Справа № 683/3239/25
Суддя: Сагайдак І. М.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 683/3239/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження справу №683/3239/25, 2-а/683/26/2025 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №9685 від 14 липня 2025 року, згідно якої його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги вказує, що 13 жовтня 2025 року із листа Старокостянтинівського відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області йому стало відомо, що 14 липня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно нього було винесено постанову №9685 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Вважає, що вказана постанова винесена з порушенням вимог закону та підлягає скасуванню, оскільки при її винесені не було встановлено його вини.

Зазначає, що будь-яких повісток про явку на 10 грудня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 йому ніхто не вручав, зміст таких повісток не оголошував, про надходження на його адресу будь-яких поштових відправлень, зокрема за №503, його ніхто не повідомляв.

Оскільки йому не було відомо про надсилання повістки №1470677 про яку йде мова у постанові, то його вина у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, відсутня.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Цією ж ухвалою суду ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду з даним позовом.

У визначений судом строк відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 відзив не подав, однак на виконання ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2025 року надав суду належним чином завірені копії матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання 06 листопада 2025 року судової повістки, в судове засідання не з`явився.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання 05 листопада 2025 року судової повістки, в судове засідання свого представника не направив.

Відповідно до положень ч.3 ст.268 КАС України при розгляді справ, зокрема, визначених

статтею 286 цього Кодексу (справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності), неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції.

За таких умов згідно з ч.4 ст.229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 18 березня 2022 року був взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується тимчасовим посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , виданим 18 березня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 .

14 липня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 винесено постанову №9685, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Відповідно до вказаної постанови 01 липня 2025 року об 11 годині 40 хвилин в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 було встановлено, що ОСОБА_1 перебував у розшуку у зв`язку із тим, що не прибув 10 грудня 2024 року о 09 годині до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці №1470677, направленій Укрпоштою за номером відправлення 503, яку не отримав, що підтверджується повісткою, поштовим конвертом, причини неявки не повідомив, чим порушив вимоги абзацу 3 пункту 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзацу 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підпункту 2 пункту 1 додатку 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, визначених постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП під час дії особливого періоду.

Враховуючи, що ОСОБА_1 у визначені в повістці дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув, про поважність причин неприбуття у встановленому законом порядку не повідомив, у постанові констатується факт порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 210-1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частина 1 статті 210-1 КУпАП в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачала, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3 ст.210-1 КУпАП).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Отже, на дату винесення відповідачем оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період, що є підставою для застосування ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної

підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно пункту 1 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024 року, цей Порядок визначає, у тому числі, процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи, процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та ін.

Пунктом 30-3 Порядку №560 визначено, що у разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка.

В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису.

Згідно абзаців 1-4 п.34 Порядку №560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та

соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому, день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Відповідно до положень пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 року №560, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК" під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не

пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Таким чином, враховуючи положення Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період №560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є, зокрема, день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Із наданих відповідачем матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП вбачається, що 27 листопада 2024 року за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів сформовано повістку №1470677, відповідно до якої ОСОБА_1 необхідно з`явитися для уточнення даних 10 грудня 2024 року о 09 годині до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

27 листопада 2024 року вказана повістка була направлена ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» рекомендованим повідомленням із описом вкладення на адресу: АДРЕСА_1 , номер відправлення 503.

Однак, зазначене рекомендоване поштове відправлення із вмістом повістки №1470677 від 27 листопада 2024 року повернулось до відправника із проставленою працівником поштового відділення «ПВПЗ 43 Чернігівської» відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» на довідці Ф.20 про причини повернення/досилання.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено відносно ОСОБА_1 01 липня 2025 року, вбачається, що адреса: АДРЕСА_2 є зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 . Вказаний протокол складався у присутності ОСОБА_1 , який своїм підписом підтвердив зазначену у протоколі інформацію, оскільки будь-яких зауважень до змісту протоколу у нього не було.

Про зміну місця проживання позивачем повідомлено не було.

З огляду на вказане, суд констатує дотримання процедури направлення повістки позивачу.

Вищенаведене у сукупності спростовує доводи ОСОБА_1 в частині того, що на його адресу листа з повісткою не надходило, на які він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог.

Отже, відповідно до положень пп.2 п.41 Порядку №560 відповідач мав належне підтвердження оповіщення про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач, будучи належним чином повідомленим про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 10 грудня 2024 року для уточнення даних, без поважних причин не прибув, відтак його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Крім того, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 01 липня 2025 року, ОСОБА_1 , як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснено положення ст.63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 годині 14 липня 2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 із зазначенням адреси, що він підтвердив особистим підписом у протоколі.

Також позивач отримав другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується його підписом у протоколі у графі «другий примірник протоколу отримав».

Аналізуючи вказане, суд зазначає, що позивач був обізнаний з його правами та про дату, час і місце розгляду справи, клопотань про перенесення розгляду справи з 14 липня 2025 року на іншу дату не заявляв, у зв`язку з чим в уповноваженої особи відповідача не було перешкод розглянути справу о 10:00 годині 14 липня 2025 року та, за наявності підстав, винести постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Доводи позивача про неналежний розгляд справи про адміністративне правопорушення, що свідчить про недоведеність вчинення позивачем адміністративного правопорушення, є необґрунтованими, оскільки відповідно до ст.251 КУпАП винуватість позивача підтверджується наданими відповідачем письмовими доказами.

Також судом не встановлено порушень процедури, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Отже, враховуючи вище встановлене в контексті норм законодавства, суд вважає, що в даному випадку начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 правомірно прийнято оскаржувану постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому адміністративне стягнення накладено у межах санкції ч.3 ст.210-1 КУпАП та з урахуванням вимог ч.9 ст.38 КУпАП, а саме стягнення накладено протягом трьох місяців з дня виявлення адміністративного правопорушення, яким є 01 липня 2025 року, і не пізніше одного року з дня його вчинення, яким є 10 грудня 2024 року.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши усі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №9685, яка винесена 14 липня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП слід залишити без задоволення, а постанову по справі про адміністративне правопорушення №9685 від 14 липня 2025 року без змін.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись положеннями статті 139 КАС України, виходить з того, що судове рішення ухвалено на користь суб`єкта владних повноважень, яким не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, у зв`язку із чим судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.77, 243-244, 268, 271, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без задоволення.

Постанову №9685 від 14 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, та

накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Текст рішення складено 28 листопада 2025 року.

Суддя: