Справа № 160/30825/25
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 грудня 2025 року Справа №160/30825/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2025р. ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та просить:

- визнати бездіяльність відповідача, яка полягає у непроведенні індексації призначеної пенсії за віком на пільгових умовах позивачеві із суми пенсії 14690,68 грн. - протиправною;

- зобов`язати відповідача провести індексацію пенсії за віком на пільгових умовах позивачеві за період з 2021 по 2025 рік, враховуючи розмір призначеної пенсії за віком на пільгових умовах в розмірі 14690,68 грн.

Ухвалою суду від 14.11.2025р. зазначена позовна заява була залишена без руху на підставі ч.1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано позивача у п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду:

- адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1, ч.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у прохальній частині позову дати, з якої позивач просить провести індексацію його пенсії, а також і нормативно-правових актів, на підставі яких слід здійснити таку індексацію пенсії, у відповідності до вимог п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів того, що відповідач провів індексацію пенсії позивача з розміру 12358,05 грн., у відповідності до вимог ч.4 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання вимог ухвали суду від 14.11.2025р. - 21.11.2025р. позивач подав до канцелярії суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої позивач додав зокрема виправлену позовну заяву від 21.11.2025р., в якій просить:

- визнати бездіяльність відповідача, яка полягає у непроведенні індексації призначеної пенсії за віком на пільгових умовах позивачеві із суми пенсії 14690,68 грн. - протиправною;

- зобов`язати відповідача провести індексацію пенсії за віком на пільгових умовах позивачеві з 01.03.2023р. по 01.03.2025р., враховуючи розмір призначеної пенсії за віком на пільгових умовах в розмірі 14690,68 грн.

У зв`язку із перебуванням судді Конєвої С.О. з 17.11.2025р. по 28.11.2025р. включно у щорічній відпустці, питання щодо можливості відкриття провадження у цій справі вирішується судом 01.12.2025р.

Так, з метою відкриття провадження у даній справі та досліджуючи надані позивачем докази на виконання вимог ухвали суду від 14.11.2025р. разом з поданою заявою про усунення недоліків та виправленою позовною заявою, суд приходить до висновку, що зазначений адміністративний позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

За приписами п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Разом з тим, позовна заява не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги щодо проведення індексації його пенсії враховуючи розмір призначеної пенсії за віком на пільгових умовах в розмірі 14690,68 грн. та не зазначено про докази, що їх підтверджують, з урахуванням того, що індексація пенсії проводиться шляхом застосуванням коефіцієнта збільшення до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, а не до розміру отримуваної пенсійної виплати, в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами ст.4 Закону України Про судовий збір встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання адміністративного позову немайнового характеру фізичною собою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2025р. складає 3028,00 грн.

Згідно до ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Тобто, за подання даного позову, в якому об`єднано 3 вимоги немайнового характеру (індексація пенсії: з 01.03.2023р.; з 01.03.2024р.; з 01.03.2025р.), позивач повинен був сплатити судовий збір у загальному розмірі 3633,60 грн., виходячи із розрахунку: (3028,00 грн.*0,4)*3, однак позивачем до позову додано квитанцію про сплату судового збору лише у сумі 1211,20 грн., в порушення вимог ст.ст. 4, 6 Закону України "Про судовий збір", ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також і слід зазначити, що право громадян, пенсія яким призначена у 2019-2024 роках, на індексацію пенсії не є абсолютним і його захист може бути обмеженим строком звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Це, насамперед, зумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, оскільки реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

Так, відповідно до частин першої, другої та третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Звернувшись до суду з виправленою позовною заявою 21.11.2025 року позивач заявив вимоги про зобов`язання відповідача провести індексацію пенсії позивачеві з 01.02.2023р. по 01.03.2025р.

Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону України Про пенсійне забезпечення та статті 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути невиплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

У даній справі фактичні обставини свідчать про те, що належна індексація у 2023, 2024 та 2025 роках позивачу не нараховувалася, тому немає підстав для необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду. Нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у його постановах від 13 січня 2025 року у справі № 160/28752/23, від 27 січня 2025 року у справі № 620/7211/24, яка підлягає обов`язковому врахуванню адміністративним судом згідно приписів ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, ч.1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані, вказані нею у заяві, визнані судом не поважними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також і за приписами ч.6 ст.161 вказаного Кодексу передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Однак, як вбачається із доданих до позову документів, позивачем до виправленої позовної заяви не додано заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом та не додано доказів поважності причин його пропуску в порушення вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст. 123, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Вищезазначені недоліки виправленої позовної заяви мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до суду:

- адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1, ч.2 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у ньому викладу обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги щодо проведення індексації його пенсії враховуючи розмір призначеної пенсії за віком на пільгових умовах в розмірі 14690,68 грн. та про докази, що їх підтверджують, з урахуванням того, що індексація пенсії проводиться шляхом застосуванням коефіцієнта збільшення до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, а не до розміру отримуваної пенсійної виплати, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- заяви про поновлення строку звернення до суду з даною виправленою позовною заявою та доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- оригіналу документу про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. (з урахуванням сплаченої частини судового збору) у відповідності до вимог ст.ст. 4, 6 Закону України Про судовий збір, ч.3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.123, ч.3, ч.6 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачеві у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали усунути недоліки виправленої позовної заяви шляхом надання до суду:

- адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1, ч.2 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у ньому викладу обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги щодо проведення індексації його пенсії враховуючи розмір призначеної пенсії за віком на пільгових умовах в розмірі 14690,68 грн. та про докази, що їх підтверджують, з урахуванням того, що індексація пенсії проводиться шляхом застосуванням коефіцієнта збільшення до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, а не до розміру отримуваної пенсійної виплати, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- заяви про поновлення строку звернення до суду з даною виправленою позовною заявою та доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- оригіналу документу про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. (з урахуванням сплаченої частини судового збору) у відповідності до вимог ст.ст. 4, 6 Закону України Про судовий збір, ч.3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Реквізити, на які підлягає сплаті судовий збір: р/р отримувача №UA4004632 ГУК у Дніпропетровській області/Чечелівський район, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва