Справа № 120/1421/25
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 грудня 2025 р. Справа № 120/1421/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі також - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі також - відповідач), в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області №52;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 27.10.1997 року по 22.11.1979 року, з 24.11.1982 року по 14.07.1986 року, з 16.07.1989 року по 09.04.1990 року в районах Крайньої півночі до страхового стажу у пільговому обчисленні трудовий стаж із розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців починаючи з 16.10.2023 року;

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийнятого відповідачем рішення №52 від 05.11.2024, яким позивачу відмовлено в зарахуванні до страхового стажу в пільговому обчисленні періодів його роботи з 27.10.1977 року по 22.11.1979 року, з 24.11.1982 року по 14.07.1986 року, з 16.07.1989 року по 09.04.1990 року в районах Крайньої Півночі починаючи з 16.10.2023 року.

Ухвалою суду від 12.02.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Від представника позивача надійшла заява, в якій було усунуто недоліки, зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Ухвалою суду дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначив, що оскаржуване позивачем рішення є правомірним, оскільки відповідно до копій трудових договорів для працівників Норильського ордена Леніна гірничо-металургійного комбінату ім. А.П. Завенягіна на Крайній Півночі від 23.11.1979 року та ордена Трудового Червоного Прапора гірничо-металургійного комбінату ім. А.П. Завенягіна на Крайній Півночі від 15.07.1986 року, проте зарахувати періоди з 24.11.1979 року по 28.06.1983 року, з 15.07.1986 року по 02.09.1986 року у пільговому обчисленні до страхового стажу немає підстав, оскільки в вищевказаних договорах містяться виправлення.

Ухвалою від 16.10.2025 витребувано в ОСОБА_1 та зобов`язано надати суду в строк до 24.10.2025 докази проходження ним військової служби в періоди з 27.10.1977 по 25.10.1979 та з 03.09.1986 по 09.04. 1990 в районах Крайньої Півночі та/або місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Разом з тим, станом на час ухвалення даного рішення позивач витребуваної судом інформації не надав, а також не повідомив про існування джерел, з яких суд мав би змогу самостійно витребувати відповідну інформацію.

Інших заяв по суті справи від сторін спору до суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що з 24.11.1979 року до 28.06.1983 року, з 15.07.1986 року по 02.09.1986 року, з 15.07.1986 року по 10.02.1986 року, позивач працював в установах громадського харчування Норільського горно-металургійного комбінату ім. А.П. Завенягіна на Крайній Півночі, що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_1 .

Згідно виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 Довідки за №141 від 20.02.2018 слідує, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах з 27.10.1977 року по 25.10.1979 року та з 03.09.1986 року по 09.04.1990 рік. Довідка видана на підставі запису у військовому квитку серії НОМЕР_2 (а.с. 104).

З 03.03.2018 року позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та перебуває на обліку у Головному управлінні пенсійного фонду України у Вінницькій області.

При призначенні пенсії за віком відповідачем частина стажу роботи в районі Крайньої Півночі та районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зарахований в одинарному розмірі без врахування пільги в зарахуванні стажу з розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців, з 27.10.1977 року по 22.11.1979 року, з 24.11.1982 року по 14.07.1986 року, з 16.07.1989 року по 09.04.1990 року.

16.10.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про зарахування до страхового стажу періоду роботи в районах Крайньої Півночі з 27 жовтня 1977 року по 09 квітня 1990 року із розрахунку один рік за півтора роки.

За результатами розгляду такої заяви Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом від 09.11.2023 року повідомило позивача про те, що пільгове обчислення страхового стажу здійснюється на підставі або трудової книжки, або письмового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими названими вище нормативно-правовими актами. Необхідною умовою для застосування кратності є укладання трудового договору строком на 5, 3 чи 2 роки. Так, в матеріалах пенсійної справи наявні два договори про роботу на Крайній Півночі (від 23 листопада 1979 року та від 15 липня 1986 року). Проте через допущені виправлення в обох договорах без надання додаткових довідок про поширення на позивача пільг в період роботи на Крайній Півночі зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 в пільговому обчисленні періоди його роботи з 23 листопада 1979 року по 23 листопада 1982 року та з 15 липня 1986 року по 15 червня 1989 року відсутні правові підстави. Окрім того, у листі йдеться про те, що з 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення.

Не погодившись з такими діями та рішенням відповідача, вважаючи їх протиправними, позивач звернулася до суду з позовною заявою.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 27.09.2024 ухваленим у справі №120/18627/23, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо незарахування до страхового стажу періодів роботи ОСОБА_1 в районах Крайньої Півночі з 23 листопада 1979 року по 23 листопада 1982 року та з 15 липня 1986 року по 15 липня 1989 року, виходячи із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 23 листопада 1979 року по 23 листопада 1982 року та з 15 липня 1986 року по 15 липня 1989 року в районах Крайньої Півночі до страхового стажу у пільговому обчисленні із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 в частині зарахування до страхового стажу у пільговому обчисленні періодів його роботи з 27 жовтня 1977 року по 22 листопада 1979 року включно, з 24 листопада 1982 року по 14 липня 1986 року включно та з 16 липня 1989 року по 09 квітня 1990 року включно.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області розглянути заяву ОСОБА_1 від 16 жовтня 2023 року в частині зарахування до страхового стажу у пільговому обчисленні періодів його роботи з 27 жовтня 1977 року по 22 листопада 1979 року включно, з 24 листопада 1982 року по 14 липня 1986 року включно та з 16 липня 1989 року по 09 квітня 1990 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

В подальшому, на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27.09.2024 ухваленого у справі №120/18627/23, відповідач повторно розглянув заяву ОСОБА_1 від 16.10.2023 року в частині зарахування до страхового стажу у пільговому обчисленні періодів його роботи з 27 жовтня 1977 року по 22 листопада 1979 року включно, з 24 листопада 1982 року по 14 липня 1986 року включно та з 16 липня 1989 року по 09 квітня 1990 року.

За результатами розгляду Головне управління пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняло рішення №52 від 05.11.2024, яким позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії із зарахуванням періодів роботи з 27.10.1977 року по 22.11.1979 року, з 24.11.1982 року по 14.07.1986 року, з 16.07.1989 року по 09.04.1990 року в пільговому обчисленні.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Гарантії конституційного права людини на соціальний захист визначені в положеннях Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У частині 4 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

За приписами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 5 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР" від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Статтями 1-4 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" від 10 лютого 1960 року передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій наступних пільг: виплату надбавок до заробітної плати; надання додаткових відпусток; можливість об`єднання відпусток, але не більш як за три роки; виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) в разі тимчасової втрати працездатності.

У статті 5 цього Указу зазначено про надання додаткових пільг, в тому числі щодо зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком або по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п`ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, з п`яти до трьох років та надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Про надання пільг, передбачених статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, незалежно від наявності письмового строкового трудового договору, а пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, - за умови укладання трудового договору, йдеться також в Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28.

При цьому абзацом 2 підпункту 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, визначено, що за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Отже, з огляду на викладене вище для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка, або письмовий трудовий договір, або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не усі такі документи.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі №265/6105/16-а, від 21 серпня 2019 року у справі №750/1717/16-а, від 22 лютого 2021 року у справі №266/258/16-а та ряду інших.

Суд враховує, що під час розгляду адміністративної справи №120/18627/23, проаналізувавши долучені позивачем до позовної заяви Трудовий договір про роботу в Норільському ордені Леніна гірничо-металургійному комбінаті імені А.П. Звенягіна на Крайній Півночі від 23.11.1979 року, Трудовий договір про роботу в Норільському ордені Леніна і ордені Трудового Червоного Прапора гірничо-металургійному комбінаті імені А.П. Звенягіна на Крайній Півночі від 15.07.1986 року, суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування відображених в них періодів роботи до страхового стажу позивача, виходячи із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, а саме: періодів з 23.11.1979 року по 23.11.1982 року та з 15.07.1986 року по 15.07.1989 року.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на положення ст. 78 КАС України в межах даної справи суд не надає оцінку правомірності зарахування в пільговому обчисленні періодів роботи позивача, що зазначені в рішенні суду від 27.09.2024 року, ухваленому по справі №120/18627/23.

Поряд із цим, звертаючись до суду із даним позовом представник позивача стверджує про те, що відповідач протиправно не зарахував до страхового стажу ОСОБА_1 в пільговому обчисленні періодів з 27.10.1977 року по 22.11.1979 року, з 24.11.1982 року по 14.07.1986 року, з 16.07.1989 року по 09.04.1990 року.

Надаючи оцінку таким твердженням позивача (його представника) суд враховує, що дійсно за даними наявного в матеріалах справи Трудового договору про роботу в Норільському ордені Леніна гірничо-металургійному комбінаті імені А.П. Звенягіна на Крайній Півночі від 01.08.1977 року громадянин ОСОБА_1 уклав відповідну трудову угоду на період з 15.07.1977 по 15.07.1980.

Разом з тим, згідно запису №2 трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 21.10.1977 був звільнений з займаної посади в зв`язку з призовом в армію. Записів про поновлення позивача на роботі, з якої його було звільнено в зв`язку з призовом на військову службу, трудова книжка не містить. Натомість наступний запис №3 трудової книжки свідчить про прийняття ОСОБА_1 на роботу лише 24.11.1979.

Згідно відомостей відображених у виданій ІНФОРМАЦІЯ_1 Довідки за №141 від 20.02.2018, ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах, в періоди з 27.10.1977 року по 25.10.1979 року, та з 03.09.1986 по 09.04.1990. Відомостей про номер військової частини, місце її дислокації, займану посаду та звання зазначена довідка не містить. Таким чином, така довідка не може вважатись належним доказом проходження позивачем військової служби в районах Крайньої Півночі та/або місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, адже не містить такої інформації.

Поряд із цим, вимогу суду надати додаткові докази проходження ним військової служби в періоди з 27.10.1977 по 25.10.1979 та з 03.09.1986 по 09.04. 1990 в районах Крайньої Півночі та/або місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі позивач та його представник проігнорували, додаткових доказів не надали, як і не повідомили джерел, з яких суд мав би можливість самостійно витребувати такі докази.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами, на які позивач та його представник покликались у позовній заяві, не підтверджується проходження ОСОБА_1 військової служби в районах Крайньої Півночі та/або місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Також не знайшло свого документального підтвердження матеріалами справи й твердження сторони позивача про пільговий характер роботи позивача в період з 24.11.1982 по 14.07.1986, позаяк відповідний період не охоплюється доданими до матеріалів справи Трудовими договорами, а саме по собі відображення в трудовій книжці відповідного періоду, не засвідчує пільговий характер роботи позивача, його працю саме в районах Крайньої Півночі та/або місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Також, суд вважає правомірним висновки відповідача щодо відсутності підстав для зарахування до страхового стажу позивача в пільговому обчисленні періоду роботи з 16.07.1986 по 09.04.1990, адже згідно Довідки за №141 від 20.02.2018, у зазначений період позивач проходив військову службу у Збройних Силах.

В розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Суд зазначає, що ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Таким чином, передумовою для можливості задоволення позовних вимог щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити дії (похідна вимога) повинна бути наявність факту порушення прав особи, яка звернулася до суду за захистом порушених прав, тобто вчинення таким суб`єктом протиправних дій, бездіяльності чи прийняття протиправного рішення (основна вимога), які у даному випадку відсутні.

З огляду на викладене, позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи результати судового розгляду справи, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005)

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна