, заходи забезпечення позову повинні обиратися судом з урахуванням дотримання балансу між правами та інтересами позивача, за захистом яких він звернувся, та наслідками впливу таких заходів на права та свободи заінтересованих осіб.

Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі № 826/16888/18 вказав, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати свою заяву і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді такої заяви покладається виключно на заявника.

Спірні правовідносини у цій справі виникли з приводу непогодження позивача із результатами службової перевірки, які є підставою для підготовки наказів про утримання або коригування виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 за червень 2023 серпень 2025 років.

Позивач вважає, що продовження таких перевірок створює безпосередню небезпеку заподіяння їй майнової шкоди.

Натомість у заяві про забезпечення позову позивач просить суд зупинити проведення відповідачем службової перевірки для встановлення можливих порушень під час видання наказів про виплату додаткової винагороди із розрахунку 50 тис. грн на місяць за період з червня 2023 до серпня 2025 року, в частині виплат позивачу до ухвалення судом рішення по суті адміністративної справи та вирішення питання законності нарахування додаткової грошової винагороди з тих самих підстав, що були зазначені у позові та зупинити проведення перевірки у частині, що стосується виплати позивачу додаткової грошової винагороди з розрахунку 50000 грн за період з червня 2023 до серпня 2025 року, до ухвалення рішення у справі та вирішення питання законності нарахування додаткової грошової винагороди з тих самих підстав, що були зазначені у позові.

Верховний Суд у постанові від 03.05.2023 у справі № 640/15534/22 вказав, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Отже, фактичні обставини справи, у тому числі питання щодо правомірності/неправомірності рішень та дій військової частини НОМЕР_1 , на які покликається позивач, підлягають встановленню й доведенню на підставі зібраних у справі доказів та аналізу норм права, що регулюють спірні правовідносини, під час вирішення справи по суті.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Так, заява про забезпечення позову містить тільки загальні покликання на наявність ризику невідворотної шкоди правам позивача щодо повернення коштів, яке залежатиме від фінансових процедур, перерозподілу бюджетних асигнувань та внутрішніх обмежень військово-фінансової системи.

Втім, позивач не надала жодних доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов`язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється.

Разом із цим, суд звертає увагу, що Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022. У подальшому воєнний стан був неодноразово продовжений і триває, у тому числі й на час розгляду заяви про забезпечення позову.

Варто відмітити. що ч. 3 ст. 151 КАС України доповнено п. 10 згідно із Законом України "Про внесення зміни до частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України щодо забезпечення позову у виді зупинення наказу або розпорядження командира (начальника) під час воєнного стану чи в бойовій обстановці" № 2359-IX від 08.07.2022, відповідно до якого не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Отже, процесуальний закон містить пряму заборону вживати заходи забезпечення позову шляхом зупинення наказів або розпоряджень командира (начальника) в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Так, суд зауважує, що позивач просить забезпечити позов шляхом заборони посадовим особам військової частини НОМЕР_1 вчиняти будь-які дії щодо утримання з грошового забезпечення позивача коштів, пов?язаних із нібито надмірно виплаченими сумами додаткової винагороди за вересень 2025 року до ухвалення рішення по суті спору, а також видавати накази, розпорядження чи інші документи, що можуть призвести до фактичного обмеження чи погіршення майнового стану позивача.

У свою чергу, такі дії здійснюються на підставі розпорядчого документа командира, таких як наказ чи розпорядження.

Беручи до уваги наведені вище обставини, суд вважає, що обраний заявником спосіб забезпечення позову за своїм змістом є фактично забороною вчиняти дії щодо виконання відповідних наказів, які можуть бути видані командиром військової частини в майбутньому, що відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 151 КАС України, не допускається в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність передбачених ч. 1 ст. 150 КАС України підстав для вжиття заходів забезпечення позову у запропонований заявником спосіб, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Згідно з ч. 5 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

За наведених обставин, суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150-154, 243, 248, 250, 256, 294, 295 КАС України, суд

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу постановлено у письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Кисильова О.Й.