Справа № 591/3806/25
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2025-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/3806/25
Провадження № 2-а/591/233/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року Зарічний районний суд м. Суми в особі судді Сидоренко А.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Огорілка Юрія Миколайовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

10 квітня 2025 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Огорілка Ю.М. звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з вказаним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та обґрунтовує його тим, що 28 березня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно позивача винесено постанову Х 03/25-410-1 про притягнення його до відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно з описовою частиною спірної постанови визначено, що «18.03.2025 року о 08 год. 25 хв. ... ОСОБА_1 ... категорично відмовився від проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби, згідно з рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 у формі Направлення на військово-лікарську комісію від 18.03.2025року№ 1501. Своїми діями порушив абз. 4 ч.1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ...».

Однак:

а) постанова не містить фактичних обставин правопорушення (коли виник обов`язок, коли мав пройти огляд, за яких обставин), а лише посилання на нормативні акти.

б) абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на який йде посилання у спірній постанові, передбачено наступне: «Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста». Жодних обов`язків щодо проходження ВЛК вказана норма не передбачає. А, оскільки постанова щодо ОСОБА_1 винесена за відмову від проходження ВЛК, а не за порушення норми про реєстрацію електронного кабінету військовозобов`язаного, вона має бути скасована через невідповідність норми, на підставі якої особа притягається до відповідальності, фактично пред`явленому порушенню.

б) до постанови не долучено жодних доказів, не здійснено жодних посилань на докази, і у самій постанові відсутні будь-які докази (конкретні повістки, розпорядження ВЛК тощо), що підтверджують вину ОСОБА_1 у порушенні, що визначене спірною постановою. Посилання на направлення на проходження ВЛК як на рішення начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 не може вважатись спроможним через те, що направлення є лікарським документом, а рішення начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 - розпорядчим. Тому має видаватись окремо рішення начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , якого до постанови не долучено.

У спірній ситуації наявний протокол про адміністративне правопорушення № X 03/25-410-1 від 18 березня 2025 року. Однак, у порушення зазначеної вище процедури, протокол складено неуповноваженою особою на складання протоколів про адміністративне правопорушення, його склав «стрілець-помічник гранатометника взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 , ст. солдат ОСОБА_2 ».

Крім того, як і спірна постанова:

а) протокол не містить фактичних обставин правопорушення (коли виник обов`язок, коли мав пройти огляд, за яких обставин), а лише посилання на нормативні акти.

б) абз. 4 ч. І ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на який йде посилання у спірній постанові, передбачено наступне: «Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста». Жодних обов`язків щодо проходження ВЛК вказана норма не передбачає.

б) до протоколу не долучено жодних доказів, не здійснено жодних посилань на докази, і у самій постанові відсутні будь-які докази (конкретні повістки, розпорядження ВЛК тощо), що підтверджують вину ОСОБА_1 у порушенні, що визначене спірною постановою.

Посилання на направлення на проходження ВЛК як на рішення начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 не може вважатись спроможним через те, що направлення є лікарським документом, а рішення начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 - розпорядчим. Тому має видаватись окремо рішення начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , якого до постанови не долучено. Як не долучено і направлення.

Посилаючись на зазначене, просить поновити строк на оскарження постанови, визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 № Х 03/25-410-1 від 28 березня 2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 квітня 2025 року поновлено позивачу строк звернення до суду з вказаним позовом, відкрито провадження у справі за цим адміністративним позовом, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

29 квітня 2025 року від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшов відзив на позов, в обґрунтування якого зазначає, що 18 березня 2025 року громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було доставлено до Сумського обласного мобілізаційного центру, де йому було вручено повістку № 1849 про необхідність проходження військово-лікарської комісії та визначення призначення до військової служби.

Зміст повістки доведено до позивача, а саме щодо необхідності проходження військово-лікарської комісії у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 о 8 год 00 хв 18 березня 2025 року, де позивач поставив власноручний підпис про ознайомленнязі змістом повістки.

Отже, відповідно до повістки до позивача було доведено необхідність про проходження військово-лікарської комісії 18 березня 2025 року.

ОСОБА_1 , було видано направлення для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я за вих. № 1501 від 18 березня 2025 року та картку обстеження та медичного огляду, запис міститься в Книзі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, виданих резервістам та військовозобов`язаними для проходження медичного огляду ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Проте, позивач категорично відмовився від проходження військово-лікарської комісії.

Даний факт засвідчено в заяві від 18 березня 2025 року, написаної власноруч адмінпритягуємим на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , де зазначено відмову від проходження ВЛК, оскільки, на думку позивача, він виключений з військового обліку 03 червня 2020 року за гр. ІІ ст. 74а розладу хвороб наказу МО України № 402.

Проте, представник відповідача зазначає, що такі твердження є хибними, оскільки у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» наявна інформація про те, що позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 з 03 квітня 2009 року.

Зважаючи на вищевикладене, вбачається, що позивач відмовився від направлення на проходження медичного огляду № 1501, причиною відмови назвав те, що він є невійськовозобов`язаним, отже позивач фактично відмовився від проходження медичного огляду, оскільки на медичний огляд він в зазначений строк та час не прийшов.

Крім того, на розгляд справи про адміністративне правопорушення не з`явився, про час та місце розгляду якого був повідомлений належним чином, не надав доказів того, що він почав проходити медичний огляд з наявними у нього медичними документами.

Таким чином, відмова позивача пройти ВЛК за рішенням ІНФОРМАЦІЯ_3 була вірно кваліфікована як дії, які містять склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Зважаючи на викладені обставини, просить суд у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити у повному обсязі. (а.с. 17-32).

Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що постановою від 28 березня 2025 року № Х 03/25-410-1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 25000 грн. 00 коп.

Зі змісту постанови встановлено, що 18 березня 2025 року о 08 год 25 хв. під час дії особливого періоду (правового режиму воєнного стану) позивач, у приміщенні Комунальної установи «Сумська міська клінічна лікарня №5» за адресою: м. Суми, вул. Марко Вовчок, 2 категорично відмовився від проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби згідно з рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 у формі Направлення на військово-лікарську комісію від 18 березня 2025 року № 1501. Своїми діями порушив вимоги абз. 4 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП (а.с. 4).

Положеннями ч. 3 ст. 210-1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім того, ч. 2 ст. 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 6 Розділу II. «Оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, що затверджена Наказом Міністерства оборони України від 01 січня 2024 року № 3, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 05 січня 2024 р. за № 36/41381 до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення

18 березня 2025 року стрільцем помічником гранатометника взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 складено протокол № 03/25-410-1 про адміністративне правопорушення про те, що 18 березня 2025 року о 08 год. 25 хв. під час дії особливого періоду (правового режиму воєнного стану) позивач, перебуваючи у приміщенні КУ СМКЛ № 5 за адресою: м. Суми, вул. Марко Вовчок, 2, відмовився від проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби, згідно з рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 у формі Направлення на військово-лікарську комісію від 18 березня 2025 року № 1508. Своїми діями порушив вимоги абз.4 ч. 1 ст. 22 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 5).

Позивача повідомлено, що розгляд справи відбудеться о 14 год 50 хв 28 березня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: місто Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 157, кабінет № 102 та вказаний протокол містить підпис від імені позивача.

Відповідно до статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Відповідно до частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема:

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону,

- за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Положеннями абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

За приписами Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів.

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

На військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК, подаються: направлення із зазначенням військового звання, прізвища, ім`я та по батькові, дати народження, місяця та року призову (прийняття) на військову службу, ТЦК та СП, яким призваний у Збройні Сили України (колишнього СРСР), попереднього діагнозу та мети огляду (направлення на огляд може бути підписане начальником штабу (від начальника штабу полку та вище) або начальником кадрового органу (від начальника управління роботи з особовим складом об`єднання та вище) із посиланням на рішення відповідного командира (начальника). Зразок направлення наведено в додатку 14.

Направлення на медичний огляд ВЛК, видане військовослужбовцю, обов`язкове до виконання.

Обов`язок проходити медичний огляд підтверджений абз.4 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» де вказано, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Таким чином, відмова від проходження ВЛК суперечить чинному законодавству, адже наказом Міністерства оборони України № 402 від 14 серпня 2008 року чітко регламентований прямий обов`язок проходити ВЛК з метою якісного проведення призову громадян на військову службу за станом здоров`я та неможливість відмовитися від проходження ВЛК.

Відтак, проходження ВЛК є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність.

Згідно абзацу 11 пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 № 154 (далі - Положення про ТЦК та СП) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

У разі встановлення, що громадянин порушує правила військового обліку, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою КМУ від 30 грудня 2022 № 1487, або Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», виявлення розбіжностей військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів, старший групи оповіщення пропонує резервісту або військовозобов`язаному прослідувати до районного (міського) ТЦК для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560). Пунктами 68-80 цього Порядку визначено процедуру проходження медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів.

Пунктом 74 Порядку № 560 (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної постанови) передбачено, що резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Отже, з наведеного вбачається що процедурі проходження позивачем медичного огляду передує формування повістки про виклик для проходження відповідного огляду, видача керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16 травня 2024 року №560 та реєстрація відповідного направлення в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16 травня 2024 року № 560.

Представником ІНФОРМАЦІЯ_7 в обґрунтування заперечень проти позову надано суду копію протоколу про адміністративне правопорушення від 18 березня 2025 року (а.с.24-25), копію картки обстеження та медичного огляду (а.с.25-26), направлення на військово-лікарську комісію (а.с.26-зворот), копію журналу реєстрації направлення на військово-лікарську комісію (а.с.27), копію заяви ОСОБА_1 від 18 березня 2025 року (а.с.27-зворот), копію повістки на ім`я ОСОБА_1 на 18 березня 2025 року (а.с.28).

Крім того, представником відповідача надано заяву від 18 березня 2025 року, в якій позивач висловив відмову від проходження ВЛК у зв`язку з тим, що 03 червня 2020 року був виключений з військового обліку (а.с. 27 зворот).

Що стосується доводів позивача, що протокол як і оскаржувана постанова не містить фактичних обставин справи, то вказане не відповідає фактичним обставина справи, оскільки протокол № Х03/25-40-1 про адміністративне правопорушення від 18 жовтня 2024 року, складений стрільцем помічником гранатометника взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 (а.с. 5), містить всі необхідні реквізити та відомості, передбачені статтею 256 КУпАП, зокрема опис суті адміністративного правопорушення, що є достатнім для кваліфікації дій позивача за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відповідно, містить відомості про роз`яснення позивачу прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, а також повідомлення його про розгляд справ про адміністративні правопорушення в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 28 березня 2025 року, вручення примірника протоколу позивачу, про що позивачем поставлено власноручний підпис.

З аналогічних підстав суд не приймає до уваги доводи заявленого позову стосовно оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки містить виклад обставин вчинення правопорушення у виді відмови позивача від проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби з посиланням на направлення на військово-лікарську комісію від 18 березня 2025 року № 1501.

Не заслуговують на увагу і доводи позивача про те, що до постанови не долучено доказів, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення додано направлення на ВЛК., карту мед. огляду, копію журналу. копію повістки № 1849 та заяви, про що зазначено в цьому ж протоколі.

Не ґрунтуються на законі і посилання позивача на невідповідність норми, на підставі якої особа притягається до відповідальності, фактично пред`явленому порушенню, оскільки саме за абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено обов`язок громадян проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

За таких обставин складання протоколу 18 березня 2025 року та прийняття 28 березня 2025 року постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відповідає положенням ч. 2 ст. 2 КАС України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 під час прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

В зв`язку з відмовою в задоволенні позову, підстави для стягнення на користь позивача судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.5,8,14,22,72-79,136,139, 211, 220,241-246,250,271,286 КАС України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Огорілка Юрія Миколайовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягненнязалишити без задоволення, а постанову № Х 03/25-410-1 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 28 березня 2025 року - залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя А.П.Сидоренко