Справа № 520/7113/25
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 р. № 520/7113/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РОНОКПП НОМЕР_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нездійснення погашення заборгованості з пенсійних виплат ОСОБА_1 , з 01.01.2018 по 01.06.2021 року на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 520/755/21 від 24 лютого 2021 року, яке набрало законної сили 29 березня 2021 року в розмірі вісімдесят вісім тисяч сто двадцять чотири гривні, 94 коп. (88124,94грн);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області погасити заборгованість з пенсійних виплат ОСОБА_1 з 01.01.2018 по 01.06.2021 року на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по адміністративній справі №520/755/21 від 24 лютого 2021 року, яке набрало законної сили 29 березня 2021 року в розмірі вісімдесят вісім тисяч сто двадцять чотири гривні, 94 коп. (88124,94грн).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах він діяв згідно чинного законодавства.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивачу призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 28.11.2002 у розмірі 89% грошового забезпечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року у справі № 520/755/21 визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2018 року у розмірі 89% грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років з 01.01.2018 року у розмірі 89% грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018.

29 січня 2025 року позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України Харківської області із заявою, в якій просив розглянути питання щодо виплати відшкодування заборгованості з пенсійних виплат з 01.01.2018 по 01.06.2021 року на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 520/755/21 від 24 лютого 2021 року, яке набрало законної сили 29 березня 2021 року в розмірі вісімдесят вісім тисяч сто двадцять чотири гривні, 94 коп. (88124,94грн).

Листом № 4446-3095/C-02/B-2000/25 від 13.02.2025 ГУ ПФУ в Харківській області повідомило позивача, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 по справі № 520/755/21, яке набрало законної сили 29.03.2021, головним управлінням з 01.01.2018 року здійснено перерахунок пенсії. Оскільки різницю в пенсії за період з 01.01.2018 по 30.06.2021, нараховану на виконання рішення суду, буде виплачено після отримання коштів бюджетного призначення, дані після перерахунку інтегровано до підсистеми Реєстр судових рішень, який використовується в роботі органами Пенсійного фонду України з метою систематизації та упорядкування судових рішень. Черговість здійснення виплат визначається в залежності від дати набрання рішенням суду законної сили. Станом на лютий 2025 погашено заборгованість за рішеннями судів, які набрали законної сили по 19.11.2020 включно.

29 січня 2025 року позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з заявою про надання матеріалу по адміністративній справі від 29 березня 2021 року № 520/755/21, які були використані в процесі розглядання цієї справи по відношенню до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області.

Листом від 06.02.2025 Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив позивача, що згідно даних АСВП, на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебувало виконавче провадження №65253373 по виконанню виконавчого листа № 520/755/21, виданого 20.04.2021 Харківським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років з 01.01.2018 року у розмірі 89% грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018. 23.04.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Боржником не надано документального підтвердження повного виконання рішення згідно з виконавчим документом, а також не поінформовано державного виконавця про вжиті заходи, спрямовані на його фактичне та у повному обсязі виконання. Рішення суду не виконано без поважних причин, а його виконання без участі боржника неможливе. За невиконання рішення суду у повному обсязі без поважних причин на боржника 08.07.2021 накладений штраф у розмірі 5100,00 грн. та зобов`язано виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21.07.2021 № 2000-0308-8/84786 на постанову про відкриття виконавчого провадження № 65253373 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області повідомлено про добровільне виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 по справі № 520/755/21. На виконання зазначеного рішення суду, ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 у розмірі 80% грошового забезпечення. За період з 01.01.2018 по 30.06.2021 нараховано різницю в пенсії у розмірі 88124 гривень 94 копійок. Виплату різниці в пенсії, нараховану за період з 01.01.2018 по 30.06.2021 в розмірі 88124,94 грн. буде проведено за наявності виділення коштів на цю мету з Державного бюджету України. 3 01.07.2021 пенсія виплачується з урахуванням рішення суду.

У зв`язку з тим, боржником повторно не надано документального підтвердження повного виконання рішення згідно з виконавчим документом, а також не поінформовано державного виконавця про вжиті заходи, спрямовані на його фактичне та у повному обсязі виконання, державним виконавцем, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», 26.08.2021 винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.

26.08.2021 керуючись пунктом 11 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з надсиланням виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Посилаючись на вказані обставини, позивач в адміністративному позові зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не виконало рішення суду в повному обсязі, що стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом для погашення заборгованості з пенсійних виплат на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по адміністративній справі №520/755/21 від 24 лютого 2021 року, яке набрало законної сили 29 березня 2021 року, та Постанови виконавчого провадження за №65253373 від 23.04.2021 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Положеннями частин 2, 3 статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частинами 2, 4, 5 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За змістом абзацу 1 частини 1 статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З вищезазначеного вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як зазначає Верховний Суд у постановах від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, від 11.12.2020 у справі № 826/13146/18, а також Велика Палата Верховного Суду у постановах від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, під час розгляду позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення.

Так, позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій відповідача, вчинених на виконання рішення суду.

Водночас, не виконання чи неналежне виконання раніше прийнятого судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Разом з тим, суд зазначає, що невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження щодо повторного розгляду питань, щодо яких вже прийнято судове рішення.

Вказаний правовий висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, які викладені у постановах від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, від 03.04.2019 у справі №820/4261/18, від 27.07.2022 у справі №686/2636/17, від 20.10.2022 у справі №580/2491/21, від 21.12.2022 у справі № 620/4090/22.

Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 24.06.2025 у справі №320/32135/23, наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів позивача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

З огляду на вищевикладене та те, що спір, для вирішення якого позивач звернувся до суду з цим позовом виник у зв`язку з виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 520/755/21 від 24 лютого 2021 року, суд вважає, що заявлені позовні вимоги фактично спрямовані на повторне вирішення питань, які вже були предметом розгляду у справі № 520/755/21.

Як убачається з матеріалів справи, підставою для звернення позивача до суду є незгода з діями відповідача, вчиненими на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 520/755/21 від 24 лютого 2021 року.

Суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.381-1 КАС України, суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 355/1648/15-а.

При розгляді позовних вимог стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, а також в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15.

Відтак, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідачів на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 КАС України, тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17 та від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а.

За своєю правовою природою поданий позов не містить самостійного предмета спору, а стосується виключно порядку реалізації судового рішення, який урегульований спеціальними нормами статей 287, 382-382-3 і 383 КАС України та Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Застосування загального позовного порядку у такій категорії спорів суперечить усталеним правовим висновкам Верховного Суду та призводило б до дублювання вже прийнятих судових рішень, що є неприпустимим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає природі спірних правовідносин, а заявлені вимоги не можуть бути предметом окремого адміністративного провадження, оскільки фактично спрямовані на контроль за виконанням судового рішення.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РОНОКПП НОМЕР_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01 грудня 2025 року.

Суддя Н.А. Полях