Справа № 640/20028/19
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року справа № 640/20028/19
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В. В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РЕЙНЕ-РР» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕЙНЕ-РР» (відбулась зміна найменування) звернулось з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України, Державної фіскальної служби України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДФС у м. Києві від 27.08.2019 № 1261053/37371292 про відмову у реєстрації в ЄРПН ПН від 31.07.2019 № 14,

- зобов`язати ДПС України та ДФС України зареєструвати в ЄРПН ПН від 31.07.2019 № 14 датою її направлення до ЄРПН - 15.08.2019.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення податкового органу від 27.08.2019 № 1261053/37371292 про відмову у реєстрації податкової накладної від 31.07.2019 № 14 в Єдиному реєстрі податкових накладних є необгрунтованим та підлягає скасуванню. Вказує, що позивач у повному обсязі надав відповідачу документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної накладної від 31.07.2019 № 14. Позивач вчинив всі належні дії щодо реєстрації податкової накладної від 31.07.2019 № 14 в ЄРПН, документально підтвердив здійснення господарської операції з надання послуг суборенди та правомірності формування податкового зобов`язання з ПДВ та складання податкової накладної. Однак, відповідач, отримавши повний об`єм документів, що вимагається Порядком для перевірки та ідентифікації господарської операції, в оскарженому рішенні зазначив про ненадання певних документів. Також позивач вважає, що в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної має бути чітко вказано на вид критерію, передбаченого пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Натомість, у квитанції від 15.08.2019 не зазначено, за яким саме критерієм позивача було віднесено до ризикових платників податків.

27.11.2019 позивач подав до суду відповідь на відзиви відповідачів, в якій зазначив, що відповідачі не вказали, які саме документи не було надано позивачем у повідомленні № 11 від 21.08.2019, що стало причиною відмови в реєстрації спірної податкової накладної в ЄРПН.

29.11.2019 та 04.03.2025 представники ДФС України та ГУ ДФС у м. Києві подали відзиви на адміністративний позов, які по суті є аналогічними, в яких зазначили, що згідно з п. 21 Порядку зупинення № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства. За результатами розгляду документів позивача Комісією ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення про відмову в реєстрації вищезазначених податкових накладних. У зв`язку з чим просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

04.02.2025 представник ГУ ДПС у м. Києві подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Комісією ГУ ДФС у м. Києві у ході аналізу документів, надісланих повідомленням від 21.08.2019 № 11 встановлено, що позивач виписав податкову накладну від 31.07.2019 № 14 на адресу ТОВ «АДАМАНТ МОТОРС ЗАПОРІЖЖЯ» (код 42801907). Однак, позивач не надав документи: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків. Відсутність зазначених документів не дала можливості підтвердити реальність здійснення господарської операції ТОВ «АВТОГРУП». За результатами розгляду документів Комісією прийнято рішення від 27.08.2019 № 1261053/37371292 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.07.2019 № 14. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Того ж дня представник ДПС України подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що за результатами розгляду наданих позивачем документів Комісією ГУ ДФС у м. Києві було обгрунтовано прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.07.2019 № 14. Просить прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог товариства в повному обсязі.

Ухвалою від 28.10.2019 Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва справу передано на розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду. Справа передана шляхом автоматизованого розподілу судді Гаращенку В. В.

Ухвалою від 13.01.2025 суддя прийняв до свого провадження матеріали адміністративної справи № 640/20028/19 та вирішив розгляд справи проводити спочатку у порядку спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи в судове засідання).

Ухвалою від 21.01.2025 суд замінив відповідача Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві () на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач ТОВ «РЕЙНЕ-РР» () зареєстровано як юридична особа 28.10.2010. Основний вид діяльності: торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами. Інші види діяльності: торгівля іншими автотранспортними засобами, технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, діяльність страхових агентів і брокерів.

Відповідно до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «АВТОГРУП» (позивач у справі) з кодом було перейменовано на ТОВ «РЕЙНЕ-РР» (далі по тексту нова назва ТОВ «РЕЙНЕ-РР»).

01.06.2019 ТОВ «Капітал-Авто ЛТД» уклало з позивачем договір оренди нерухомого майна № 3 нежилого приміщення площею 1 700,00 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Брянська, 6 (а. с. 24-29).

01.06.2019 позивач уклав з ТОВ «Адамант моторе Запоріжжя» Суборендар договір № САН/АГ-02 про надання в суборенду нежитлового приміщення площею 258,1 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Брянська, 6 (а. с. 20-22). Відповідно до п. 4. 1. зазначеного договору вартість послуги з суборенди майна складає 54 201,00 грн у місяць, в т.ч. ПДВ.

31.07.2019 Орендарем та Суборендарем був складений акт № 4 про надання приміщень в суборенду за червень 2019 р. та липень 2019 р. на загальну суму 108 402 грн, у т .ч. ПДВ 18 067 грн.(а. с. 31).

Позивач склав податкову накладну від 31.07.2019 № 14 на суму 108 402 грн, у тому числі ПДВ 18 067,00 грн та 15.08.2019 направив її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (а. с. 12, 13).

Згідно квитанції від 15.08.2019 податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено. Підстава: ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а. с. 14).

Позивач подав повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 21.08.2019 № 11 та додав документи на підтвердження здійснення господарської операції: договір суборенди договір № САН/АГ-02 від 01.06.2019; акт надання послуг № 4 від 31.07.2019; договір оренди № 3 від 01.06.2019, на підставі якого укладено договір суборенди, акт № 33 від 30.06.2019 та № 37 від 31.07.2019 про отримання приміщення в оренду (а. с. 34-40).

Рішенням комісії ГУ ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 27.08.2019 № 1261053/37371292 відмовлено у реєстрації податкової накладної від 31.07.2019 № 14. Підстава відмови: ненадання платником податків копій документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі -товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків (а. с. 15, 16).

05.09.2019 позивач подав скаргу на рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.08.2019 № 1261053/37371292 (а. с. 17).

Рішенням від 11.09.2019 № 37277/37371292/2 за результатами розгляду скарги на рішення комісії регіонального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації залишено скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін. При цьому в якості підстави відмови в задоволення скарги зазначено ненадання платником податків копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків (а. с. 19).

Не погоджуючись з рішеннями комісії про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН, позивач за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Відповідно до п. 201.1. ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до п. 201.16 Кодексу реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 року прийнята постанова № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі Порядок № 117), який був чинний на момент складання оскаржуваного рішення.

Згідно п. 5 Порядку № 117, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п. 6 Порядку № 117).

У відповідності до п. 10 Порядку № 117 ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

За приписами п. 18 20 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку і здійснення операцій податкові накладні/розрахунки коригування, затверджені наказом ДПС України від 05.11.2018 (далі Критерії ризиковості платника податків), Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо:

комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України";

платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

У відповідності до п. 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як встановив суд, позивач склав податкову накладну від 31.07.2019 № 14 на суму 108 402 грн, у тому числі ПДВ 18 067,00 грн та 15.08.2019 направив її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (а. с. 12, 13).

Згідно квитанції від 15.08.2019 податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено. Підстава: ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, який саме абзац пп. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку став підставою для зупинення реєстрації податкових накладних позивача, податковий орган не обґрунтовував.

При цьому, Критерії ризиковості платника податку, визначені у листі ДФС № 959/99-99-07-18 від 21.03.2018 року, не погоджені і не затверджені у встановленому законодавством порядку. Слід зауважити, що пп. 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку не визначає самостійні критерії ризиковості платника податків, а лише дає підстави комісіям головних управлінь ДФС обласного рівня винести відповідного платника податків на розгляд комісії, і лише за результатами проведення засідання Комісії прийняти рішення про його віднесення до переліку ризикових суб`єктів господарювання.

Більш того, пп. 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку містить сім різних ознак ризиковості, а зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації податкової накладної неможливо встановити, під яку(і) саме ознаку(и) ризикованості підпадав позивач.

Окремо суд наголошує, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних в обов`язковому порядку зазначається не лише сам критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, а й вказується розрахований показник за кожним критерієм, якому відповідає платник податку, що не відповідає положенням п. 13 Порядку № 117.

У квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних дані про розрахунковий показник критерія (їв) ризиковості платника податку відсутні.

Отже, відсутність у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначення конкретного критерію ризиковості здійснення операцій, про які йдеться у пункті 1 додатку 3 до Порядку № 1165, із розрахованим показником за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку, свідчить про необґрунтованість віднесення господарської операції до відповідного критерію, що визначений пунктом 1 Критеріїв ризиковості господарських операцій.

Також у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не зазначено конкретного переліку документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію таких податкових накладних.

На виконання вимог квитанцій про зупинення податкових накладних позивачем надані пояснення та первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій. Так, на підтвердження реальності господарської операції позивач надав договір оренди від 01.06.2019 № 3, договір суборенди від 01.06.2019 № САН/АГ-02; акт надання послуг від 31.07.2019 № 4; акти від 30.06.2019 № 33 та від 31.07.2019 № 37 про отримання приміщення в оренду.

З рішення про відмову в реєстрації податкової накладної від 27.08.2019 № 1261053/37371292 вбачається, що воно прийнято з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі -товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Але, суд звертає увагу, що зазначена підстава є лише цитатою з п. 21 Порядку № 117, та є досі абстрактною та формальною.

У самому рішенні відсутні будь-яка конкретизація, яких документів не вистачило для прийняття комісією ДПС рішення про реєстрацію податкової накладної. Не надано такої конкретизації претензій до первинних документів і у відзивах відповідачів.

Суд звертає увагу, що відповідачами не спростовано те, що позивач скористався правом на надання пояснень та документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, та надав податковому органу письмові документи.

Аналіз зазначених вище документів вказує на те, що надіслані позивачем пояснення з копіями первинних та інших документів відображають зміст господарської операції та є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію такої податкової накладної у ЄРПН.

Тому, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та його контрагентом, а також враховуючи те, що відповідні пояснення та документи були надані контролюючому органу, суд дійшов висновку, що в контролюючого органу не було достатніх підстав для відмови у проведенні реєстрації податкової накладної від 31.07.2019 № 14.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних не спростовує факту здійснення платником податків господарської операції, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна.

Одночасно, в межах спірної ситуації суд звертає особливу увагу на той факт, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операції позивача на предмет її реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України.

У свою чергу, при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результати розгляду цієї справи не робить висновків щодо реальності господарської операції за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював свою позицію щодо «принципу правової визначеності» (наприклад, справа «Гешмен і Герруп проти Сполученого Королівства»), відповідно до якого особа, здійснюючи правомірну поведінку, повинна мати можливість передбачати правові наслідки такої правової поведінки, чітко визначені законом.

Прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Про дотримання контролюючим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації податкової накладної, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.

І навпаки, ненаведення мотивів прийнятого рішення не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати йому належну правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що вони не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття контролюючим органом такого рішення, а лише містить загальну фразу про те, що надані платником податку копії документів не є достатніми для прийняття Комісією рішення про реєстрацію податкової накладної. Між тим, у самих рішеннях не зазначено, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20.08.2019 у справі № 2540/3009/18.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів щодо ризиковості платника податку, та на те, що наданих контролюючому органу документів та письмових пояснень було достатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної.

У цьому випадку, під час розгляду справи відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навели обґрунтованих мотивів прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної позивача від 31.07.2019 № 14 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення позовних вимог у частині визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.08.2019 № 1261053/37371292.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд вважає оскаржуване рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання ДПС України та ДФС України зареєструвати податкові накладні в ЄРПН, суд зазначає наступне.

Згідно з абз. 3 п. 19 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).

Відповідно до п. 20 Порядку № 1246 внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку.

При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням Державної податкової служби України.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПС зареєструвати в ЄРПН податкові накладні позивача датами їх подання.

Аналогічна правова позиції викладена у постановах Верховного Суду від 28.11.2019 у справах № 1640/2650/18 та від 22.07.2019 у справі № 815/2985/18.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 139, 241 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.08.2019 № 1261053/37371292.

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ «РЕЙНЕ-РР» (49000, м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 79, ) від 31.07.2019 №14 датою її подання 15.08.2019.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ) користь товариства з обмеженою відповідальністю «РЕЙНЕ-РР» (49000, м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 79, ) судові витрати в сумі 3 842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн 00 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО