Справа № 420/14301/25
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ПРО-МАКС до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Одеської митниці, якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA500500/2025/000205/2 від 26.04.2025 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000345.

Одеською митницею заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін, яке обґрунтовано тим, що розмір скорегованої митної вартості становить 298718,84 грн, а обставини по справі потребують надання ґрунтовних усних пояснень, бажають брати участь у досліджені доказів, виступити зі вступним словом, ставити питання та надавати відповіді, міркування.

Суд відхиляє заявлене клопотання, оскільки предметом спору у цій справі є митне оформлення товару яке здійснювалось на підставі електронних митних декларацій, письмових документів наданих позивачем до митного органу. В подальшому, контактування позивача з митними органом щодо розмитнення товару, в тому числі прийняття картки відмови, корегування митної вартості відбувалась через електронний кабінет.

У цій справі, сторони у своїх заявах по суті, а саме - у позовній заяві, відзиві, обґрунтовують свої правові позиції посилаючись на первинні документи які є ідентичними та наявні у обох сторін і які надані суду. Інших письмових доказів вже не може бути надано в силу їх відсутності. Таким чином, кожна зі сторін детально виклала свою правову позицію по суті спору, а також по кожному письмовому доказу, що виключає потребу їх дослідження безпосередньо в судовому засіданні.

Суд зазначає, що викладення своєї позиції митним органом письмово у відзиві, запереченнях, не обмежує можливості викласти її ґрунтовно, а тому проголошення такої ж позиції в судовому засіданні усно зі вступним словом та шляхом зачитування відзиву, не є на думку суду переконливим аргументом для слухання справи в судовому засіданні.

Розгляд справи у письмовому провадженні є однією із форм здійснення судочинства і не позбавляє сторони заявляти клопотання по справі у письмовому вигляді, не зменшує обсяг дослідження доказів та не впливає на їх оцінку судом. Жодних клопотань у цій справі окрім даного, сторонами не заявлено, справа є незначної складності, а тому її розгляд у письмовому провадженні не впливає на доступ до правосуддя та не обмежує права сторін.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що на виконання умов контракту № 151121 від 15.11.2021 року, укладеного ТОВ «ПРО-МАКС» із компанією "KALE KILIT VE KALIP SAN. A.S.", Продавець взяв на себе зобов`язання поставити у власність Покупця - ТОВ «ПРО-МАКС» товар, а саме дверну фурнітуру (замки, циліндри та супутні товари) торгівельної марки Кале, виробництва Туреччини. Для здійснення митного оформлення товару подана митна декларація №25UA45U2 від 25.04.2025 р, надані документи на підтвердження заявленої митної вартості товару за першим методом - за ціною договору. Відповідачем за результатами опрацювання поданих МД та документів винесена картка відмови та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Такі рішення є протиправними, оскільки надали всі необхідні документи для митного оформлення за основним (першим) методом - за ціною договору (контракту). Просять задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнали та зазначили, що під час здійснення митного оформлення за митною декларацією №25UA45U2 від 25.04.2025 року було опрацьовано інформацію, що міститься у поданих до митного оформлення документах та встановлено, що в них містяться розбіжності, вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у Рішенні про коригування митної вартості товарів. Оскільки в поданих документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, були прийняті обґрунтовані рішення про коригування митної вартості та картки відмови. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлені такі обставини по справі.

На виконання умов контракту № 151121 від 15.11.2021 року, укладеного ТОВ «ПРО-МАКС» із Компанією "KALE KILIT VE KALIP SAN. A.S.", Продавець взяв на себе зобов`язання поставити у власність Покупця ТОВ «ПРО-МАКС» товар, а саме дверну фурнітуру (замки, циліндри та супутні товари) торгівельної марки Кале, виробництва Туреччини.

Пунктом 1.1. контракту передбачено, що кількість, якість, строки та умови поставки, вартість одиниці товару та партії товару зазначаються у інвойсах, що складають невід`ємну частину договору.

Відповідно до п. 6.1. Контракту умови поставки узгоджуються в Специфікації на кожну партію товару.

Компанією "KALE KILIT VE KALIP SAN. A.S." (Продавець) та ТОВ «ПРО-МАКС» (Покупець) на підставі прайс-листа від 22.04.2025 року, укладено Специфікацію поставки №80 від 22.04.2025р., згідно якої поставка товару продавцем покупцеві повинна здійснюватися на умовах поставки FCA TR Tekirdag.

ТОВ "ПРО-МАКС ПП «СВК КОМПАНІ» подано до митного оформлення митну декларацію №25UA45U2 від 25.04.2025 , щодо митного оформлення товару.

Для підтвердження митної вартості товару декларант надав наступні документи:

- Прямий зовнішньоекономічний Контракт з виробником товару № 151121 від 15.11.2021 р.;

- Додаткова угода № 1 від 20.07,2022р. ( до Контракту № 15 П 21 від 15,11.2021 р,);

- Додаткова угода № 3 від 20.09.2022р. (до Контракту № 151121 від 15.11.2021 р.);

- Специфікація постачання № 80 від 22.04.2025р. (до Контракту № 151121 від 15.11.2021);

- Інвойс № ІК0094 від 22.04.2025 р.;

- Сертифікат про походження товару NO С 1916490 від 22.04.2025р.;

- Рахунок на оплату за міжнародне перевезення № 133 від 23.04.2025р.;

- Довідка про транспортні витрати № 133 від 23.04.2025 р.;

- CMR А № 404728 від 22.04.2025 р.;

- Договір про надання транспортних та експедиційних послуг у міжнародному та міжміському сполученні № 161222 від 16.12.2022р.;

- Копія митної декларації країни відправлення від 22.04.2025р. за № 25590400ЕХООО15856 зі QR-кодом для зчитування інформації та підтвердження вартості по інвойсу

На вимогу митного органу, декларант направив до Одеської митниці лист № 26/04/2025-1 від 26.04.2025 року з поясненнями та додаткові документи, у тому числі:

- Прайс-лист Б/н від 22.04.2025р.;

- Рішення суду про визнання противоправним раніше виданого Рішення про коригування митної вартості (Справа № 420/21666/23) від 07.12.2023р.;

- Витяг з каталогу;

- Замовлення № 2204 від 22,04.2025р.

Одеською митницею прийнято карту відмови №UA500500/2025/000345 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів.

Під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) 25UA45U2 від 25.04.2025 року було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2025/000205/2 від 26.04.2025 року а саме:

для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МКУ подаються транспортні документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Заявлені комерційні умови поставки FCA Tekirdag (ТR) на товаросупровідних документах (рахунок-фактура, СМR, копія митної декларації країни відправлення) відсутні печатки (штампи) іноземних компетентних митних органів при проходженні кордонів та відсутня інформація щодо дат проходження транзитних країн.

Відсутня інформація щодо вартостей: зберігання, робіт з навантаження товару та обробку оцінюваних товарів, експедирування та декларування вантажу у іноземній країні, використання платних автомобільних доріг. Митному органу України такі документи до митного оформлення не надавалась, що ставить під сумнів автентичність наданих до митного оформлення документів та унеможливлює проведення обчислення повноти включення транспортної складової при формуванні заявленої декларантом ціни товару; згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати: рахунок від виконавця договору про надання транспортно-експедиційних послуг; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг; калькуляція транспортних витрат, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України.

Згідно п.2 договору перевезення перевізник надає послуги згідно заявок на перевезення, які з пакетом товаросупровідних документів до митного оформлення не надавались;

у наданому рахунку від 23.04.2025 № 133 зазначено що вартість перевезення розраховується на підставі договору від 16.12.2022 № 161222 та CMR, але не вказано номер транспортного документа та не зазначено на підставі якої заявки здійснюється розрахунок вартості перевезення;

у копії митної декларації країни відправлення від 22.04.2025 №25590400EX00015856 наявне посилання на рахунок-фактуру TPS-E-Fatura V 916/1 від 22.04.2025 даний документ до митного оформлення не надавався. Також у копії митної декларації країни відправлення відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір відповідно до якого здійснено продаж товарів;

відповідно до зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу товарів від 15.11.2021 № 151121 п. 2.1 загальна вартість контракту складає 2 000 000 дол. США але за даним контрактом було здійснено митні оформлення на суму яка значно перевищує даний розмір, тобто за загальною сумою поставок товарів даний договір було вичерпано. Таким чином виникли достатні підстави вважати, що в наданих документах зазначені помилкові або недостовірні відомості щодо складових митної вартості товарів, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та потребують уточнення.

ТОВ «ПРО-МАКС» з рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення не погоджується, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Вирішуючи питання про правомірність прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товару, суд враховує такі приписи діючого законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 318 МК України, митний контроль передбачає мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 4 та 5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до п.6 ст. 54 МКУ, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.

До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частиною 2 встановлений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: (далі йде їх перелік).

Також, згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як встановлено у цій справі, при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсу та інших документів постачальника.

Однією з підстав для коригування митної вартості, митним органом зазначено, що декларантом не підтверджені витрати щодо зберігання, робіт з навантаження товару та обробку оцінюваних товарів, експедирування та декларування вантажу у іноземній країні, використання платних автомобільних доріг. Митному органу України такі документи до митного оформлення не надавалась.

Позивач з цього приводу зазначив, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом були надані наступні документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів рахунок на оплату за міжнародне перевезення № 133 від 23.04.2025р. (із зазначенням маршруту, номера транспортного засобу та Договору; зазначення номера транспортного документа в рахунку не є обов`язковим реквізитом), довідка про транспортні витрати № 133 від 23.04,2025 р. (із зазначенням умов поставки FСА Tekirdag, договір про надання транспортних та експедиційних послуг у міжнародному та міжміському сполученні №161222 від 16.12.2022р. У наданій Специфікації постачання № 80 від 22.04.2025р. визначено одиницю виміру (кількості) товару яка використовується для розрахунку вартості поставки Specification of Delivery №80 April 22.2025.

Судом перевірені зазначені обставини і встановлено, що вказані позивачем документи були надані митному органу і вони є такими, що підтверджують вартість послуг по перевезенню. Те що митному органу не були надані документи, що зазначені у наказі МФУ від 24.05.2012 № 599 не є порушенням, оскільки в цьому ж наказі зазначено, що до документів можуть належати (далі за переліком), тобто вказаний перелік не є вичерпним і такі витрати можуть підтверджуватись і іншими документами до яких на думку суду входять ті що надав позивач.

Щодо ненадання копії митної декларації країни відправлення 916/1 від 22.04.2025, позивач зазначив, що надана до митного оформлення копія митної декларації країни від 22.04.2025р. за № 25590400ЕХ00015856, заповнена відповідно до Турецького законодавства. Документ TPS E-Fatura V 916/1 від 22.04.2025 - це номер електронного документа, що в електронній базі Туреччини формується експортером при митному оформленні (23-значний КОД електронного рахунка-фактури, створеного через систему єдиного вікна). У наданій копії митної декларації країни відправлення від 22.04.2025р. за № 25590400ЕХ00015856 є посилання на Інвойс № ІК0094 від 22.04.2025р., що дає змогу ідентифікувати експортну операцію з конкретною поставкою.

Суд погоджується з посиланнями позивача і зазначає, що експортна декларація це митний документ, який складений, в даному випадку, постачальником товару відповідно до вимог законодавства чинного в країні експортера, і підтверджує експорт товарів та законність вивезення продукції з країни-експортера. Покупець товару не відповідає за заповнення митної декларації країни відправлення та внесення до неї відповідної інформації. (Аналогічна правова позиція наведена в Постанові Верховного Суду від 14 січня 2020 року, справа № 813/1350/14).

Щодо перевищення суми поставки у порівнянні із сумою зазначеною у контракті позивач зазначив, що відповідно до додаткової угоди №5 від 03.10.2024 року зазначена сума була збільшена до 10 000 000 доларів США.

Як встановлено судом додаткова угода №5 від 03.10.2024 року відсутня у переліку документів, що надавались митному органу, але позивач надав її суду.

Вирішуючи це питання, суд зазначає, що основним питанням при митному оформлені товару є визначення та підтвердження його митної вартості. Невідповідність суми контракту з фактичною поставкою дійсно є розбіжностями, які на думку суду не можуть бути підставою для відмови у митному оформленні, але підлягають уточненню декларантом.

Позивач підтвердив належним чином, що така розбіжність відсутня в силу наявності додаткової угоди якою збільшено суму контракту.

При перелічені зазначених розбіжностей митний орган жодним чином не зазначив як вони впливають на митну вартість товарів, або унеможливлюють її визначення як таку. Крім того, визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Суд зазначає, що з урахуванням вищенаведених обґрунтувань, викладених судом щодо визначення митної вартості на підставі документів наданих позивачем до митного оформлення, твердження відповідача про розбіжності при визначенні митної вартості не є підтвердженими, а відповідно вимога про надання додаткових документів є необґрунтованою.

Цей висновок підтверджується позицією Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 по справі № 815/329/17, де суд зазначив, що витребування митницею додаткових документів можливе тільки у разі наявності обґрунтованих сумнівів митниці щодо розбіжностей, наявності ознаки підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари у наданих до митного оформлення документах. При цьому митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Як вже було зазначено, відповідно до ч. 3 ст. 318 МК України, митний контроль передбачає мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Приписи вказаної статті митним органом порушені, оскільки саме формальний підхід до наданих документів, їх суб`єктивне оцінювання та опрацювання стали причиною прийняття протиправного рішення.

Вивчивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті, дослідивши письмові докази надані сторонами та враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки позивачем доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач не надав суду належні та допустимі докази, не навів правові обґрунтування правомірності прийнятого рішення, яке на думку суду не відповідає вимогам зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає про те, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу з чим суд погоджується, оскільки це вимога закону. Але, на думку суду такий обов`язок виникає тільки за умови неможливості визначення ціни товару на підставі поданих позивачем до митного органу документів. Оскільки суд приходить до висновку, що позивач разом з митною декларацією було подано достатньо документів які в повній мірі відображають ціну товару, то такий обов`язок позивач виконав ще до звернення до суду.

Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст. 242- 246 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ТОВ "ПРО-МАКС" задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500500/2025/000205/2 від 26.04.2025 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500500/2025/000345 р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631) на користь ТОВ "ПРО-МАКС" (код ЄДРПОУ - 44040110, 65102, м. Одеса, Миколаївська дорога, 231) судовий збір у сумі 705/,78 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.