Справа № 440/10146/25
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 р. Справа № 440/10146/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2025, головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, повний текст складено 26.09.25 по справі № 440/10146/25

за позовом ОСОБА_1

до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці щодо неналежного розгляду повторної заяви ОСОБА_1 від 15.03.2025, поданої через Урядовий контактний центр реєстраційний № ФИ-18593372; визнати протиправною бездіяльність Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці щодо невжиття відповідних заходів реагування по обставинам, викладеним у повторній заяві ОСОБА_1 від 15.03.2025, поданої через Урядовий контактний центр реєстраційний №ФИ-18593372; зобов`язати Північно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , реєстраційний № ФИ-18593372 від 15.03.2025, вжити заходів реагування з урахуванням обставин, встановлених судом, та подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення; зобов`язати Північно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці здійснити державний контроль, виявити порушення та вжити заходів впливу щодо Підприємства об`єднання громадян Кремос, ; зобов`язати Північно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці вжити заходи, направлені на виплату Підприємством об`єднання громадян Кремос м. Кременчук вул. Ярмаркова, 7-Ж, ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати відповідно до вимог статті 34 Законів Про оплату праці та Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат з урахуванням факту невиплати заробітної плати з 29.05.2017р. по 09.07.2019р.; зобов`язати Північно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці вжити заходи, направлені на виплату ОСОБА_1 Підприємством об`єднання громадян Кремос м. Кременчук вул. Ярмаркова, 7-Ж, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, відновити права, як особи з інвалідністю 2-ї групи, порушені Підприємством об`єднання громадян Кремос; надати письмовий публічний звіт Північно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці про вжиті заходи реагування; прийняти рішення з урахуванням наданої практики Європейського суду з прав людини, вимог Конвенції про права осіб з інвалідністю, Декларації про права інвалідів, ст. 1, 12 Конвенції МОП Про захист заробітної плати № 95 та захистити порушені права та інтереси ОСОБА_1 на національному рівні.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2025 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2025 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, з урахуванням порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини; прийняти рішення з урахуванням, наданої практики Європейського суду з прав людини та захистити порушені права на Національному рівні. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що прийняте рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2025 є незаконним та необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, адже постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Судом першої інстанції не було взято до уваги вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і ряд інших обставин, які мають суттєве значення для ОСОБА_1 , як апелянта та суб`єкта звернення при встановленні істини та з`ясуванні всіх обставин справи, викладених у самому позові з посиланням на ст.55 Конституції України, норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та сталу практику Європейського суду з прав людини. Вказує, що всі викладені факти у повторній заяві ОСОБА_1 від 15.03.2025, реєстраційний номер ФИ-18593372, Північно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці взагалі проігноровані та залишились поза увагою, про що свідчить незаконна та протиправна відповідь від 31.03.2025 за вих. № ПНС/3.1/503-ЦА-25. Стверджує, що жодного належного заходу реагування відповідачем не було вжито, що є неприпустимим фактом та свідчить про порушення прав апелянта та суперечить сталій практиці Європейського суду з прав людини, Конвенції про права осіб з інвалідністю та Декларації про права інвалідів. Звертає увагу, що згідно з витягом з Opendatabot (https://opendatabot.ua/c/38052914), підприємство «Кремос» не перебуває в процесі припинення, має діючий статус, не надав податкової звітності, що підтверджує ймовірність тіньової діяльності.

Північно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці подало до суду відзив на апеляційну скаргу позивачки, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2025 без змін. Зазначає, що Міжрегіональним управління вжито всі можливі та передбачені законодавством заходи з належного розгляду звернень позивачки, а відповідь на звернення №ФИ-18593372 від 15.03.2025 надано позивачці правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано; обґрунтовано; неупереджено; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно; з урахуванням права позивачки на участь у процесі прийняття рішень; та своєчасно.

Відповідно до ч.1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 15.03.2025 позивачкою подано через Урядовий контактний центр (Гаряча Лінія Уряду) повторну заяву реєстраційний номер ФИ-18593372 до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці наступного змісту: «Керуючись ст.40 Конституції України направляю Вам листа та повідомляю, що я, ОСОБА_1 , працювала з 29.05.2017 по 09.07.2019 на Підприємстві об`єднання громадян Кремос м.Кременчук вул. Ярмаркова, 7-Ж, . Наголошую, що заробітна плата на Підприємстві об`єднання громадян Кремос м. Кременчук вул. Ярмаркова, 7-Ж, , станом на 15.03.2025 мені не виплачена, повний розрахунок вчасно не проведено. Зазначаю, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (ст. 43 Конституції України), але мені Підприємством об`єднання громадян Кремос з 29.05.2017 р. по 09.07.2019 р. заробітна плата не виплачувалась, взагалі, що є порушення моїх прав та інтересів. У зв`язку з несвоєчасною виплатою зарплати в роботодавця виникає обов`язок виплатити працівникові компенсацію втрати частини заробітної плати відповідно до вимог статті 34 Законів Про оплату праці та Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат. Така компенсація виплачується у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам, у тому числі під час воєнного стану. Згідно ч.1 ст.117 Кодексу законів про працю України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У зв`язку з вищевикладеним вимагаю виплатити Підприємством об`єднання громадян Кремос м. Кременчук вул. Ярмаркова, 7-Ж, , мені, ОСОБА_1 , як працівникові компенсацію втрати частини заробітної плати відповідно до вимог статті 34 Законів Про оплату праці та Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат з урахуванням факту невиплати заробітної плати з 29.05.2017. по 09.07.2019. Також вимагаю виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, відновити мої права, як особи з інвалідністю 2-ї групи, порушені безпосередньо Підприємством об`єднання громадян Кремос. Відповідь прошу надати змістовну по кожному факту окремо з урахуванням ст. 1, 12 Конвенції МОП Про захист заробітної плати № 95».

На вищезазначене звернення від 15.03.2025, реєстраційний №ФИ-18593372, відповідачем надано відповідь від 31.03.2025 за вих. №ПНС/3.1/503-ЦА-25, в якій зазначено, що за результатами розгляду попередніх звернень аналогічного змісту Міжрегіональним управлінням було надано відповіді листами від 24.08.2023, від 18.09.2023, від 25.09.2023, від 28.11.2024, від 02.12.2024, від 11.12.2024, від 17.12.2024.

У зазначених вище листах заявниці повідомлялось, що з метою проведення заходу державного контролю в ПОГ Кремос, за попередніми зверненнями, які надійшли в серпні 2023 року, інспектором праці Міжрегіонального управління 22.08.2023 здійснено вихід за місцезнаходженням підприємства (зазначеного на сайті Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України (далі - ЄДР)): м. Кременчук, вул. Ярмаркова, буд. 7ж. В ході виходу встановлено, що за даною адресою знаходиться нежитлова будівля. ПОГ Кремос та його посадові особи за даною адресою відсутні.

Згідно відомостей, розміщених на сайті ЄДР станом на 28.03.2025 в розділі місцезнаходження юридичної особи, тобто ПОГ Кремос, зазначено: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Ярмаркова, буд. 7ж; в розділі відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи та керівника підприємства - Коровайна Інна Олександрівна з 02.03.2012.

При цьому, в листі від 17.12.2024 № ПНС/2.1/1907-ЦА-24 заявниці повідомлялось, що згідно інформації, наданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, станом на 02.12.2024 в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування останній наявний звіт за формою Податковий розрахунок поданий 09.02.2023 № 794307 за звітний період - вересень 2022 року, у якому зазначено дату звільнення ОСОБА_2 з посади Директор (начальник, інший керівник) підприємства 15.09.2022, наказ № 09/15-1 від 15.09.2022.

Відповідно до інформації відділення поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області, наданої листом від 24.01.2025 №17336-2025, в ході опитування колишнього керівника ПОГ Кремос ОСОБА_2 з`ясовано, що ПОГ Кремос з 2020 року повністю припинило свою будь-яку фінансово-господарську діяльність.

Крім цього, з метою встановлення місця фактичного здійснення діяльності та з`ясування інформації стосовно керівника ПОГ Кремос, Міжрегіональним управлінням до Громадської організації Всеукраїнська асоціація підприємців та працюючих людей з інвалідністю України (як засновника підприємства), неодноразово направлялися листи, останній 05.12.2024. Проте, будь-яка інформація від Громадської організації Всеукраїнська асоціація підприємців та працюючих людей з інвалідністю України станом на даний час до Міжрегіонального управління не надходила.

Враховуючи вищевикладене, а саме факт відсутності ПОГ Кремос за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в ЄДР) та відсутністю керівника даного підприємства (у зв`язку із звільненням), проведення заходу державного контролю на даний час не є можливим.

Щодо виплатити працівнику його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, заявниці роз`яснено, що згідно статті 117 КЗпП України (зі змінами, які набрали чинність з 19.07.2022) у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Одночасно в листі від 31.03.2025 повідомлено, що згідно зі статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позивачка, вважаючи протиправною бездіяльність Міжрегіонального управління щодо неналежного розгляду її заяви, звернулася до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем під час розгляду звернення дотримано вимоги Закону України "Про звернення громадян", надано у встановлений законом строк відповідь по суті звернення, отже, не порушено права позивачки на звернення до органу державної влади і його належний розгляд по суті.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР (далі по тексту - Закон №393/96; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Частиною першою статті 1 Закону №393/96 визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону №393/96 під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Згідно із положеннями частин першої, шостої, сьомої статті 5 Закону №393/96 звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 393/96 звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 7 Закону № 393/96 якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Частиною другою статті 8 Закону №393/96 передбачено, що не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Статтею 15 Закону № 393/96 визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно зі статтею 19 Закону №393/96 органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону № 393/96 звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

З аналізу положень Закону №393/96 випливає, що в разі надходження до органу звернення такий орган повинен об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити викладені в ньому обставини, за результатом проведеної перевірки прийняти відповідне рішення, яке забезпечить поновлення порушених прав заявника, та письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01.10.2020 у справі №815/1178/17, від 30.11.2020 у справі №280/4698/19.

Предметом спору у цій справі є розгляд Міжрегіональним управлінням Держпраці звернення ОСОБА_1 від 15.03.2025, реєстраційний номер ФИ-18593372.

У цьому зверненні від 15.03.2025 ОСОБА_1 вимагала:

- виплатити Підприємством об`єднання громадян Кремос м. Кременчук вул. Ярмаркова, 7-Ж, ОСОБА_1 , як працівникові компенсацію втрати частини заробітної плати відповідно до вимог статті 34 Законів Про оплату праці та Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат з урахуванням факту не виплати заробітної плати з 29.05.2017. по 09.07.2019;

- виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, відновити її права, як особи з інвалідністю 2-ї групи, порушені безпосередньо Підприємством об`єднання громадян Кремос.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 вже зверталася до відповідача упродовж 2023-2024 років з аналогічними зверненнями, на які відповідачем вживалися відповідні заходи реагування та надавалися відповіді заявниці.

Так, Міжрегіональним управлінням отримано погодження від Державної служби України з питань праці від 11.08.2023 на здійснення позапланової перевірки Підприємства об`єднання громадян Кремос.

У статті 2 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності передбачено, що органи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої восьмої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої чотирнадцятої статті 4, частини одинадцятої статті 41, частини третьої статті 6, частин першої четвертої, шостої та десятої статті 7, статей 9, 10, 12, 19, 20, 21 цього Закону.

Відповідно до абзацу 1 частини десятої статті 4 Закону посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з`ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь-яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Підприємства об`єднання громадян Кремос є будинок 7-Ж по вул. Ярмарковій у місті Кременчуці Полтавської області.

Відповідно до наказу Міжрегіонального управління № 36/ПНС-ЗК від 21.08.2023 та направлення № ПНС/1/9596-23 від 22.08.2023 задля здійснення заходу державного контролю інспектором праці Міжрегіонального управління здійснено вихід за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Ярмаркова, буд. 7-Ж.

Під час виходу встановлено, що за даною адресою знаходиться нежитлова будівля, огороджена парканом. Підприємство об`єднання громадян Кремос відсутнє.

Також встановлено, що в будівлі за даною адресою з 05.06.2019 здійснює свою господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , який придбав це приміщення відповідно до договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 05.06.2019 та пояснень від 22.08.2023.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником Підприємства об`єднання громадян Кремос є гр. ОСОБА_2 .

За номером телефону, вказаному у Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, громадянкою, яка представилась гр. ОСОБА_2 , повідомлено, що її звільнено з посади директора Підприємства об`єднання громадян Кремос, про що надано копії наказу про звільнення від 15.09.2022 та витягу з трудової книжки, копія якої наявна в матеріалах справи.

Крім того, гр. ОСОБА_2 повідомлено, що станом на вересень 2022 року Підприємство об`єднання громадян Кремос не працювало, найманих працівників не було. Також гр. ОСОБА_2 повідомлено, що службових документів, в тому числі кадрових та бухгалтерських, дослідження яких необхідне для проведення заходу державного контролю, при звільненні нею нікому не було передано, та те, що про місцезнаходження підприємства, документів, а також про призначення нового керівника їй нічого невідомо.

Відповідно до частини 11 статті 4 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення), що вказано у абзаці 1 частини 5 статті 7 Закону.

Встановлення відповідачем місцезнаходження Підприємства об`єднання громадян Кремос, його керівника, уповноваженої ним особи та документів, необхідних для проведення перевірки виявилося неможливим.

Відсутність посадових осіб Підприємства об`єднання громадян Кремос унеможливила проведення заходу державного контролю.

Міжрегіональним управлінням складено акт про неможливість проведення заходу державного контролю № ПНС/ПЛ/14185/007/НП від 23.08.2023. Зміст та форма акта №ПНС/ПЛ/14185/007/НП від 23.08.2023 відповідають вимогам, встановленим наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України №2161 від 27.10.2020.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником (учасником) та кінцевим бенефіціарним власником (контролером) Підприємства об`єднання громадян Кремос є Всеукраїнська громадська організація Асоціація підприємців та працюючих інвалідів України.

Тому копію акту про неможливість проведення заходу державного контролю №ПНС/ПЛ/14185/007/НП від 23.08.2023 надіслано Всеукраїнській громадській організації Асоціація підприємців та працюючих інвалідів України для забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

Проте, Всеукраїнською громадською організацією Асоціація підприємців та працюючих інвалідів України копію акта про неможливість проведення заходу державного контролю не отримано за закінченням терміну зберігання, що підтверджується конвертом та повідомленням, доданим до нього.

Крім того, 23.08.2023 копію акта про неможливість проведення заходу державного контролю № ПНС/ПЛ/14185/007/НП від 23.08.2023 надіслано Головному управлінню ДПС у Полтавській області для врахування в роботі.

За частиною першою статті 14 Закону України Про звернення громадян органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Про результати розгляду звернень позивачку повідомлено листом від 24.08.2023 та надіслано відповідь від 18.09.2023.

Також матеріалами справи підтверджено, що задля можливості проведення перевірки Міжрегіональне управління неодноразово зверталося до Всеукраїнської громадської організації Асоціація підприємців та працюючих інвалідів України.

Крім того, Міжрегіональним управлінням повідомлено про неможливість проведення заходу державного контролю Головне управління Національної поліції в Полтавській області та Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області з проханням надати інформацію про місцезнаходження та місце здійснення господарської діяльності Підприємством об`єднанням громадян Кремос листом від 15.09.2023.

Відділенням поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області повідомлено Міжрегіональне управління, що в діях директора Підприємства об`єднання громадян Кремос відсутні ознаки кримінального правопорушення та не вбачаються ознаки адміністративного правопорушення.

Листом від 24.01.2025 Відділення поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області повідомило Міжрегіональне управління про опитування гр. ОСОБА_2 , яка пояснила, що з 2020 року Підприємство об`єднання громадян Кремос, яке фактично використовувало нежитлове приміщення Кременчуцького УВП УТОС за адресою: Полтавська область, м.Кременчук, вул. Борищака, буд. 25, повністю припинило будь-яку фінансово-господарську діяльність, а земельну ділянку за адресою: Полтавська область, м.Кременчук, вул. Ярмаркова, буд.7Ж було продано гр. ОСОБА_3 .

Також листом від 13.12.2024 Головне управлінням ДПС у Полтавській області повідомило Міжрегіональне управління, що заяви про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП Підприємством об`єднанням громадян Кремос до контролюючого органу не подавались.

Крім того, листом від 29.11.2024 Міжрегіональне управління звернулось до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області стосовно останньої дати подачі звітності Підприємством об`єднання громадян Кремос та стосовно звільнення диктора підприємства гр. ОСОБА_2 .

Листом від 03.12.2024 Головне управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області повідомило Міжрегіональне управління, що станом на 02.12.2024 в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового Державного соціального страхування останній наявний звіт за формою Податковий розрахунок страхувальника Підприємства об`єднання громадян Кремос, поданий 09.02.2023 № 794307, за звітний період вересень 2022 року, у якому зазначено дату звільнення гр. ОСОБА_2 з посади директора 15.09.2022, за наказом №09/15-1 від 15.09.2022.

Листом від 17.12.2024 позивачку повідомлено про викладені обставини, що також підтверджується скріншотом сторінки електронної пошти.

Також даним листом позивачку повідомлено, що інформація від Всеукраїнської громадської організації Асоціація підприємців та працюючих інвалідів України до Міжрегіонального управління не надходила.

Повторне аналогічне звернення ОСОБА_1 №ФИ-18593372 від 15.03.2025 надійшло до Міжрегіонального управління 17.03.2025. Міжрегіональним управлінням 31.03.2025 позивачці надано відповідь на звернення №ФИ-18593372 від 15.03.2025, що підтверджується, у тому числі, скріншотом сторінки електронної пошти. У відповіді зазначено відомості про вжиті Міжрегіональним управлінням заходи та викладені вище обставини, що унеможливили проведення заходу державного контролю.

За твердженням відповідача, повторне вжиття заходів у вигляді направлення аналогічних запитів та звернень, виходу працівників Міжрегіонального управління за місцезнаходженням підприємства з метою встановлення факту (який вже було встановлено попереднім виходом) не призведе до відновлення порушених прав ОСОБА_1 .

У відповіді від 31.03.2025 позивачці також роз`яснено механізм захисту її порушених прав шляхом звернення до місцевого загального суду з позовом про стягнення з ПОГ "Кремос" невиплаченої заробітної плати, компенсації втрати частини доходів, середнього заробітку за час затримки.

У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів доходить висновку, що відповідачем під час розгляду повторного звернення позивачки від 15.03.2025 дотримано вимоги Закону України "Про звернення громадян", надано у встановлений законом строк обґрунтовану відповідь по суті звернення, отже, не порушено права позивачки на звернення до органу державної влади і його належний розгляд по суті.

Доводи апеляційної скарги про неналежний розгляд звернення від 15.03.2025 та невжиття жодного належного заходу реагування, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідачем повідомлено позивачку про всі здійснені ним заходи щодо питань, поставлених позивачкою у зверненні. При цьому, незгода позивачки зі змістом відповіді від 31.03.2025 за вих. №ПНС/3.1/503-ЦА-25 не є підставою для визнання неналежним розгляду такого звернення.

Колегія суддів враховує, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів зазначає, що звернення позивачки від 15.03.2025 № ФИ-18593372 розглянуте відповідачем по суті та надано відповідь щодо здійснених заходів, відтак з боку останнього бездіяльність щодо неналежного розгляду повторної заяви ОСОБА_1 від 15.03.2025, поданої через Урядовий контактний центр реєстраційний № ФИ-18593372, та невжиття відповідних заходів реагування по обставинам, викладеним у повторній заяві від 15.03.2025, поданої через Урядовий контактний центр реєстраційний №ФИ-18593372, відсутня.

Щодо посилання позивачки в апеляційній скарзі на правові позиції Європейського суду з прав людини в певних його рішеннях, то колегія суддів їх враховує та зауважує, що висновки суду у даній справі не суперечать їм.

Таким чином, переглянувши рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в межах вимог та доводів апеляційної скарги позивачки, у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. В апеляційній скарзі також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведених аргументів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2025 по справі № 440/10146/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий І.М. Ральченко