Справа № 752/8159/25
Суддя: Слободянюк А. В.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/8159/25
Провадження № 2-а/752/250/25
РІШЕННЯ

Іменем України

01 грудня 2025 року Голосіївський районного суду міста Києва у складі головуючою судді Слободянюк А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року позивач ОСОБА_1 , через адвоката Сологуба В.Л. (ордер, свідоцтво а.с.15,16), звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить скасувати постанову серії АД № 451 від 20 березня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, провадження у справі закрити, здійснити розподіл судових витрат, стягнувши за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн та судовий збір.

Позивач вказує, що 20 березня 2025 року постановою серії АД № 451 тимчасово виконуючого обов`язків ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн. Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він не з`явився за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, визначений у повістці/розпорядженні/викликом, чим порушив вимоги ст. ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». За повісткою від 05 жовтня 2024 року позивач мав прибути 15 жовтня 2024 року, але в оскаржуваній постанові не зазначено чи вручалась, чи направлялась повістка, її номер та з якою метою необхідно прибути до територіального центру комплектування, що суперечить Порядку № 560 та є підставою для скасування постанови із закриттям провадження.

Позивач вказує, що він оновив свої дані, має відстрочку.

У позові вказується, що протокол № 451 складено лише 12 березня 2025 року тобто з пропуском строку, встановленого ст. 254 КУпАП, а тому постанова, яка винесена на підставі цього протоколу, є протиправною. Також у протоколі та у постанові не вказано номеру повістки, мети прибуття до територіального центру комплектування.

Позивач повідомляє, що не міг прибути до територіального центру комплектування у зв`язку із смертю бабусі, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 04 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.33,34).

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03 липня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення з позивача адміністративного штрафу (а.с.56-58).

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 04 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху (а.с.38, 39).

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 судом належним чином повідомлявся про розгляд справи, про що свідчить розписка від 02 червня 2025 року про вручення рекомендованого відправлення (а.с.37).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАСУ).

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 КАСУ, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до положень ст. 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачу була надана відстрочка до 09 травня 2025 року, що підтверджується витягом з електронного військово-облікового документу із застосунку «Резерв+» (а.с.23).

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10 березня 2025 року № 2295, ОСОБА_1 мав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 09 травня 2025 року (а.с.25).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 451 від 12 березня 2025 року вбачається, що 12 березня 2025 о 12:35 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не з`явився за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені у повістці/розпорядженні/викликом, тим самим порушив вимоги ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1. Повістка від 05 жовтня 2024 року з вимогою прибути 15 жовтня 2024 року (а.с.22). Графа про отримання примірника протоколу не містить підпису особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Судом також встановлено, що 20 березня 2025 року постановою АД № 451 тимчасово виконуючого обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, накладено штраф у сумі 17 000,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 12 березня 2025 року о 12:35 було встановлено, ОСОБА_1 не з`явився за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці/розпорядженні/викликом, тим самим, чим порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Повістка від 05 жовтня 2024 року з вимогою прибути 15 жовтня 2024 року (а.с. 21). Графа «підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності» не заповнена.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Спеціальним законом, який визначає, зокрема обов`язки громадян щодо здійснення мобілізації в особливий період, є Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від24лютого 2022року №64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який триває і досі.

Отже, станом на момент прийняття спірної постанови діяв особливий період.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені у ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно до абзацу першого частини першої, абзацу сьомого частини третьої якої громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до абзацу 7 частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Згідно із приписами абзацу дев`ятого частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Згідно з пунктом 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період №560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

З аналізу зазначених норм вбачається обов`язок громадян з`явитися, зокрема до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Отже, за змістом зазначених положень ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію відповідальність за ч. 3 ст.210-1 КУпАП настає за неприбуття особи до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у місце та строк, зазначені в отриманих ними документах, зокрема, повістці.

Відтак, для висновку щодо правомірності оскаржуваної постанови необхідно встановити: факт отримання позивачем повістки для необхідності з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; факт відповідності змісту повістки вимогам законодавства; наявність поважних причин неприбуття позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, визначений у повістці.

Позивач зазначає, що персональні дані ним було уточнено вчасно, він має відстрочку. Причиною неявки 15 жовтня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 була смерть його бабусі. На підтвердження вказаного надає свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 14 жовтня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.27). На підтвердження родинних відносин із ОСОБА_3 надає свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15 липня 1994 року та серії НОМЕР_3 від 16 серпня 1972 року (а.с. 26, 28).

Відтак, позивач ОСОБА_1 не оспорює того, що він отримував повістку із вимогою з`явитись до відповідача 15 жовтня 2024 року, а вказує, що таке неприбуття пов`язано зі смертю бабусі, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до пунктів 23, 24 Постанова Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період», встановлено, поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Разом з тим, позивачем не надано доказів, що він повідомляв територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Як передбачено статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

За ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Тобто, за приписами наведеної вище правової норми початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день виявлення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Згідно з оскаржуваною постановою за справою про адміністративне правопорушення від 20 березня 2025 року, порушення ОСОБА_1 вимог ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» полягає в тому, що 15 жовтня 2024 року позивач не з`явився за викликом згідно повістки від 05 жовтня 2024 року за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У такому випадку, вчинене адміністративне правопорушення вважається в той день, коли позивач не з`явився за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, тобто 15 жовтня 2024 року. У цей же день порушення і повинно було бути виявленим, оскільки було встановлено, що на визначену повісткою дату - 15 жовтня 2024 року позивач до територіального центру комплектування та соціальної підтримки не з`явився.

Однак, спірну постанову № 451 за справою про адміністративне правопорушення було винесено лише 20 березня 2025 року, тобто після закінчення 3-х місячного строку, встановленого ч.7 ст.38 КУпАП.

При цьому, суд зазначає, що оскільки за приписами пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, тому не підлягають дослідженню питання щодо наявності/відсутності доказів вини особи у вчиненні порушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.286 КАС України - за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, у тому числі, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже суд вважає, що рішення суб`єкта владних повноважень під час накладення адміністративного стягнення щодо позивача прийнято з порушенням вимог ст. 2 КАС України, що в свою чергу є підставою для його скасування та закриття справи про адміністративне правопорушення, тому позов підлягає до задоволення.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає таке.

За змістом ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з відповідача на користь позивача належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову АД № 451 від 20 березня 2025 року, складену тимчасово виконуючим обов`язки начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000,00 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять гривень) 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 01 грудня 2025 року.

Суддя А.В.Слободянюк