Справа № 360/1765/25
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1765/25

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Секірської А.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом 3 Державного Пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

05.09.2025 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов 3 Державного Пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить стягнути на користь 3 державного пожежно - рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду, завдану державі у розмірі 311 645,02 (триста одинадцять тисяч шістсот сорок п`ять) грн 02 коп.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у 3 державному пожежно- рятувальному загоні Головного управління у Луганській області, на виконання вимог наказу ДСНС України від 20.03.2025 № НС-321 «Про здійснення внутрішнього аудиту» та відповідно до програми внутрішнього аудиту аудиторською групою проведено внутрішній аудит на тему: «Оцінка законності, достовірності фінансової звітності, дотримання законодавства, планів процедур щодо збереження активів і управління державним майном та ефективності функціонування системи внутрішнього контролю».

Підставою для проведення внутрішнього аудиту слугував наказ ДСНС від 20.03.2025 № НС-321 «Про здійснення внутрішнього аудиту».

Об`єктом внутрішнього аудиту було доручення керівництва щодо проведення оцінки законності, достовірності фінансової звітності та стану організації бухгалтерського обліку, дотримання законодавства, планів процедур щодо збереження активів і управління державним майном та ефективності функціювання системи внутрішнього контролю, упередження виникнення ризиків та мінімізації їх впливу на досягнення цілей.

Загалом, проведеним заходом фінансового контролю встановлено недосконалість внутрішнього контролю за процесами, пов`язаними з нарахуванням грошового забезпечення в 3 ДПРЗ Головного управління, що призвело до безпідставних та незаконних видатків з оплати праці на загальну суму 1088,1 тис. грн.

У період з 24 березня по 18 квітня 2025 року на виконання вимог наказу ДСНС від 20.03.2025 № НС-321 «Про здійснення внутрішнього аудиту» та відповідно до програми внутрішнього аудиту аудиторською групою проведено внутрішній аудит в 3 ДПРЗ Головного управління на тему: «Оцінка законності, достовірності фінансової звітності, дотримання законодавства, планів процедур щодо збереження активів і управління державним майном та ефективності функціонування системи внутрішнього контролю» та складено довідку до звіту внутрішнього аудиту з рекомендаціями за результатами внутрішнього аудиту.

Під час проведення службового розслідування Комісія, зокрема, встановила, що капітан служби цивільного захисту Тетяна Путінцева, начальник відділення персоналу 3 ДПРЗ Головного управління, порушила Наказ МВС № 623, Постанову КМУ № 704, погодивши накази 3 ДПРЗ Головного управління від 16.11.2021 № 94 «Про встановлення надбавок та доплат», від 17.12.2021 № 115 «Про встановлення надбавок та доплат», під час встановлення посадового окладу особам рядового і начальницького складу відповідно до законодавства та установчих документів, порушила Наказ МВС від № 35 ПКМУ № 168, погодивши накази 3 ДПРЗ Головного управління від 15.04.2022 № 43 «Про виплату додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу», від 15.03.2022 № 32 «Про виплату додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу», від 18.05.2022 №261 «Про виплату збільшеної додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу», від 27.05.2022 № 67 «Про виплату збільшеної додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу», від 24.06.2022 № 78 «Про виплату додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу», від 12.08.2022 № 110 «Про виплату додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу», від 19.09.2022 № 127 «Про виплату додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу» при нарахуванні та виплаті додаткової винагороди, порушила Наказ МВС № 623, погодивши накази 3 ДПРЗ Головного управління (накази 3 ДПРЗ Головного управління від 18.02.2022 № 19 «Про преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту 3 державного пожежно-рятувального загону», від 07.03.2022 № 26 «Про преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту 3 державного пожежно-рятувального загону», від 18.04.2022 № 44 «Про преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту 3 державного пожежно-рятувального загону», від 12.05.2022 № 56 «Про преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту 3 державного пожежно-рятувального загону», від 17.06.2022 № 73 «Про преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту 3 державного пожежно-рятувального загону», від 18.07.2022 № 94 «Про преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту 3 державного пожежно-рятувального загону», від 12.08.2022 № 108 «Про преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту 3 державного пожежно-рятувального загону», від 14.09.2022 № 123 «Про преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту 3 державного пожежно-рятувального загону» під час виплати премії, порушила Кодекс законів про працю України, погодивши наказ 3 ДПРЗ Головного управління, від 26.12.2023 № 148 «Про заохочення за підсумками роботи у 2023 році працівників 3 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Луганській області» під час преміювання працівників.

За результатами службового розслідування, затвердженого висновку від 17 червня 2025 року було видано наказ від 26.06.2025 Про притягнення до матеріальної відповідальності та наказ від 11.06.2025 Про внесення змін до наказу 3 державно-пожежно-рятувального загону капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1 за період перебування на посаді начальника відділення персоналу 3 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Луганській області притягнуто до відшкодування матеріальної шкоди.

Листом від 18.07.2025 № 57 26/01-583/57 26/08 Про відшкодування матеріальної шкоди відповідача було повідомлено про необхідність добровільного відшкодування шкоди, проте добровільно він сплатити шкоду та урегулювати спір в досудовому порядку вона відмовилася.

Ухвалою суду від 08.09.2025 позовну заяву 3 Державного Пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди залишено без руху, запропоновано позивачу протягом 10-ти (десяти) календарних днів з дати отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду: доказів того, що місцем проживання чи перебування ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 ; документа про сплату судового збору у розмірі 3739,74 грн.

Ухвалою суду від 18.09.2025 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 29.09.2025 запропоновано ОСОБА_1 надати суду у п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали докази реєстрації місця проживання/перебування у місті Харкові (витяг з реєстру територіальної громади, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи), Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області - пояснення з приводу заявленого ОСОБА_1 клопотання про передачу справи до іншого суду.

Ухвалою суду 13.10.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про передачу до іншого суду справи за позовом 3 Державного Пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди - відмовити.

Ухвалою суду від 13.10.2025 зобов`язано ОСОБА_1 у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали надати суду докази оскарження ОСОБА_1 наказу від 26.06.2025 № НС-115/57 26/01 Про притягнення до матеріальної відповідальності та наказу від 11.07.2025 № НС-121/57 26/01 Про внесення змін до наказу 3 державно-пожежно-рятувального загону в судовому порядку, у разі відсутності таких доказів повідомити про це суд в письмових поясненнях.

Ухвалою суду від 17.10.2025 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення у справі № 360/1765/25 судово-почеркознавчої експертизи відмовлено.

Ухвалою суду від 30.10.2025 витребувано від 3 Державного Пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області належні та допустимі докази, що підтверджують матеріальну відповідальність відповідача (а саме: факт завдання матеріальної шкоди; наявність вини відповідача та дотримання процедури притягнення її до матеріальної відповідальності, докази того, що саме ОСОБА_1 є матеріально відповідальною особою в межах спірних правовідносин і що саме вона несе повну матеріальну відповідальність).

Ухвалою суду від 18.11.2025 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про огляд судом доказів у справі № 360/1765/25 та клопотання про витребування доказів відмовлено.

Ухвалою суду від 18.11.2025 позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження у справі, запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду доказів звільнення ОСОБА_1 зі служби в 3 Державному пожежно - рятувальному загоні ГУДСНС у Луганській області; детальний розрахунок розміру матеріальної шкоди в сумі 311 645,02 грн з наданням підтверджуючих доказів; письмових пояснень, чим саме визначено статус ОСОБА_1 як матеріально відповідальності особи, з посиланням на конкретні положення посадової інструкції ОСОБА_1 , та чим визначено ступінь її вини в завданні шкоди державі.

Ухвалою суду від 28.11.2025 продовжено судовий розгляд справи та відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду.

25.09.2025 відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено таке.

Як на підставу задоволення позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем приписів наказів МВС України від 18.08.2014 № 831, від 27.11.2017 № 958, від 20.07.2018 № 623, від 10.02.2022 № 116, від 26.01.2023 № 35. Але позивачем у позові не наведено жодної норми усіх без виключення відомчих нормативно правових актів МВС України, які порушила позивач, не зроблено будь-якого правового аналізу того, які саме конкретні норми, яким способом та до чого конкретно призвели порушення; не названо жоден з п`яти цитованим ним наказів та не вказано конкретні норми якого саме з цих наказів МВС України порушила відповідач.

Вказаний позивачем наказ МВС України від 18.08.2014 № 831 взагалі не стосується та ніяким чином не може стосуватися предмету спірних правовідносин у цій справі, оскільки цей відомчий нормативно правовий акт регулює виключно медичне забезпечення працівників ДСНС та ніяк не стосується призначення та виплат додаткової винагороди.

Інший цитований позивачем наказ МВС України від 27.11.2017 № 958 регулює тільки питання направлення працівників ДСНС у службові відрядження та надання їм грошової компенсації за витрати у дорозі.

Наказ МВС України від 20.07.2018 № 623 регулює виключно порядок, умови та розміри виплати працівникам ДСНС України грошового забезпечення та виплат одноразової грошової допомоги при їх звільненні і не стосується призначення та виплат додаткової винагороди.

Наказ МВС України від 10.02.2022 № 116 стосується організації внутрішньої, гарнізонної та караульної служб.

Вимоги пункту 2 наказу МВС України від 26.01.2023 № 35 прямо зобов`язують керівників органів ДСНС та наказують ним здійснювати додаткові виплати працівникам, які залучені до виконання завдань з ліквідації наслідків актів збройної агресії Росії на територіях, які знаходяться у зонах ведення бойових (воєнних) дій, поза районами ведення бойових (воєнних) дій, виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органах та штабах військового управління та особам, які забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

Наказ МВС України від 26.01.2023 № 35 прямо прийнято на виконання та для практичної реалізації постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Окрім цих наказів, позивач посилається на порушення відповідачем Методичних рекомендацій щодо виплати додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу у період дії воєнного стану, яке було видано 22.03.2022 органом вищого для позивача рівня ДСНС України. Проте пункти 1-2 цих Методичних рекомендацій зобов`язують керівників органів і підрозділів цивільного захисту ДСНС України з 24.02.2022 та весь час дії воєнного стану своєчасно здійснювати додаткові виплати працівникам цього державного органу.

Тобто, позивач у позові фактично суперечить сам по собі в частині того, що пункти 1-2 цих Методичних рекомендацій органу вищого рівня прямо зобов`язують органи ДСНС нижчого рівня своєчасно здійснювати додаткові виплати працівникам цього органу на підставі постанови КМУ від 28.02.2022 № 168.

Акти КМУ мають вищу юридичну силу відносно актів ДСНС, тому працівники позивача при призначенні особовому складу цього органу державної влади додаткової винагороди керувалися саме постановою КМУ № 168.

Також відповідач зазначила, що у тексті та листах погодження жодного з 18 наказів немає справжнього підпису відповідача, наказ № 94 від 16.11.2021 взагалі не містить навіть посилання на посаду, ПІБ відповідача.

Крім того, відповідач послалася на допущення позивачем істотних недоліків під час складання та направлення до суду адміністративного позову, а саме зазначення неправильних адрес суду, позивача (території, окуповані РФ).

З огляду на наведене відповідач просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

06.10.2025 позивачем надано відповідь на відзив, в яких зазначено, що справа належить однозначно до територіальної підсудності Луганського окружного адміністративного суду, та відсутні підстави для передачі адміністративної справи іншому суду.

Згідно з вимогами пункту 12 Наказу МВС від 26.01.2023 № 35 «Про затвердження Порядку та умов виплати особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту додаткової винагороди на період воєнного стану та особливості виплати винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)», проєкти наказів про виплату додаткової винагороди та винагороди за навчання готує підрозділ по роботі з персоналом, де ОСОБА_2 перебуває на посаді начальник відділення персоналу 3 ДПРЗ Головного управління за що несе безпосередню відповідальність. В той час ОСОБА_2 в своїх поясненнях підтверджує, що вона ознайомлена з даним наказом.

Згідно вимог пункту 3 розділу ІІ «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту» затвердженої Наказом МВС від 16.08.2018 № 623, особам рядового і начальницького складу, прийнятим на службу цивільного захисту до дня вступу до виконання обов`язків за посадою (відповідно до вимог розділу 2 підпункту 3 пункту 5 наказу МВС № 116 від 10.02.2022 «Про затвердження Порядку організації внутрішньої, гарнізонної та караульної служб в органах та підрозділах Державної служби України з надзвичайних ситуацій» особовий склад допускається до виконання обов`язків за посадою лише у разі проходження професійної підготовки (професійно-технічного виплачується посадовий оклад за 1 тарифним розрядом.

На що в своїх пояснення ОСОБА_2 повідомила що при ознайомленні даним наказом вона не звернула належної уваги.

Згідно інструкції з діловодства Проєкти наказів з основної діяльності, адміністративно-господарських питань готуються і подаються структурними підрозділами за дорученням керівника установи чи за власною ініціативою. Порядок підготовки і подання визначається цією Інструкцією. Проєкти наказів з кадрових питань (особового складу) готує, реєструє та зберігає відділення персоналу (кадрова служба) на підставі рішень (вказівок) керівника установи організаційно-розпорядчого чи нормативно-правового характеру, доповідних записок керівників структурних підрозділів, конкурсних документів (протоколів та рішень атестаційної чи іншої комісії), заяв працівників, трудових угод та інших документів.

Проєкти наказів з основної діяльності, адміністративно-господарських питань у разі їх підготовки у паперовій формі та додатки до них візуються працівником, який створив документ, керівником структурного підрозділу, в якому його створено, що містяться у ньому, керівником юридичного відділення, керівником служби діловодства, керівником або посадовою особою групи з питань запобігання та виявлення корупції, іншими посадовими особами, яких стосується документ.

ОСОБА_1 під час службового розслідування, за результатами внутрішнього аудиту 3 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Луганській області аудиторською групою ДСНС України (далі- Службове розслідування) у письмових поясненнях, зібраних в межах Службового розслідування, ОСОБА_1 чітко вказує, що: після розробки проєктів наказів вона передавала їх начальнику на перевірку та корегування, після цього отримувала усний наказ поставити свій особистий підпис у розділі «погодження» і надати накази начальнику на «затвердження».

Таким чином, твердження про відсутність підписів або їхню підробку суперечить її ж власним офіційним поясненням.

ОСОБА_1 у відзиві наголошує про відсутність її підписів або про їх нібито підробку, однак, жодних належних доказів, зокрема експертного висновку почеркознавчої експертизи, Відповідач не надала.

У разі відсутності таких доказів твердження відповідача є лише такими, що вводять суд в оману.

Затверджений висновок Службового розслідування констатує факти порушень та участь відповідача у процедурах погодження наказів. З матеріалів Службового розслідування та її пояснень ОСОБА_1 очвидно, що відповідачка виконувавала функції начальника відділення персоналу 3 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Луганській області, погоджувала кадрові накази (перевіряла ПІБ, звання, тарифний розряд тощо) та ставивила підписи у розділі «погодження».

Твердження відповідача у відзиві про те що «не її підписи» або «лише усні вказівки» суперечать її власним офіційним поясненням, даним під час Службового розслідування.

У матеріалах справи містяться прямі письмові пояснення ОСОБА_1 , які суперечать новим запереченням щодо відсутності підписів або їх підробки. Відповідач умисно або через недбалість погоджувала накази з очевидними правовими порушеннями та не вжила заходів для усунення порушень. Ці пояснення надають суду підстави визнати, що підписи були поставлені особисто відповідачем або що відповідач визнавав факт підписання у попередніх офіційних поясненнях. Таким чином, позиція відповідача у відзиві є непослідовною та свідчить про спробу уникнути відповідальності.

Отримані офіційні пояснення відповідача містять твердження про підпис у частині погодження та про те, що вона повідомляла безпосереднього начальника про проблемні факти. Натомість у відзиві частина цих фактів заперечується або інтерпретується інакше. Таке внутрішнє протиріччя має наслідком зниження доказової ваги заперечень відповідача та підсилює доводи позивача. Аргумент Відповідача про те, що вона "виконувала накази і вказівки" свого безпосереднього керівника ( ОСОБА_3 ), не звільняє її від відповідальності.

Згідно зі ст. 21 розділу І Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту (зі змінами) від 05.03.2009 № 1068-VI, «У разі одержання наказу чи розпорядження, що суперечить закону, підлеглий не повинен виконувати його, про що зобов`язаний невідкладно в письмовій формі доповісти про це начальнику, який віддав (видав) наказ чи розпорядження, а в разі підтвердження цього наказу чи розпорядження письмово повідомити старшого прямого начальника.»

Стосовно питання «Щодо допущених Позивачем істотних недоліків під час складання та направлення до суду адміністративного позову та відповідного введення суду в оману» 3 ДПРЗ Головного управління зазначив, що у позові вказані адреси суду та позивача, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

14.10.2025 відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що акти КМУ мають вищу юридичну силу порівняно з наказами МВС України. Посилання позивача на відомчі накази МВС України є повністю хибною спробою спонукати суд при вирішенні цієї справи застосувати норми акта з нижчою юридичною силою. Позивач у відповіді на відзив посилається на матеріали службового розслідування та надані відповідачем пояснення, проте 3-й загін не спростовує та просто не може спростувати факт явного неспівпадіння підписів у цих наказах та справжнього підпису.

Якщо б позивач насправді був впевнений у власній правоті, він би заявив клопотання про призначення судово почеркознавчої експертизи, яка розвіяла б усі сумніви суду на користь його аргументів.

З самим висновком службового розслідування про результати внутрішнього аудиту від 17.06.2025 відповідач не була ознайомлена, що також видно з аналізу тексту цього документу та його останнього аркуша.

Стосовно надання пояснень на ім`я керівництва, відповідач зазначила, що відповідно до приписів частини третьої статті 78 КАС України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребуються доказування. Просить суд визнати загальновідомими та врахувати те, що підлеглий не може прямо свідчити проти чинного керівництва, але, перебуваючи у прямому підпорядкуванні, не може під час роботи розмовляти з власним керівником на рівних. Надаючи надані позивачем пояснення, відповідач насамперед намагалася не роздувати скандал у трудовому колективі та не створювати у майбутньому проблеми у вигляді тривалих судових процесів для всього колективу.

Довести цей факт в суді відповідач не може, але жодні аргументи позивача про зміст наданих пояснень не може спростувати ключового у цій справі факту явної несхожості підписів на наданих суду наказах з її справжнім, дійсним та усталеним протягом кількох десятиліть підписом.

Також відповідач послалася на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03.10.2025 у справі № 188/3342/25.

17.10.2025 відповідачем надано на виконання ухвали суду від 13.10.2025 пояснення з зазначенням, що з наказом відповідача від 11.07.2025 про притягнення її до матеріальної відповідальності фактично було ознайомлено 16.07.2025, про що свідчить власноручний особистий у тексті цього наказу, датований саме 16.07.2025, граничний строк для судового оскарження цього документу спливатиме лише 17.01.2026. Первісно відповідач не була згодна з цим наказом, але станом на момент звернення 3-го Загону до суду з адміністративним позовом у цій справі наданий процесуальним законом строк для судового оскарження вказаного індивідуального акту позивача ще не сплинув. Оскільки 3-й Загін все ж звернувся до адміністративного суду з позовом, то після його звернення до суду питання щодо оскарження наказу позивача про притягнення відповідача до дисциплінарної відповідальності фактично знято з порядку денного та планів на короткотермінову перспективу.

В силу власної посадової інструкції відповідач жодним чином не є матеріально відповідальною особою, відсутність покладення на неї за займаною посадою матеріальної відповідальності повністю виключає правову та-процесуальну можливість стягнення з відповідача будь-яких грошових коштів у цій справі.

27.10.2025 відповідачем надано додаткові пояснення, в яких зазначено, що позивач пропонує стягнути з неї грошові кошти, розмір яких жодним чином не обґрунтовано. Відповідно до висновку службового розслідування та наказу про притягнення до матеріальної відповідальності такому притягненню підлягає ціла низка осіб. Але позивач не тільки не надав суду обґрунтування для стягнення з відповідача конкретної суми, але й жодним чином не виокремив розмір власних грошових вимог з кожного з винних.

У долучених до позову наказах від 26.06.2025 та від 11.07.2025 про притягнення до матеріальної відповідальності позивач визнав факт нанесення йому матеріальних збитків 5-ма іншими колишніми працівниками, але фактично відмовився встановити ступінь вини кожного з них та стягувати з них кошти лише на підставі звільнення цих осіб з роботи.

10.11.2025 відповідачем надано додаткові пояснення, в яких зазначено, зокрема, що надані позивачем додаткові документи фактично не містять жодної предметної інформації про сутність правовідносин, що виникли між сторонами. Також позивачем не доведено, що ОСОБА_1 є матеріально відповідальною особою.

25.11.2025 позивачем на виконання вимог ухвали суду від 18.11.2025 надано додаткові пояснення, в яких зазначено таке.

Проекти наказів з основної діяльності згідно яких було проведено нарахування та безпідставно виплачено кошти особовому складу 3 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Луганській області на суму 311 645,02 розроблялися та погоджувалися в розділі «ПОГОДЖЕНО» кадровим підрозділом, а саме: начальником групи персоналу ОСОБА_1 .

Згідно «Типової інструкції з діловодства в територіальних органах, на підприємствах, в установах та організаціях сфери управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій» затвердженої наказом ДСНС України від 1 січня 2021 № 1 «Про затвердження інструкцій та типових інструкцій з діловодства»:

Пункт 81. Проекти наказів з основної діяльності, адміністративно-господарських питань готуються і подаються структурними підрозділами за дорученням керівника установи чи за власною ініціативою.

Проекти наказів з кадрових питань (особового складу) готує, реєструє та зберігає кадрова служба на підставі рішень (вказівок) керівника установи організаційно-розпорядчого чи нормативно-правового характеру, доповідних записок керівників структурних підрозділів, конкурсних документів (протоколів та рішень атестаційної чи іншої комісії), заяв працівників, трудових угод та інших документів.

Пункт 83. Проекти наказів з кадрових питань (особового складу) візуються працівником кадрової служби, який створив документ, та його керівником, а також залежно від видів наказів посадовими особами структурного підрозділу з питань запобігання та виявлення корупції, підрозділу з юридичного забезпечення, бухгалтерської служби, іншими посадовими особами, яких стосується документ. Візи проставляються на лицьовому або зворотному боці останнього аркуша проекту наказу.

Пункт 59. Зауваження і пропозиції до проекту документа викладаються на окремому аркуші, про що на проекті робиться відповідна відмітка, але ніяких зауважень або пропозицій від ОСОБА_1 не надходило.

Пункт 61. За зміст документа, який візується кількома особами, такі особи відповідають згідно з компетенцією.

Пункт 172. Перед поданням проекту документа на підпис відповідному керівникові працівник, який підготував документ, зобов`язаний перевірити правильність його складення та оформлення, посилання на нормативно-правові акти, уточнити цифрові дані, наявність необхідних віз і додатків.

26.11.2025 відповідачем надано додаткові пояснення, в яких зазначено про незгоду з наданим позивачем розрахунком з огляду на таке.

Позиція № 1 розрахунку містить посилання на період нарахування та виплати грошових коштів працівникам липень 2020 року, в той час як ОСОБА_1 призначена на посаду 31.05.2021.

Також позивачем неодноразово зазначено періоди часу виплат працівникам додаткової винагороди, наказ про нарахування та виплату яких відповідачка фізично не могла погоджувати, оскільки перебувала у відпустці. У тексті листа погодження наказу від 16.11.2021 № 94 взагалі відсутні зазначення посади та ПІБ відповідачки, відсутній її підпис. Посилання на цей наказ та на відповідні виплати грошей позивачем у його розрахунку зазначені неодноразово, а саме: № 5 листопад 2021 року, № 12 грудень 2021 року; № 19 січень 2021 року; № 26 лютий 2021 року; № 29 березень 2021 року.

Крім того, позивач не надав доказів визначення ступеня вини відповідачки, що не дозволяє суду зробити висновок про обґрунтованість або необґрунтованість грошового розміру його позовних вимог.

На підставі викладеного відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

Позивач - 3 державний пожежно рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області зареєстрований як юридична особа з організаційно правовою формою державна організація (установа, заклад) 22.06.2012, № запису 0001612, , місцезнаходження юридичної особи: Україна, 93100, Луганська обл., Сіверськодонецький р-н, місто Лисичанськ, вул. Сосюри В. ім., будинок 324, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 29.09.2025.

На підставі наказу ГУДСНС у Луганській області від 20.03.2023 № НС-229 «Про деякі питання організації діяльності ГУ ДСНС України у Луганській області» визначено тимчасовим місцезнаходженням особового складу 3 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Луганській області територію Національного університету цивільного захисту України за адресою: 61039, м. Харків, вул. Баварська, буд. 7.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , має статус внутрішньо переміщеної особи та зареєстроване місце проживання як ВПО: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується відомостями з паспорту громадянина України НОМЕР_3 , картки платника податків, відповіддю № 1747847 від 08.09.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, відповіддю № 1748764 від 08.09.2025 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, договором оренди житлового приміщення від 01.01.2025.

Згідно із витягом із наказу ГУДСНС у Луганській області (по особовому складу) від 31.05.2021 № 144 «Про кадрові питання» старшого лейтенанта цивільного захисту ОСОБА_1 призначено начальником групи персоналу з Державного пожежно рятувального загону Головного управління у зв`язку з проведенням організаційно штатних заходів з 01.06.2021.

Довідкою 3 державного пожежно рятувального загону ГУДСНС у Луганській області від 21.11.2025 № 57 26/01-1055/57 26/02 підтверджується, що капітан служби цивільного захисту ОСОБА_1 дійсно проходить службу на посаді начальника відділення персоналу 3 державного пожежно рятувального загону ГУ ДСНС України у Луганській області з 20.02.2025 по теперішній час (наказ ГУ від 19.02.2025 № 61-НК про призначення на посаду).

Відповідно до наказу ДСНС України від 20.03.2025 № НС-321 «Про здійснення внутрішнього аудиту» визначено відповідно до пункту 6 Порядку здійснення внутрішнього аудиту та утворення підрозділів внутрішнього аудиту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2011 р. № 1001, розділу V Зведеного плану діяльності з внутрішнього аудиту Державної служби України з надзвичайних ситуацій на 20252027 роки провести внутрішній аудит на тему «Дослідження законності, достовірності фінансової звітності, оцінка дотримання законодавства, планів, процедур щодо збереження активів та управління державним майном, ефективності функціонування системи внутрішнього контролю» в Головному управлінні ДСНС України у Луганській області (м. Харків) та його підпорядкованих підрозділах (за необхідності) за період з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2024 року.

Об`єктом внутрішнього аудиту було доручення керівництва щодо проведення оцінки законності, достовірності фінансової звітності та стану організації бухгалтерського обліку, дотримання законодавства, планів процедур щодо збереження активів і управління державним майном та ефективності функціювання системи внутрішнього контролю, упередження виникнення ризиків та мінімізації їх впливу на досягнення цілей.

Проведеним заходом фінансового контролю встановлено недосконалість внутрішнього контролю за процесами, пов`язанами з нарахуванням грошового забезпечення в 3 ДПРЗ Головного управління, що призвело до безпідставних та незаконних видатків з оплати праці на загальну суму 1088,1 тис.грн, про що складено довідку до звіту внутрішнього аудиту ГУ ДСНС України у Луганській області на тему: «Дослідження законності, достовірності фінансової звітності, оцінка дотримання законодавства, планів, процедур щодо збереження активів та управління державним майном, ефективності функціонування системи внутрішнього контролю», проведеного в Головному управлінні ДСНС України у Луганській області та його підпорядкованих підрозділах (за необхідності) щодо проведення дослідження в 3 державному пожежно-рятувальному загоні Головного управління ДСНС України у Луганській області.

17.06.2025 начальником 3 Державного пожежно рятувального загону ГУ ДСНС України у Луганській області В.Русавським затвержено Висновок службового розслідування за результатами внутрішнього аудиту 3 Державного пожежно рятувального загону ГУДСНС України у Луганській області аудиторської групою ДСНС України, в якому зазначено, зокрема, таке:

«..Таким чином, під час проведення службового розслідування Комісія встановила:

1. За результатами проведення службового розслідування підтверджено порушення законодавства співробітниками 3 ДПРЗ Головного управління, а саме: наказу МВС України від 20.07.2018 № 623 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту» (далі Наказ МВС № 632), наказу МВС України від 10.02.2022 № 116 «Про затвердження Порядку організації внутрішньої, гарнізонної та караульної служб в органах та підрозділах цивільного захисту» (далі Наказ МВС № 116), постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова КМУ № 704), Методичних рекомендацій щодо виплати додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу у період дії воєнного стану, які доведені окремим дорученням Голови ДСНС від 22.03.2022 № 021-01-одппу (далі окреме доручення № 021-01-одппу), постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту додаткової винагороди на період воєнного стану та особливості виплати винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)» (далі Наказ МВС № 35), Кодексу законів про працю України (далі КЗпП), наказу МВС України від 18.08.2014 № 831 «Про затвердження Порядку організації медичного забезпечення в системі Державної служби України з надзвичайних ситуацій» (далі наказ МВС № 831), наказу МВС України від 27.11.2017 № 958 «Про затвердження Інструкції про особливості направлення у відрядження осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та відшкодування їм витрат на службові відрядження в межах України і за кордон» (далі наказ МВС № 958), Положення про 3 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (нова редакція), затвердженого наказом ДСНС від 23.05.2013 № 293 (у редакції наказу ДСНС від 17.05.2021 № 325), що призвело до зайвого нарахування та виплат грошового забезпечення, зайво здійснених видатків щодо виплати додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу, незаконних виплат грошового забезпечення, зайвого нарахування та виплати грошового забезпечення, не здійснено утримання виплаченої одноразової грошової допомоги після укладання першого контракту, зайвих видатків з оплати праці…

…3. Капітан служби цивільного захисту Тетяна Путінцева, начальник відділення персоналу 3 ДПРЗ Головного управління, порушила наказ МВС № 623, Постанову КМУ № 704, погодивши накази 3 ДПРЗ Головного управління від 16.11.2021 №94 «Про встановлення надбавок та доплат», від 17.12.2021 № 115 «Про встановлення надбавок та доплат», під час встановлення посадового окладу особам рядового і начальницького складу відповідно до законодавства та установчих документів порушила наказ МВС № 35 ПКМУ № 168, погодивши накази 3 ДПРЗ Головного управління від 15.04.2022 № 43 «Про виплату додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу», від 15.03.2022 № 32 «Про виплату додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу», від 18.05.2022 № 61 «Про виплату збільшеної додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу», від 27.05.2022 № 67 «Про виплату збільшеної додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу», від 19.09.2022 № 127 «Про виплату додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу» при нарахуванні та виплаті додаткової винагороди, порушила Наказ МВС № 623, погодивши накази 3 ДПРЗ Головного управління (накази 3 ДПРЗ Головного управління від 18.02.2022 № 19 «Про преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту 3 державного пожежно-рятувального загону», від 07.03.2022 № 26 «Про преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту 3 державного пожежно-рятувального загону», від 18.04.2022 № 44 «Про преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту 3 державного пожежно-рятувального загону», від 12.05.2022 № 56 «Про преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту 3 державного пожежно-рятувального загону», від 17.06.2022 № 73 «Про преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту 3 державного пожежно-рятувального загону», від 18.07.2022 № 94 «Про преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту 3 державного пожежно-рятувального загону», від 12.08.2022 № 108 «Про преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту 3 державного пожежно-рятувального загону», від 14.09.2022 № 123 «Про преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту 3 державного пожежно-рятувального загону» під час виплати премії, порушила Кодекс законів про працю України, погодивши наказ 3 ДПРЗ Головного управління, від 26.12.2023 № 148 «Про заохочення за підсумками роботи у 2023 році працівників 3 державного пожежно рятувального загону ГУ ДСНС України у Луганській області» під час преміювання працівників…

..10. В діях посадових осіб 3 ДПРЗ Головного управління вбачаються ймовірні ознаки складу злочину, які передбачені Адміністративним та/або Кримінальним кодексами України.

На підставі вищевикладеного комісія вважає:

1. Службове розслідування підтвердження фактів, вказаних в довідці до звіту внутрішнього аудиту, вважати закінченим.

2. Вважати факти неналежного виконання службових обов`язків, порушення вимог законів та інших вимог законів та інших нормативно правових актів начальником відділення персоналу 3 ДПРЗ Головного управління капітаном служби цивільного захисту ОСОБА_1 порушенням службової дисципліни…

…10. За порушення службової дисципліни начальник відділення персоналу 3 ДПРЗ Головного управління капітан служби цивільного захисту ОСОБА_1 заслуговує притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді «догана», але згідно з пунктом 87 розділу ІІІ Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, затвердженого Законом України від 05.03.2009 № 1068-VI, дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення правопорушення минуло більше року..».

Згідно із наказом 3 державного пожежно рятувального загону ГУДСНС України у Луганській області від 26.06.2025 № НС-115/57 26/01 «Про притягнення до матеріальної відповідальності» відповідно до наказу ДСНС України від 20.03.2025 № НС-321 «Про здійснення внутрішнього аудиту» в 3 державному пожежно-рятувальному загоні (далі 3 ДПРЗ) Головного управління ДСНС України у Луганській області (далі Головне управління), висновку службового розслідування за результатами внутрішнього аудиту 3 ДПРЗ Головного управління (далі Висновок), наказу 3 ДПРЗ Головного управління від 22.04.2025 року № НС-77/57 26 «Про проведення службового розслідування» (зі змінами), Закону України від 3 жовтня 2019 року № 160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (зі змінами) визначено:

1. Вважати службове розслідування за результатами внутрішнього аудиту 3 ДПРЗ Головного управління аудиторською групою ДСНС України закінченим.

2. Деякі винні особи, яких зазначено у висновку, на цей час не є підпорядкованими співробітниками 3 ДПРЗ Головного управління та немає можливості встановити ступінь вини кожного з них окремо, а саме:

- полковника служби цивільного захисту ОСОБА_4 за період перебування на посаді начальника 3 ДПРЗ Головного управління;

- майора служби цивільного захисту ОСОБА_5 за період перебування на посаді заступника начальника 3 ДПРЗ Головного управління;

- майора служби цивільного захисту ОСОБА_6 за період перебування на посаді заступника начальника 3 ДПРЗ Головного управління;

- ОСОБА_7 за період перебування на посаді завідувача фінансово-економічної групи (головного бухгалтера) 3 ДПРЗ Головного управління;

- ОСОБА_8 , за період перебування на посаді юрисконсульта 3 ДПРЗ Головного управління.

3. Заступнику начальника 3 ДПРЗ Головного управління, підполковнику служби цивільного захисту Андрію ТОЧОНОМУ підготувати завірену належним чином копію висновку та направити до Головного управління ДСНС України у Луганській області з клопотанням про вжиття заходів у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Відповідно до наказу 3 державного пожежно рятувального загону ГУДСНС України у Луганській області від 11.07.2025 № НС-121/57 26/01 «Про внесення змін до наказу 3 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Луганській області від 26.06.2025 № НС-115/57 26/01» визначено:

1. Внести зміни до наказу 3 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Луганській області (далі 3 ДПРЗ Головного управління) від 26.06.2025 № НС-115/57 26/01 «Про притягнення до матеріальної відповідальності», виклавши пункти 2, 3 у такій редакції:

«2. Визнати факт нанесення матеріальних збитків колишніми співробітниками 3 ДПРЗ Головного управління, які на час встановлення факту вже звільнені з посад, а саме:

- полковником служби цивільного захисту ОСОБА_9 за період перебування на посаді начальника 3 ДПРЗ Головного управління;

- майором служби цивільного захисту ОСОБА_10 за період перебування на посаді заступника начальника 3 ДПРЗ Головного управління;

- майором служби цивільного захисту ОСОБА_11 за період перебування на посаді заступника начальника 3 ДПРЗ Головного управління;

- ОСОБА_12 за період перебування на посаді завідувача фінансово-економічної групи (головного бухгалтера) 3 ДПРЗ Головного управління;

- ОСОБА_13 за період перебування на посаді юрисконсульта 3 ДПРЗ Головного управління.

3. Заступнику начальника 3 ДПРЗ Головного управління підполковнику служби цивільного захисту Андрію ТОЧОНОМУ, або особі на яку покладено в установленому порядку виконання цих обов`язків:

3.1. Повідомити про можливість добровільного відшкодування завданих збитків, які виявлені за результатами внутрішнього аудиту у 3 ДПРЗ Головного управління аудиторською групою ДСНС України та за результатами службового розслідування, особам, вказаним в пункті 2, та нижчезазначеним:

- начальнику відділення персоналу 3 ДПРЗ Головного управління капітану служби цивільного захисту Тетяні ПУТІНЦЕВІЙ;

- бухгалтеру відділення економіки і фінансів 3 ДПРЗ Головного управління головному майстер-сержанту служби цивільного захисту ОСОБА_14 .

3.2. У разі відмови зазначених осіб від добровільного стягнення забезпечити відшкодування збитків відповідно до чинного законодавства».

18.07.2025 позивачем вручено ОСОБА_1 лист вих.№ 57 26/01-586/57 26/08 «Про відшкодування матеріальної шкоди», в якому зазначено, що відповідно до наказу 3 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Луганській області від 26.06.2025 « НС-115/57 26/01 «Про притягнення до матеріальної відповідальності» (зі змінами, внесеними наказом 3 ДПРЗ Головного управління від 11.07.2025 № НС-121/57 26/01), що додаються, 3 ДПРЗ Головного управління інформує про можливість добровільного відшкодування завданих збитків, які виявлені за результатами внутрішнього аудиту у 3 ДПРЗ Головного управління аудиторською групою ДСНС України та за результатами службового розслідування у сумі, яка пропорційна між усіма особами, які притягнуті до відповідальності, та складає 311 645,02 грн. У випадку незгоди добровільного відшкодування 3 ДПРЗ Головного управління буде вимушений вирішувати вказане питання відповідно до вимог чинного законодавства.

ОСОБА_1 отримала вказане повідомлення 18.07.2025, про що свідчить її розписка на примірнику, і зазначила, що добровільно відшкодовувати не згодна.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Закон України від 03.10.2019 № 160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі - Закон № 160-ІХ) визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Військова частина, установа, організація, заклад - орган військового управління, військова частина, військовий навчальний заклад, військовий навчальний підрозділ вищого навчального закладу, установа, організація Міністерства оборони України, Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, функціональний підрозділ Центрального управління, регіональний орган, інший орган, установа, заклад Служби безпеки України, правоохоронного органу спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України чи орган, підрозділ, формування, установа, навчальний заклад Міністерства внутрішніх справ України, Державного бюро розслідувань та військові прокуратури, в яких проходять службу військовослужбовці, поліцейські та особи рядового і начальницького складу (проходять збори військовозобов`язані та резервісти) (пункт 1 частини першої статті 1 Закону № 160-ІХ).

Пунктом 4 частини першої статті 1 Закону № 160-ІХ передбачено, що матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону № 160-ІХ пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Згідно зі статтею 2 Закону № 160-ІХ дія цього Закону поширюється на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, а також осіб рядового та начальницького складу правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, сил цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державного бюро розслідувань, співробітників Служби судової охорони, військовослужбовців Служби безпеки України (далі - особи).

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 160-ІХ підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Згідно із частиною другою статті 3 Закону № 160-ІХ умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом (частина четверта статті 3 Закону № 160-ІХ).

Згідно із частиною першою статті 7 Закону № 160-ІХ розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Частиною першою статті 5 Закону № 160-ІХ, яка має назву «Обмежена матеріальна відповідальність» передбачено, що особа за завдану з необережності шкоду несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, крім випадків, коли цим Законом передбачено повну чи підвищену матеріальну відповідальність.

Стаття 6 Закону № 160-ІХ містить перелік підстав для притягнення особи до повної або підвищеної матеріальної відповідальності.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності (частина шоста статті 8 Закону № 160-ІХ).

Відповідно до частини сьомої статті 8 Закону № 160-ІХ якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню. Наказ доводиться до винної особи під підпис.

Частиною восьмою статті 8 Закону № 160-ІХ передбачено, що у разі якщо шкоду завдано кількома особами, у наказі командира (начальника) визначаються суми, що підлягають стягненню окремо з кожної особи, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди.

Частиною першою статті 9 Закону № 160-ІХ визначено, що завдана шкода не підлягає відшкодуванню, а особи звільняються від матеріальної відповідальності у разі, якщо шкоду завдано внаслідок:

1) дії непереборної сили;

2) необхідної оборони;

3) крайньої необхідності;

4) виконання наказу або розпорядження командира (начальника), крім випадків виконання явно злочинного наказу або розпорядження;

5) виправданого службового ризику;

6) затримання особи, що вчинила злочин, фізичний або психічний примус;

7) виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації.

Обставини, що виключають матеріальну відповідальність, підлягають встановленню під час проведення розслідування (частина третя статті 9 Закону № 160-ІХ).

Частина перша статті 10 Закону № 160-ІХ передбачає, що відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Відповідно до частини четвертої статті 10 Закону № 160-ІХ відшкодування шкоди, визначеної частиною другою статті 6 цього Закону, здійснюється в судовому порядку за позовом військової частини, установи, організації, закладу в разі відмови особи від її добровільного відшкодування.

Згідно із частиною другою статті 6 Закону № 160-ІХ посадові (службові) особи, винні в незаконному звільненні зі служби чи переміщенні військовослужбовця, поліцейського, особи рядового та начальницького складу, за шкоду, завдану у зв`язку з виплатами такій особі матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці за час проходження служби на нижчеоплачуваній посаді, несуть повну матеріальну відповідальність у судовому порядку.

З огляду на наведені норми, відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_1 , у разі доведення вини відповідача, здійснюється у відповідності з вимогами частини першої статті 10 Закону № 160-ІХ на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи.

Такий наказ в матеріалах справи відсутній, і у разі його видання командиром, він може бути оскаржений відповідачем у судовому порядку.

Також суд зауважує, що відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_1 , в судовому порядку з посиланням на статтю 12 Закону № 160-ІХ, як зазначає позивач у позові (в разі звільнення особи притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби за умови відмови особи від її добровільного відшкодування), в межах спірних правовідносинах не застосовно, оскільки ОСОБА_1 не звільнена і продовжує проходити службу.

Крім того, як на умову для притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності позивач посилається на завдання шкоди, визначеної частиною другою статті 6 цього Закону (шкода завдана посадовими (службовими) особами, винними в незаконному звільненні зі служби чи переміщенні військовослужбовця, поліцейського, особи рядового та начальницького складу, за шкоду, завдану у зв`язку з виплатами такій особі матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці за час проходження служби на нижчеоплачуваній посаді, несуть повну матеріальну відповідальність у судовому порядку), тобто на вимоги частини другої статті 6 Закону № 160-ІХ.

Наведена норма також не застосовна до спірних правовідносин, оскільки доказів незаконного звільнення зі служби чи переміщення особи рядового та начальницького складу, та завдання діями відповідача шкоди у зв`язку з виплатами такій особі матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці за час проходження на нижчеоплачуваній посаді, матеріали службового розслідування не містять, а в провину відповідачу ставиться погодження наказів 3 ДПРЗ Головного управління про встановлення надбавок та доплат, встановлення посадового окладу особам рядового і начальницького складу, виплату додаткової та збільшеної додаткової винагороди, премій особам рядового і начальницького складу.

Частина перша статті 14 Закону №160-IX передбачає, що наказ командира (начальника) про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності може бути оскаржено старшому за службовим становищем командиру (начальнику) та/або до суду в порядку, передбаченому законодавством.

Відповідачем наказ не оскаржено, разом з тим суд зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі №825/730/16, викладено висновок, що вирішення питання щодо наявності підстав для стягнення з відповідача збитків, спричинених ним державі під час проходження військової служби, нерозривно пов`язане з наданням судом оцінки правомірності наказу командира військової частини, тобто наказу суб`єкта владних повноважень, про притягнення військовослужбовця до матеріальної відповідальності.

У випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом постає питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

Досліджуючи питання правомірності дій ОСОБА_1 , судом установлено таке.

На пропозицію суду надати підтвердження того, що ОСОБА_1 є матеріально відповідальною особою, позивач надав пояснення з посиланням на Типову інструкцію з діловодства в територіальних органах, на підприємствах, в установах та організаціях сфери управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій», затверджену наказом ДСНС України від 1 січня 2021 № 1 «Про затвердження інструкцій та типових інструкцій з діловодства», норми якої не містять положень про матеріальну відповідальність начальника групи персоналу.

Судом установлено, що начальником 3 ДПРГ ГУДСНС України у Луганській області 01.06.2021 затверджено посадову інструкцію начальника групи персоналу 3 державного пожежно рятувального загону ГУ ДСНС України у Луганській області, яка доведена під підпис ОСОБА_1 , яка також не містить положень щодо визначення відповідача як матеріально відповідальної особи.

Позивачем не надано наказу про визначення ОСОБА_1 матеріально відповідальною особою, договору про матеріальну відповідальність, укладеного з відповідачем, тощо.

Суд зауважує, що обов`язок доведення тієї обставини, що посадова особа, з якої позивач просить суд стягнути завдану державі шкоду, є матеріально відповідальною особою, покладено саме на позивача як суб`єкта владних повноважень, що в межах спірних правовідносин не було здійснено.

Крім того, обставини, що виключають матеріальну відповідальність, підлягають встановленню під час проведення розслідування (частина третя статті 9 Закону № 160-ІХ).

Відповідачка зазначала про виконання наказів командира, чому не надано належної оцінки при проведенні службового розслідування.

Форма вини є визначальною обставиною для визначення меж матеріальної відповідальності військовослужбовця чи відповідної особи відповідно до Закону України №160-ІХ. У разі, якщо шкода завдана з необережності, відповідальність особи обмежується межами, передбаченими частиною першою статті 5 Закону України №160-ІХ, а саме не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, якщо інше не передбачено законом.

Позивачем у висновку службового розслідування та/або наказі про притягнення до матеріальної відповідальності не наведено мотивів застосування обмеженої, повної чи підвищеної матеріальної відповідальності в порушення вимог статей 5,6 Закону № 160-ІХ, не встановлено ступеня вини всіх осіб, які погоджували та підписували накази про встановлення надбавок, виплату грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу, що є умовами стягнення з винної особи шкоди.

Досліджуючи питання встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, судом установлено таке.

Всупереч прямим вимогам частини сьомої статті 8 Закону № 160-ІХ у наказі 3 державного пожежно рятувального загону ГУДСНС України у Луганській області від 11.07.2025 № НС-121/57 26/01 «Про внесення змін до наказу 3 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Луганській області від 26.06.2025 № НС-115/57 26/01» не визначено суми збитків, які належать до відшкодування ОСОБА_1 , і такий наказ видано поза межами п`ятнадцятиденного строку з моменту завершення розслідування (висновок службового розслідування затверджено 17.06.2025).

Факт видання першого наказу від 26.06.2025 № НС-115/57 26/01 «Про притягнення до матеріальної відповідальності» не змінює обов`язку дотримання командиром п`ятнадцятиденного строку з дня завершення розслідування для видання наказу про визначення матеріальної відповідальності, оскільки у першому наказі, до якого 11.07.2025 наказом № НС-121/57 26/01 внесено зміни, взагалі не згадувалося прізвище ОСОБА_1 .

Частина сьома статті 8 Закону № 160-ІХ вказує на те, що якщо вину особи встановлено, командир чи начальник має право визначити матеріальну відповідальність протягом п`ятнадцяти днів з моменту завершення розслідування. Наказ, який містить інформацію про суму стягнення, повинен бути виданий і доведений до винної особи для підпису. Це визначає явний порядок встановлення та оголошення матеріальної відповідальності в разі виявлення вини.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 18.01.2024 у справі № 420/5695/23.

Таким чином, позивачем порушено порядок встановлення та оголошення матеріальної відповідальності, визначений частиною сьомою статті 8 Закону № 160-ІХ.

Щодо розміру завданої шкоди суд зазначає, що позивачем надано «Розрахунок розміру матеріальної шкоди ОСОБА_1 ».

Дослідивши зміст цього розрахунку та копії наказів 3 ДПРЗ Головного управління від 15.04.2022 № 43 «Про виплату додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу», від 15.03.2022 № 32 «Про виплату додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу», від 18.05.2022 №?61 «Про виплату збільшеної додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу», від 27.05.2022 № 67 «Про виплату збільшеної додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу», від 24.06.2022 № 78 «Про виплату додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу», від 12.08.2022 № 110 «Про виплату додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу», від 19.09.2022 № 127 «Про виплату додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу» при нарахуванні та виплаті додаткової винагороди, порушила Наказ МВС № 623, погодивши накази 3 ДПРЗ Головного управління (накази 3 ДПРЗ Головного управління від 18.02.2022 № 19 «Про преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту 3 державного пожежно-рятувального загону», від 07.03.2022 № 26 «Про преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту 3 державного пожежно-рятувального загону», від 18.04.2022 № 44 «Про преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту 3 державного пожежно-рятувального загону», від 12.05.2022 № 56 «Про преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту 3 державного пожежно-рятувального загону», від 17.06.2022 № 73 «Про преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту 3 державного пожежно-рятувального загону», від 18.07.2022 № 94 «Про преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту 3 державного пожежно-рятувального загону», від 12.08.2022 № 108 «Про преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту 3 державного пожежно-рятувального загону», від 14.09.2022 № 123 «Про преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту 3 державного пожежно-рятувального загону» під час виплати премії, порушила Кодекс законів про працю України, погодивши наказ 3 ДПРЗ Головного управління, від 26.12.2023 № 148 «Про заохочення за підсумками роботи у 2023 році працівників 3 державного пожежно рятувального загону ГУ ДСНС України у Луганській області», суд дійшов наступних висновків.

Під першим номером у розрахунку наявне посилання на наказ від 22.06.2020 № 70 щодо ОСОБА_15 , якому виплачено 9809,34 грн за липень 2020 року, шкода, завдана ОСОБА_1 , становить 3269,78 грн.

Згідно із витягом із наказу ГУДСНС у Луганській області (по особовому складу) від 31.05.2021 № 144 «Про кадрові питання» старшого лейтенанта цивільного захисту ОСОБА_1 призначено начальником групи персоналу з Державного пожежно рятувального загону Головного управління у зв`язку з проведенням організаційно штатних заходів з 01.06.2021.

Доказів того, що ОСОБА_1 проходила службу у 2020 році, позивачем не надано, тому суд погоджує доводи відповідача, що вона не може бути відповідальною особою за наказ, виданий до прийняття її на посаду.

Також у розрахунку міститься посилання на наказ від 16.11.2021 № 94:

5 ОСОБА_16 , листопад 2021 року, 1417,50 грн виплата, наказ від 16.11.2021 № 94 «Про встановлення надбавок та доплат», підписанти ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_2 , шкода, завдана ОСОБА_1 472,50 грн;

12 - ОСОБА_16 , грудень 2021 року, 2835,00 грн виплата, наказ від 16.11.2021 № 94 «Про встановлення надбавок та доплат», підписанти ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_2 , шкода, завдана ОСОБА_1 945,00 грн;

19 - ОСОБА_16 , січень 2022 року, 2835,00 грн виплата, наказ від 16.11.2021 № 94 «Про встановлення надбавок та доплат», підписанти ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_2 , шкода, завдана ОСОБА_1 945,00 грн;

26 - ОСОБА_16 , лютий 2022 року, 2765,00 грн виплата, наказ від 16.11.2021 № 94 «Про встановлення надбавок та доплат», підписанти ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_2 , шкода, завдана ОСОБА_1 921,62,00 грн;

29 - ОСОБА_16 , березень 2022 року, 1134,68 грн виплата, наказ від 16.11.2021 № 94 «Про встановлення надбавок та доплат», підписанти ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_2 , шкода, завдана ОСОБА_1 378,23 грн;

Дослідженням змісту наказу від 16.11.2021 № 94 «Про встановлення надбавок та доплат» встановлено, що він не містить погодження начальником групи персоналу ОСОБА_1 , що також виключає її відповідальність за встановлення надбавок та доплат.

Таким чином, зазначений розрахунок містить очевидні помилки, які унеможливлюють стягнення з відповідача матеріальної шкоди у визначеному в цьому розрахунку розмірі 311 645,02 грн, до того ж, як зазначено судом вище, позивачем не дотримано порядок встановлення та оголошення матеріальної відповідальності, визначений частиною сьомою статті 8 Закону № 160-ІХ, відсутній наказ з визначеною сумою завданої шкоди, доведений під підпис відповідачу, який є безпосередньою підставою для притягнення посадової особи до матеріальної відповідальності.

Щодо доводів відповідача про несправжність її підписів у наказах, на які міститься посилання у висновку службового розслідування, суд зауважує, що встановлення автентичності підписів у цих наказах не входить до предмета доказування у даній адміністративній справі, натомість може підлягати дослідженню в межах справи щодо оскарження наказу про притягнення до матеріальної відповідальності у разі реалізації такого права відповідачкою.

Також суд зазначає, що складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів у відповідності до статті 366 Кримінального кодексу України є кримінальним правопорушенням.

Разом з тим, позивачем не надано доказів звернення до правоохоронних органів стосовно вчинення посадовими 3 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Луганській області дій, відповідальність за які передбачена статтею 366 Кримінального кодексу України.

Крім того, суд відхиляє посилання відповідача на те, що загальновідомими обставинами є обов`язок виконання наказів командира, у зв`язку з чим вона погоджувалася з завданням нею матеріальної шкоди та надавала відповідні пояснення в ході службового розслідування, оскільки пунктом 23 розділу І Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, затвердженого Законом України від 05.03.2009 № 1068-VI, з нормами якого мала бути обізнана відповідач, за віддання (видання) та виконання явно злочинного наказу чи розпорядження винні особи притягуються до відповідальності згідно із законом. Відповідальність згідно із законом визначається за пряме чи опосередковане віддання (видання) злочинного наказу, а також щодо осіб начальницького складу, які внаслідок своїх посадових та службових обов`язків могли, але не запобігли виконанню злочинного наказу чи розпорядження, про які їм було відомо (злочинна бездіяльність).

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено наявності умов для притягнення до матеріальної відповідальності ОСОБА_1 , а саме - протиправної поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків, вини особи в за (не обґрунтовано на пропозицію суду та не надано доказів того, що відповідач є матеріально відповідальною особою, не визначено ступінь вини кожного з працівників, які згідно з висновком службового розслідування таку шкоду завдали), не доведено обсягу завданої шкоди (розрахунок містить очевидні помилки, спричинені внесенням до нього наказів, які не погоджувала відповідач), порушено порядок встановлення та оголошення матеріальної відповідальності, визначений частиною сьомою статті 8 Закону № 160-ІХ (наказ про притягнення до матеріальної відповідальності не містить суми завданих збитків, і виданий поза межами строку, визначеного вказаною нормою), порушено порядок відшкодування шкоди, визначений частиною першою статті 10 Закону № 160-ІХ, зважаючи на подальше проходження позивачем служби у 3 ДПРГ ГУ ДСНС у Луганській області.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать до задоволення.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову 3 Державного Пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 93100, Луганська обл., Сіверськодонецький р-н, місто Лисичанськ, вул. Сосюри В. ім., будинок 324) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення матеріальної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Г. Секірська