Справа № 932/9509/25
Суддя: Салькова В. С.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/932/214/25
РІШЕННЯ

Іменем України

01.12.2025 Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Салькової В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Ратушний Віктор Вікторович, до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача, позиція відповідача

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Ратушного В.В. звернувся до суду з цим позовом, в обґрунтування якого вказав, що 30.07.2025 під час перевірки документів від поліцейських йому стало відомо про постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 13.06.2025 у справі №199/1427/25, якою його визнано винуватим за ч.1 ст.130 КпАП України з накладенням штрафу та позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Через це 30.07.2025 відносно нього поліцейським була прийнята постанова ЕНА №5347995 за ч.4 ст.126 КпАП України з накладенням штрафу в сумі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400,00 грн.

При цьому справа №199/1427/25 розглядалася без нього, повістки він не отримував, про результати її розгляду не знав до моменту його зупинки 30.07.2025.

Постанова суду від 13.06.2025 наразі ним оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Вину свою за ч.4 ст.126 КпАП України не визнає, оскільки його звинуватили у керуванні автомобілем за відсутності такого права внаслідок позбавлення його судом, і поліцейським не було враховано факту його необізнаності про таке позбавлення. То ж, в його діях відсутній свідомий винний намір керувати автомобілем, будучі позбавленим такого права, отже, відсутній склад адміністративного правопорушення.

Просив скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити.

У відзиві на позов відповідачем зазначено про невизнання вимог ОСОБА_1 . Підтверджені обставини притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КпАП України. Так, він 30.07.2025 о 08-53 по вул. Любарського, 2, в м. Дніпрі керував автомобілем Volkswagen Sharan, д/н НОМЕР_1 , будучі позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1 ПДР. Вважає, що прийнята постанова відповідає вимогам діючого законодавства, поліцейські діяли правомірно та згідно з покладеними на них обов`язками, оскільки станом на 30.07.2025 постанова за ч.1 ст.130 КпАП України, якою він був позбавлений права керування, була наявна та набрала законної сили. Доказів про необізнаність про її наявність позивачем не надано. Навіть незнання про позбавлення права керування не свідчить про правомірність керування транспортним засобом, бо ОСОБА_1 не міг не знати про складання щодо нього протоколу в січні 2025 року за ч.1 ст.130 КпАП України, це відбувається у присутності особи, на місці зупинки він свого часу відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, і саме ця відмова слугувала підставою складання протоколу. Подання апеляційної скарги на постанову суду, на думку відповідача, не спростовує факту керування позивачем автомобілем за наявності чинної на той час постанови суду. Він мав бути добросовісним і цікавитися рухом своєї справи, але не вживав дій, спрямованих на це. Помилкове уявлення про відсутність порушення протягом тривалого періоду не може виправдовувати пасивної поведінки позивача та його бездіяльності. То ж, у задоволенні позову просить відмовити.

Щодо витрат позивача на правничу допомогу зауважує на необхідності дотримання критеріїв підтвердженості, співмірності та розумності, з урахуванням незначної складності даної справи, тому витрати в сумі 10000,00 грн, на переконання відповідача, є завищеними.

В подальшому позивачем повідомлене про скасування постановою Дніпровського апеляційного суду від 03.11.2025 постанови Індустріального районного суду міста Дніпра від 13.06.2025 у справі №199/1427/25 та закриття провадження у справі через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

В додаткових поясненнях з цього приводу відповідач наголосив, що на момент притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КпАП України постанова суду за ч.1 ст.130 КпАП України була чинною, її скасовано лише 03.11.2025, то ж, на момент притягнення позивача до відповідальності дії поліцейських були законними, а позивач дійсно порушив ПДР.

ІІ. Позиції та заяви (клопотання) учасників справи під час розгляду справи, процесуальні дії у справі

Позовна заява надійшла до суду 08.08.2025 та була автоматично розподілена між суддями 11.08.2025.

Ухвалою від 12.08.2025 позов залишено без руху для виправлення виявлених недоліків, які усунуті позивачем 21.08.2025.

Ухвалою від 02.09.2025 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

08.09.2025 позивачем заявлене клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у задоволенні якого ухвалою суду від 09.09.2025 відмовлено.

11.09.2025 позивачем подане клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 12.09.2025 провадження у справі зупинене до розгляду справи №199/1427/25 Дніпровським апеляційним судом.

04.11.2025 позивач спрямував до суду клопотання про поновлення провадження у справі, провадження поновлене ухвалою суду від 10.11.2025.

12.11.2025 позивачем подане клопотання про розподіл судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Постановою ЕНА №5347995 від 30.07.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КпАП України за те, що 30.07.2025 о 08-53 по вул. Любарського,2, в м. Дніпрі він керував автомобілем Volkswagen Sharan, д/н НОМЕР_1 , будучі позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1.а ПДР, на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 20400,00 грн.

Позбавлення права керування транспортними засобами було застосоване до позивача постановою Індустріального районного суду міста Дніпра від 13.06.2025 у справі №199/1427/25, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України з накладенням штрафу та позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

07.08.2025 ОСОБА_1 оскаржено вищезазначену постанову суду до Дніпровського апеляційного суду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03.11.2025 позивачеві поновлено строк на оскарження постанови та скасовано постанову суду від 13.06.2025, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України закрите на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

З наданих відповідачем відеозаписів з нагрудних камер поліцейських від 30.07.2025 вбачається, що на питання поліцейських, чи відомо ОСОБА_1 про позбавлення його права керування транспортними засобами постановою суду за ч.1 ст.130 КпАП України, останній відповів, що дізнався про неї напередодні.

ІV. Оцінка суду

Стаття 9 КАС України в якості принципів адміністративного судочинства вказує, зокрема, диспозитивність та змагальність сторін, відповідно до яких розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України обов`язок доказування обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, покладений на сторону, яка на такі обставини посилається. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даній справі предметом доказування є правомірність прийняття посадовою особою відповідача оскаржуваної постанови 30.07.2025 за наведених позивачем обставин.

Частиною 4 статті 126 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Оскаржувана постанова в якості правопорушення, інкримінованого позивачеві за ч.4 ст.126 КпАП України, вказує на керування ним автомобілем 30.07.2025, в той час як він був позбавлений права керування транспортними засобами постановою суду від 13.06.2025, яка станом на 30.07.2025 була такою, що набрала законної сили. Оскаржена позивачем ця постанова була лише 07.08.2025, а скасована апеляційним судом 03.11.2025.

Таким чином, слід констатувати, що на момент зупинки позивача 30.07.2025 постанова суду, якою позивач був обмежений в праві керування транспортними засобами, була такою, що підлягала виконанню позивачем та врахуванню поліцейськими під час здійснення ними своїх посадових обов`язків з забезпечення безпеки дорожнього руху.

Висновки суду обумовлені тим, що з огляду на положення ст.294 КпАП України постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, постанова Індустріального районного суду міста Дніпра у справі №199/1427/25 від 13.06.2025, якою ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, набрала законної сили 24.06.2025.

Подання позивачем вже 07.08.2025 апеляційної скарги на зазначену постанову разом із заявою про поновлення строку не скасовує законної сили цієї постанови станом на 30.07.2025, коли його було притягнуто до відповідальності за ч.4 ст.126 КпАП України.

Виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права та виконувати обов`язки.

Суд звертає увагу, що станом на день прийняття спірної постанови ЕНА №5347995 поліцейським 30.07.2025 апеляційної скарги позивача на постанову суду від 13.06.2025 взагалі не існувало.

Отже, на момент зупинки транспортного засобу під керуванням позивача ОСОБА_1 постанова Індустріального районного суду міста Дніпра від 13.06.2025 була чинною та обов`язковою до виконання.

З наведеного виходить, що 30.07.2025 ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, не маючи права керувати транспортним засобом, будучи позбавленим цього права судом і знаючи про це, як це встановлено з відеозапису, наданого відповідачем.

Суд погоджується з доводами відповідача, що поліцейський, виявивши порушення ОСОБА_1 ПДР, відреагував на це належним чином в межах своїх повноважень та прийняв постанову за порушення позивачем ч.4 ст.126 КпАП України як єдине передбачене діючим законодавством та правильне в ситуації, що склалася, рішення, яке відповідає принципу правової визначеності.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд не погоджується з доводами позивача, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню через скасування постанови, яка встановлювала обмеження права керування, оскільки на час зупинки позивача 30.07.2025 у останнього фактично було відсутнє таке право. То ж, зазначені вище обставини свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КпАП України, на момент складання постанови ЕНА №5347995 від 30.07.2025, що обумовлює висновок суду про відмову в задоволенні позовних вимог.

V. Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до положень ст.139 КАС України через відмову в задоволенні позову судові витрати у справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11,77,139,242-246 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (49000, м. Дніпро, площа Троїцька, 2а, код за ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанову серії ЕНА №5347995 від 30.07.2025, прийняту поліцейським 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Макогоном А.С. про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 126 КпАП України ОСОБА_1 залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду виготовлене 01.12.2025.

Суддя: В.С. Салькова