Справа № 240/26907/25
Суддя: Леміщак Дмитро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

01 грудня 2025 року м. Житомир справа № 240/26907/25

категорія 106030200

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Леміщак Д.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати виплатити грошове забезпечення за період служби у військовій частині НОМЕР_1 виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб вставленого законом на 01 січня відповідного року з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 та зобов`язати нарахувати та виплатити суму додаткової винагороди передбачену постановою Кабінету Міністрів від 28.02.2022 №168;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 29.10.2024;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні оплачуваних відпусток обчисливши їх суму, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченою постановою Кабінету Міністрів від 28.02.2022 № 168.

Перевіривши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви, виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Окрім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Під позовною вимогою слід розуміти матеріально-правову вимогу позову, яка складає його предмет. Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності та характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного права і обов`язку. Отже, об`єднані вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтується позов в цілому.

Позивач у позові об`єднав позовні вимоги, не пов`язані між собою єдиною підставою виникнення, фактично пред`явивши окремі адміністративні позови задля вирішення різних, не пов`язаних між собою, спорів.

Суд зазначає, що сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог не лише суперечить приписам Кодексу адміністративного судочинства України, але й значно ускладнить вирішення справи та сприятиме затягуванню вирішення спору по суті.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Як убачається з матеріалів справи, позовна заява містить вимоги, які мають самостійні обсяги доказування та підтверджуються різними доказами.

Суд констатує, що спірні правовідносини між позивачем та відповідачем, у зв`язку з якими виник спір, склалися за різних обставин та на підставі різного правового регулювання, що свідчить про те, що в основу спірних правовідносин покладено різні підстави їх виникнення, та різні докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

Також суд зазначає, що фактично, звернувшись до суду з позовом у вищевказаній редакції, позивач має намір одночасно врегулювати усі наявні у нього спірні правовідносини з відповідачем, незважаючи на те, що підстави та періоди виникнення спірних відносин є різними.

При цьому суд зауважує, що виникнення спірних правовідносин між позивачем та відповідачем, пов`язаних з проходженням військової служби, не є достатньою підставою для об`єднання не пов`язаних між собою вимог в одне провадження.

Пунктом 6 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Суд зазначає, що інститут повернення позовної заяви позивачу передбачений для усунення недоліків позовної заяви і таке повернення не позбавляє позивача права на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом після усунення недоліків.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивачем об`єднано позовні вимоги, які не є основними та похідними, позовна заява, відповідно до пункту 6 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає поверненню.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Д.М. Леміщак