Справа № 640/16687/21
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року Справа№640/16687/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Мото Солюшн» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-Мото Солюшн» (далі ТОВ «Авто-Мото Солюшн», позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі ГУ ДПС, відповідач-1), в якому, з урахуванням змінених позовних вимог, просить: - визнати протиправним і скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві №2749799/43069385 від 09.06.2021; - зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 3 від 30.04.2021, на загальну суму 180435,00 грн датою її подання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 15 листопада 2021 року вирішено залучити до участі у справі № 640/16687/21 як співвідповідача Державну податкову службу України (далі ДПС України, відповідач-2).

Цю справу передано до Донецького окружного адміністративного суду відповідно до пункту 2 розділу II Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Куденкову К.О.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року суддею прийнято адміністративну справу до провадження. Розгляд справи розпочато спочатку. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

На обґрунтування позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-Мото Солюшн» посилається на те, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, недобросовісно, всупереч вимогам чинного законодавства, у зв`язку із чим є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач-1 надав відзив на адміністративний позов, якими просять відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що Квитанція, яку отримав Позивач відповідає вимогам чинного законодавства, а тому рішення комісії контролюючого органу є правомірним, оскільки квитанція має передбачену форму та формується автоматизованою системою, в свою чергу платнику надається перелік документів відповідно до Порядку №520, а саме п.5, де платник податку може подивитися, які документи потрібні для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної. ГУ ДПС наголошує, що наданими позивачем копіями документів та поясненнями неможливо встановити реальність здійсненої господарської операції, що знайшла відображення в спірній податковій накладній.

Крім того, відповідач-1 зазначає, що вимоги позивача про відшкодування його витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн. у справі № 640/16687/21 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві є завищеними, безпідставними та передчасними, так як розгляд справи ще триває та висновок суду відсутній, а також відсутній в матеріалах справи звіт адвоката щодо понесених ним витрат за участь у справі № 640/16687/21.

Відповідач-2 надав відзив на адміністративний позов, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що відповідач-1 прийняв рішення за одних обставин та документів, а позивач просить суд скасувати вказане рішення обґрунтовуючи іншими (додатковими) обставинами та документами. Позивачем не було надано обґрунтованих доводів щодо порушення його прав та законних інтересів зі сторони органів податкової служби та неправомірності дій останніх, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог. Так, у квитанції вказано конкретні підстави не прийняття податкових накладних, проте позивачем ні до податкового органу ні до суду першої не було надано доказів, які б підтвердили реальність здійснення господарських операцій.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-Мото Солюшн» (ідентифікаційний код: 43069385) зареєстроване як юридична особа за адресою: 03057, місто Київ, вул. Антона Цедіка, буд. 6, і здійснює наступні види діяльності: 46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (основний); 45.20 технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 45.40 торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів; 77.39 надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; 49.41 вантажний автомобільний транспорт; 71.12 діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 77.11 надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 43.91 покрівельні роботи; 43.99 інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у., що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (безкоштовний запит).

До суду надана копія договору на перевезення вантажів № П/13/07/20 від 13.07.2020 укладеного між позивачем (перевізник) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Астор і Ко» (замовник), відповідно до якого перевізник зобов`язується за дорученням замовника прийняти для перевезення та здійснити власними силами та на власний ризик перевезення різного роду вантажів, а замовник - прийняти та оплатити перевезений вантаж.

Пунктом 2.7 цього договору передбачено, що передача-приймання наданих послуг за договором оформлюється сторонами шляхом підписання актів передачі-приймання наданих послуг, які надаються замовнику перевізником, за наявністю товарно-транспортних накладних під кожний такий акт.

Пунктом 4.7 договору на перевезення вантажів № П/13/07/20 від 13.07.2020 встановлений обов`язок перевізника щодо реєстрації податкових накладних, незалежно від її суми, в електронній формі в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно Податкового кодексу України.

Сторонами вказаного договору складений акт наданих послуг № 30-04 від 30 квітня 2021 року щодо виконання позивачем транспортних послуг суму без ПДВ 150 362,50 грн, сума ПДВ 30 072,50 грн, усього із ПДВ 180 435,00 грн.

Позивачем складена податкова накладна від 30.04.2021 № 3 щодо постачання на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Астор і Ко» товарів/послуг продавця: щодо транспортних послуг, послуги згідно з ДКПП 49.41, у кількості 1, обсяг постачання (база оподаткування) без урахування податку на додану вартість на суму 150362,50 грн, сума податку на додану вартість на суму 30 072,50 грн.

Позивач отримав квитанцію від 12.05.2021, з якої випливає, що вказану податкову накладну доставлено до ДПС України. Документ збережено. Реєстрація зупинена. Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 30.04.2021 №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

ТОВ «Авто-Мото Солюшн» подало повідомлення від 03.06.2021 № 1 до Головного управління ДПС у м. Києві про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, щодо податкової накладної від 30.04.2021 № 3, в якому позивач зазначив, що «ТОВ «Авто-Мото Солюшн» зареєструвало 30.04.2021 податкову накладну на суму 180 435,00 грн (урахуванням ПДВ = 30072,50 грн), реєстрація відбулась по першій події виписаний акт надання послуг № 30-04 від 30 квітня 2021 року. Акт надання послуг, договір з контрагентом та інші документи додаються.

До вказаного повідомлення зазначена кількість додатків (26 шт.).

Позивач отримав квитанцію № 2 від 03.06.2021 щодо прийняття вказаного повідомлення.

У поясненнях від 31.05.2021 №31/05-21 позивач зазначив, що наведено загальну інформацію щодо створення і діяльності ТОВ «Авто-Мото Солюшн» а також інформацію щодо господарських правовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Астор і Ко», зокрема позивач перелічив складені товарно-транспортні накладні і задіяні транспортні засоби.

До вказаних пояснень позивач додав копії: статуту ТОВ «Авто-Мото Солюшн»; договору на перевезення вантажів №П/13/07/20 від 13.07.2020; акта надання послуг № 30-04 від 30.04.2021; товарно-транспортних накладних; договорів оренди автомобілів та свідоцтв про реєстрацію.

Рішенням про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 09.06.2021 № 2749799/43069385 відмовлено в реєстрації податкової накладної від 30.04.2021 № 3 у зв`язку ненаданням платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у т.ч. рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано підкреслити); розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності відмови в реєстрації податкових накладних.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (у редакції, чинній на час виникнення між сторонами спірних відносин).

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 7 і 11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (далі Порядок 1165), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що в разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Пунктом 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (далі Порядок № 520), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за № 1245/34216, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до пунктів 11 і 13 Порядку № 520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Вживання податковим органом загального посилання на ненадання платником податку копій документів є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів певних документів.

Верховний Суд у постанові від 4 серпня 2021 року у справі № 0840/4088/18 зазначив, загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, тоді як вживання контролюючим органом загального посилання на відповідний пункт Критеріїв ризиковості платника податку, без наведення відповідного положення, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження прав платника податків. Таким чином, якщо таке рішення контролюючого органу не містить та/або відповідним контролюючим органом чітко не вказано якому саме критерію ризикованості платника податку відповідав такий платник, а також не зазначено документів, яких платником податків не було подано контролюючому органу на підтвердження реальності господарських операцій, то таке рішення контролюючого органу є прийнятим не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.

Як випливає з матеріалів справи, контролюючим органом не сформовано конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної.

Суд звертає увагу на те, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Прийняття негативного для платника податків рішення без зазначення конкретних мотивів дає підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом скасування рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Також, під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем направлено відповідачу пояснення та копії документів для підтвердження підстав подання податкової накладної № 3 від 30.04.2021.

Суд дійшов висновку про невідповідність спірного рішення критерію обґрунтованості.

Отже, оскаржуване рішення прийнято відповідачем-1 необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку із чим, таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до пунктів 19 і 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Поставною Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

До суду наданий ордер серія АА № 1113141 від 09.06.2021 і копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН № 5082, які видані адвокату Гузєєву Олександру Олександровичу.

До суду також надана копія договору про надання правової допомоги № 06/1219/021 від 01.04.2021, який укладено між ТОВ «Авто-Мото Солюшн» і адвокатом Гузєєвим О.О.

Відповідно до п. 4.2 договору про надання правової допомоги від № 06/1219/021 від 01.04.2021 установлено, що гонорар адвокатського бюро погоджується за взаємною згодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього договору

Згідно з п. 2 додаткової угоди № 8 від 9 червня 2021 року до Договору про надання правової допомоги № 06/1219/021 від 01.04.2021 установлено, що відповідно до п. 4.1., 4.2. договору сторони дійшли згоди, що гонорар за виконання доручення у п.п.1, 1.1. цієї додаткової угоди складає - 5000,00 грн.

Актів, описів, розрахунків та/або квитанцій про сплату щодо витрат на правничу допомогу до суду не надано.

Частиною 1 і п. 3 ч. 3 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 2-7 ст. 134 КАС України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розподілу між сторонами разом підлягає витрати на правничу допомогу, що сплачені або підлягають сплаті. Тому ці витрати підлягають розподілу незалежно від надання позивачем доказів їх фактичної сплати.

У відповідності до ч. 1 і ч. 9 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд зазначає, до адвокат позивача не надав до суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також доказів сплати позивачем гонорару адвокату.

Подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України є імперативною вимогою для вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу за наслідками розгляду справи незалежно від порядку (способу) визначення гонорару адвоката, зокрема у фіксованому розмірі.

Невиконання вказаної вимоги позбавляє іншу сторони (сторони) можливості належним чином реалізувати право на подачу обґрунтованого клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, суд позбавлений можливості стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 597 від 14 червня 2021 року позивачем сплачений судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 2270,00 грн.

Частиною 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача підлягає 2270,00 грн понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Суд зазначає, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом суду, а за наведеним у позовній заяві обґрунтуванням суд дійшов висновку про недоцільність встановлення судового контролю за виконанням судового рішення згідно зі ст. 382 КАС України.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132-139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Мото Солюшн» (ідентифікаційний код: 43069385; 03057, м. Київ, вул. Антона Цедіка, 6) до Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код: 44116011; 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19), Державної податкової служби України (ідентифікаційний код: 43005393; 04655, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві №2749799/43069385 від 09.06.2021.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 3 від 30.04.2021 (на загальну суму 180435,00 грн) датою її подання.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Мото Солюшн» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві суму судових витрат у розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Мото Солюшн» за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України суму судових витрат у розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень 00 копійок.

Повне рішення суду складено 1 грудня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков