Справа № 826/11832/18
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року справа № 826/11832/18
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В. В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СУДЖІ-ФОРМ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СУДЖІ-ФОРМ» (відбулась зміна найменування) звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.06.2018 № в сумі 26 595,92 грн, винесеного Головним управлінням ДФС у м. Києві.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням до нього застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 26 595,92 грн за порушення ст. 1 Закону № 185/94-ВР. Позивач уклав зовнішньоекономічний експортний контракт від 12.06.2013 № 4/2013 з компанією «Newbury Assets LP» (Великобританія) щодо продажу хромованого напівфабрикату. Станом на 01.01.2015 відповідно до бухгалтерських документів по рахунку 362, у позивача є кредиторська заборгованість за контрактом від 12.06.2013 № 4/2013 з компанією «Newbury Assets LP» (Великобританія) в сумі 632,16 дол. США (еквівалент 9 968,25 грн). Позивач вважає, що пеня за порушення строків валютних розрахунків відноситься до адміністративно-господарських санкцій та на неї поширюються строки застосування, передбачені ч. 1 ст. 250 Господарського кодексу України, а саме 6 місяців з дня виявлення, але не пізніше року з дня порушення. Тому позивач вважає протиправним застосування відповідачем адміністративно-господарської санкції у вигляді пені за порушення строків валютних розрахунків у сфері ЗЕД по спливу 6 місяців з моменту виявлення такого порушення та просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.06.2018 № .

04.09.2018 представник ГУ ДФС у м. Києві подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач правомірно застосував до позивача фінансові санкції за порушення ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» без врахування строків, передбачених ч. 1 ст. 250 ГК України, оскільки обмеження у строках застосування адміністративно-господарських санкцій не поширюються на штрафні санкції, що застосовуються податковими органами. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

14.02.2025 представник ГУ ДПС у м. Києві подав відзив на позовну заяву, який за змістом аналогічний відзиву, поданому 04.09.2018 представником ГУ ДФС у м. Києві.

Ухвалою від 03.08.2018 Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва справу передано на розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду. Справа передана шляхом автоматизованого розподілу судді Гаращенку В. В.

Ухвалою від 20.01.2025 суддя прийняв до свого провадження матеріали адміністративної справи № 826/11832/18 та вирішив розгляд справи проводити спочатку у порядку спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи в судове засідання).

Ухвалою від 29.01.2025 суд замінив відповідача Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві () на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «СУДЖІ-ФОРМ» () зареєстровано як юридична особа 28.03.2013. Основний вид діяльності: 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням; інші види діяльності: 46.13 Діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами; 46.24 Оптова торгівля шкірсировиною, шкурами та шкірою; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.

Відповідно до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «УКРПРОМ-ІМПЕКС» (позивач у справі) з кодом було 19.03.2025 перейменовано на ТОВ «СУДЖІ-ФОРМ» (далі по тексту нова назва ТОВ «СУДЖІ-ФОРМ»).

Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі направлення від 11.06.2018 № 1700/26-15-14-06-03 відповідно до пп. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1. п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України, на підставі наказу від 06.06.2018 № 9569, проведена позапланова виїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства при розрахунках за зовнішньоекономічним договором від 12.06.2013 № 4/2013 з компанією «Newbury Assets LP.» (Великобританія) за період з 01.01.2015 по 11.06.2018.

За результатами проведеної перевірки відповідач склав акт про результати перевірки від 11.06.2018 № 759/26-15-14-06-03/38688103. Перевіркою встановлено порушення позивачем ст. 1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в доземній валюті», а саме несвоєчасне надходження на рахунок позивача валютної виручки у розмірі 22 638,30 дол.США (еквів. 504 394, 57 грн) за контрактом від 12.06.2013 № 4/2013 з компанією «Newbury Assets LP.» (Великобританія).

Перевіркою встановлено, що позивач уклав зовнішньоекономічний експортний контракт від 12.06.2013 № 4/2013 з компанією "Newbury Assets LP. (Великобританія) щодо продажу хромованого напівфабрикату.

Станом на 01.01.2015, згідно даних бухгалтерського обліку підприємства по рахунку 362, у позивача обліковується кредиторська заборгованість за контрактом від 12.06.2013 № 4/2013 з компанією "Newbury Assets LP." (Великобританія) в сумі 632,16 дол. США (еквів. 9 968,25 грн) (у перевіряємому періоді кредиторська заборгованість погашена в повному обсязі).

Перевіркою проведення розрахунків у грошовій формі при здійсненні експортних операцій за контрактом від 12.06.2013 № 4/2013 встановлено, що в періоді, який перевірявся, позивачем було відвантажено компанії «Newbury Assets LP.» (Великобританія) товар (хромований напівфабрикат) на загальну суму 329 041,48 дол. США еквів. 7 832 719,16 грн).

Відповідно до митних декларацій від 10.07.2015 № 8783, № 8784, № 8475 та № 8787 позивачем було відвантажено нерезиденту товар (хромованого напівфабрикату) на суму 31 018,95 дол. США граничний термін надходження валютної виручки 08.10.2015.

Згідно з виписками з валютного рахунку та рахунку в національній валюті позивачу валютна виручка від нерезидента за контрактом від 12.06.2013 № 4/2013 надійшла в загальному розмірі 31 018,95 дол. США на суму 21 860,90 дол. США (у зв`язку з наявною переплатою у розмірі 9 148,05 грн). Кількість днів прострочення з 08.10.2015 по 27.10.2015 становить 19, що підтверджено виписками ПАТ «Діамант Банк».

Відповідно до митних декларацій від 30.09.2015 № 13241 та № 13242 позивач відвантажив нерезиденту товар (хромованого напівфабрикату) на суму 9 216, 55 дол. США, граничний термін надходження валютної виручки 29.12.2015.

Згідно з виписками з валютного рахунку та рахунку в національній валюті позивачу валютна виручка від нерезидента за контрактом від 12.06.2013 № 4/2013 надійшла в загальному розмірі 9 216,55 дол. США на суму 777, 40 дол. США (у зв`язку з наявною переплатою у розмірі 7 187,55 грн). Кількість днів прострочення з 29.12.2015 по 30.12.2015 становить - 1.

На підставі акта перевірки контролюючий орган прийняв податкове повідомлення-рішення від 22.06.2018 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 26 595,92 гривень за порушення ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР.

Не погоджуючись з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 22.06.2018 № , позивач за захистом своїх прав та інтересів звернулося до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Статтею 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР (далі Закон № 185/94-ВР, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством.

Згідно із статтею 2 указаного Закону імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Натомість, частиною 4 зазначеної статті передбачає, що Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення інструментів впливу на грошово-кредитний ринок» від 06.11.2012 № 5480-VI доповнено частину першу статті 25 Закону України «Про Національний банк України» шляхом надання Національному банку України повноважень щодо зміни строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Постановами Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 734, від 01 грудня 2014 року № 758, від 03 березня 2015 року № 160, від 03 червня 2015 року № 354, від 03 вересня 2015 року № 581, від 04 грудня 2015 року № 863, від 03 березня 2016 року № 140 встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Відповідно до 1 першої статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР (втрата чинності 07.02.2019) порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Отже, законодавство передбачало санкцію за порушення резидентами дев`яностоденного строку розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Позивач посилається на протиправність і безпідставність прийняття контролюючим органом спірного податкового повідомлення-рішення з огляду на те, що відповідачем був пропущений строк для застосування штрафних (фінансових) санкцій як адміністративно-господарських санкцій за порушення суб`єктом господарювання строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, встановлений статтею 250 Господарського кодексу України.

Разом з тим, перевіркою своєчасності розрахунків при проведенні експортних операцій встановлено порушення ст. 1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме несвоєчасне надходження на рахунок ТОВ «СУДЖІ-ФОРМ» валютної виручки у розмірі 22 638,30 дол. США (еквів. 504 394,57 грн.) за контрактом від 12.06.2013 № 4/2013 з компанією Newbury Assets LP. (Великобританія).

Відповідно до вимог статті 1 Закону №185/94-ВР, виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 90 календарних днів (Постанова НБУ №354 від 03.06.2015) з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується.

Суд наголошує, що на момент винесення оскарженого податкового повідомлення-рішення від 22.06.2018 № , Закон № 185/94-ВР був чинним, тобто на час застосування до позивача відповідної санкції, така була передбачена на законодавчому рівні.

Суд наголошує, що частиною 1 статті 250 ГК України передбачено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Частиною другою цієї статті встановлено, що дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України, Законом України «Про банки і банківську діяльність» та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.

Згідно з підпунктом 14.1.265. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) це плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, якщо, зокрема згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

За пунктом 58.2. статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 109.1 статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність), зокрема, платників податків, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 109.2 вказаної статті передбачено, що вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до підпункту 111.1.1 пункту 111.1 статті 111 ПК України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовується, зокрема, фінансова відповідальність.

Пунктом 111.2 статті 111 ПК України фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Відповідно до пункту 114.1 статті 114 ПК України граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу, тобто до закінчення 1095 днів.

Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин не застосовуються положення статті 250 Господарського кодексу України в силу обмеження, що містить частина друга цієї статті, а строк застосування відповідної санкції за податковим повідомленням-рішенням від 22.06.2018 № відповідає вимогам пункту 114.1 статті 114 Податкового кодексу України.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених обставин цієї справи, суд зазначає, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 22.06.2018 № , яким нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, діяв у межах та у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.

Указаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.08.2023 у справі № 817/1590/16 та відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України застосовується судом при вирішенні цієї справи як обов`язковий.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України (надалі також КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 139, 241 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «СУДЖІ-ФОРМ» відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО