Справа № 591/10794/25
Суддя: Зеря Ю. О.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/591/585/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді Зері Ю.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в особі представника Маківського Олексія Вікторовича,

до відповідача 1: Інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Єрмоленка Дениса Олеговича, вул. Білопільський Шлях, буд. 18/1 м. Суми,

до відповідача 2: Департаменту патрульної поліції, вул. Федора Ернста, буд. 3 м. Київ, код ЄРДПОУ 40108646,

про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

установив:

22.09.2025 до Зарічного районного суду м. Суми надійшов адміністративний позов про скасування постанови про адміністративне правопорушення, у якому позивач просить визнати протиправною та скасувати Постанову ЕНА № 5680314 від 09.09.2025 про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн до ОСОБА_1 .

Позов обґрунтований тим, що, на думку позивача, оскаржувана постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства, за відсутністю складу адміністративного правопорушення з боку позивача, оскільки позивач швидкісного режиму не перевищував, а працівник поліції тримав вимірювач швидкості у руках, що могло спричинити некоректне відображення швидкості руху транспортного засобу під керуванням позивача, крім того по напрямку руху був відсутній дорожній знак 5.76 ПДР автоматична відеофіксація порушень ПДР.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 24.09.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, розгляд справи по суті постановлено розпочати з 03.10.2025, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Від Департаменту патрульної поліції засобами підсистеми «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, проти вимог позивача даний учасник заперечує з тих підстав, що у встановленому порядку поліцейський з допомогою приладу TruCAM LTI 20/20 ТС 000789 провів вимірювання швидкості руху транспортного засобу під керуванням позивача у зоні дії дорожнього знаку 5.49 «Початок населеного пункту».

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов не подавав.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, надані учасниками на підтвердження їх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 09.09.2025 о 09:20 год інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Сумській області старшим лейтенантом поліції Єрмоленком Д.О. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕНА №5680314, якою до позивача ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 340 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

Відповідно до наявної у матеріалах справи копії постанови серії ЕНА №5680314, 09.09.2025 о 09:15 в с. Вільшана, дорога Н-07, 242 км, водій, керуючи транспортним засобом у населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.49 «Початок населеного пункту», рухався зі швидкістю 89 км/год, чим перевищив встановлену швидкість руху на 39 км/год, що зафіксовано на лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 ТС 000789, чим порушив пункт 12.4 Правил дорожнього руху порушення швидкісного режиму у населених пунктах, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 122 КУпАП, внаслідок чого на останнього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Позивач не погодився з діями працівника поліції, скористався своїм правом на судовий захист та оскаржив до суду винесену відносно нього постанову поліцейського про накладення адміністративного стягнення.

При вирішенні справи суд застосовує норми права, передбачені Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про національну поліцію», Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 тощо.

У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Положеннями статті 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Приписами статті 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Приписами статей 9 і 10 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статей 1, 13 Закону України «Про Національну поліцію», поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до приписів частини першої статті 122 КУпАП відповідальність за зазначеною статтею настає у разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Як зазначалось вище, у пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Таким чином відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП настає у разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Термін «населений пункт» наведений в пункті 1.10 ПДР та визначається як забудована територія, в`їзд на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.49, 5.50, 5.51, 5.52.

У пункті 8.1 ПДР встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до пункту 8.4 ПДР дорожні знаки поділяються на групи, в тому числі:

Ґ) інформаційно-вказівні знаки - запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Знак 5.49 розділу 33 ПДР «Початок населеного пункту» позначає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Знак 5.76 розділу 33 ПДР «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.

Як вбачається із змісту позову, позивач не оскаржує факт керування ним транспортним засобом у населеному пункті, а вважає, що факт тримання поліцейським засобу TruCAM у руці під час вимірювання швидкості руху міг спричинити некоректне відображення швидкості руху автомобіля позивача, а по напрямку руху позивача був відсутній знак 5.76 ПДР.

Разом з відзивом Департаментом патрульної поліції надані докази вчинення позивачем правопорушення, зокрема, факт руху автомобіля під керуванням позивача зі швидкістю 89 км/год у межах населеного пункту (локація А/Д Н-07 242км) підтверджується відеозаписом та фотозображенням з приладу TRUCAM ТC000789, які містять відомості, зокрема, про дату, час, серійний номер приладу, фактичну швидкість, швидкісний ліміт, місце фіксації правопорушення, марку автомобіля та його державний номерний знак.

Згідно із статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні. Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці. Строки та порядок зберігання матеріалів фото- і кінозйомки, відеозапису та результатів їх аналізу встановлюються Міністерством внутрішніх справ України.

З диспозиції вказаної статті вбачається право, а не обов`язок працівників поліції закріплювати фото- і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень тощо. Вказана норма не містить імперативного припису щодо розміщення відеотехніки виключно стаціонарно вмонтованим способом.

Лазерний вимірювач швидкості TruCАМ є засобом вимірювання із допоміжною функцією фото- та відеофіксації.

Правомірність використання приладу TruCАМ саме в ручному режимі підтверджується листом Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» Міністерства економічного розвитку та торгівлі (ДП «Укрметртестстандарт») від 01.10.2019 № 22-38/49, відповідно до якого лазерний вимірювач TruCАМ відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювання. Алгоритми обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху ТЗ в межах максимально допустимої похибки, як в ручному, так і в автоматичному режимах +- 2 км/год в діапазоні від 2 до 200 км/год, +- 1 км/год в діапазоні від 201 до 320 км/год.

Відповідно до листа Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» Мінекономіки (ДП «Укрметртестстандарт») від 01.07.2025 № 22-38/10 прилади TruCАМ конструктивно створені для утримування в руках під час вимірювання швидкості руху транспортних засобів. Їхнє основне призначення це експлуатація в ручному режимі за утримування приладу у руках за безпосередньої участі оператора.

Відповідно до інструкції з використання приладу TruСАМ LTІ 20/20, конструктивна особливість приладу та заявлені характеристики дозволяють його використання з рук, а визначення похибки при такому використанні не буде перевищувати 2 км/год. Виробником передбачена система заходів, які нівелюють вібрації та короткочасне переривання лазеру, тому прилад не може здійснювати вимірювання швидкості з більшою похибкою, ніж передбачено виробником та визначено у свідоцтві про повірку. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 до 1200 м. Із постанови та наданих суду доказів вбачається, що перевищення швидкості руху було зафіксоване на 66 км/год від допустимої, тобто значно більшої, ніж допускає похибка.

Відповідно до Експертного висновку № 04/04/02-15478/ВН від 18.09.2024 лазерний вимірювач швидкості LTІ 20/20 TruСАМ, заводський номер ТС000789, правильно реалізує криптографічний алгоритм шифрування АЕS, визначений п. 5.2 ДСТУ ISO/ЕІС 18033-3: 2015.

На підставі вказаного вище, суд вважає, що наданий відповідачем фотознімок та відеофайл з приладу TruСАМ є належними та допустимим доказами вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, які підтверджують факт перевищення швидкості автомобілем «AUDI» А6, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував позивач зі швидкістю 89 км/год у межах населеного пункту.

Що стосується твердження позивача про відсутність по напрямку його руху дорожнього знаку 5.76 ПДР автоматична відеофіксація порушень ПДР, суд зазначає наступне.

Як вказано вище, згідно розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху, до інформаційно-вказівних знаків відноситься, зокрема, знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху», який позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.

Водночас як встановлено вище, прилад TruCАМ LT1 20/20 не є автоматичним засобом вимірювальної техніки.

Більш того як вбачається з відповіді Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Сумській області Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України від 14.08.2025 № 02/1708, на автомобільній дорозі загального користування державного значення Н-07 Київ-Суми-Юнаківка підрядною організацією були встановлені дорожні знаки 5.49 та 5.50 (початок та кінець населеного пункту) у с. Віхове 28.02.2025, у с. Вільшана 01.03.2025. Дорожні знаки 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» на вказаній ділянці були встановлені 09.01.2025.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є, зокрема, наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як зазначено вище, стаття 72 КАС України визначає поняття доказів та джерела доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

За встановлених у ході розгляду справи обставин, суд вважає, що Департаментом патрульної поліції доведено правомірність і законність постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, тому у суду відсутні підстави для її скасування.

Згідно із частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи те, що обставини, вказані у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення (перевищення швидкості руху транспортного засобу у межах населеного пункту) підтверджені наявними у матеріалах справи доказами, позивачем не доведено неправомірності оскаржуваної постанови, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає залишенню без змін, а позовні вимоги залишенню без задоволення.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог суд залишає за позивачем понесені ним судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 72, 77, 139, 241-246, 262, 286, 295, 297 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 в особі представника Маківського Олексія Вікторовича, до відповідача 1: Інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Єрмоленка Дениса Олеговича, до відповідача 2: Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, залишити без задоволення, а постанову серії ЕНА № 5680314 від 09.09.2025 про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн до ОСОБА_1 без змін.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів (частина четверта статті 286 КАСУ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.О. Зеря