Справа № 420/29940/25
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області від 29 липня 2025 року викладене у листі вих. № № 27140-24238/П-02/8-0500/25 від 29.07.2025р. про відмову в зарахуванні до страхового стажу період роботи у колгоспі «Правда» в подальшому КСП «Крепінське» у період з 26.05.1986р. по 31.05.1993р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 ;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.07.2025 року та зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у колгоспі «Правда» в подальшому КСП «Крепінське» у період з 26.05.1986р. по 31.05.1993р.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 з 30.09.2022 року призначено пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При призначенні пенсії Позивачу зарахований страховий стаж 33 роки 04 місяці 29 днів. При призначенні пенсії, згідно трудової книжки Позивача НОМЕР_2 від 10.08.1979р. до страхового стажу не було враховано період роботи в колгоспі з 26.05.1986р. по 31.05.1993р. З метою поновлення свого права на зарахування до страхового стажу період роботи в колгоспі з 26.05.1986р. по 31.05.1993р. Позивач письмово звернувся з Заявою від 03.07.2025р. до відділу обслуговування громадян № 14 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. 29.07.2025р. Позивачу надана відповідь Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області вих. № 27140-24238/П-02/8-0500/25 від 29.07.2025р. в якій зазначено, що при призначенні пенсії, згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 10.08.1979р. до страхового стажу не було враховано період роботи в колгоспі з 26.05.1986р. по 31.05.1993р., так як, відповідно до ст. 56 Закону № 1788 при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період роботи після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. Довідку про фактично відпрацьовані вихододні та про встановлений мінімум трудової участі у колгоспі Позивачем не надано. Для зарахування вказаного періоду роботи Позивачу необхідно надати довідку про фактично відпрацьовані вихододні та про встановлений мінімум трудової участі у колгоспі. З даною відмовою Позивач не погоджується, вважає дії відповідача протиправними, у зв`язку з чим звернулась до суду за захистом своїх прав.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України.

Від представника відповідача ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що враховуючи те, що позивачем ненадано довідку про фактично відпрацьовані вихододні та про встановлений мінімум трудової участі у колгоспі відсутні підстави для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у колгоспі «Правда» в подальшому КСП «Крепінське» у період з 26.05.1986р. по 31.05.1993р.

Від представника відповідача ГУ ПФУ в Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 затверджено Основні положення про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників (далі - Основні положення), згідно з пунктом 1 яких трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність члена колгоспу. Відповідно до пунктів 5, 6 Основних положень до трудової книжки колгоспника заносились, зокрема, відомості про трудову участь (прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання), відомості про нагородження та заохочення, переведення на іншу роботу, припинення роботи. Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою . Спираючись на зазначене відсутні підстави зарахування до страхового стажу періодів роботи період роботи у колгоспі «Правда» в подальшому КСП «Крепінське» у період з 26.05.1986р. по 31.05.1993р. ОСОБА_1 .

Також від позивача надійшла відповідь на відзив у якій позивач підтримав свої позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та відзив на позовну, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне: ОСОБА_1 з 30.09.2022 року призначено пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При призначенні пенсії Позивачу зарахований страховий стаж 33 роки 04 місяці 29 днів.

03.07.2025 р. з метою поновлення свого права на зарахування до страхового стажу період роботи в колгоспі з 26.05.1986р. по 31.05.1993р. Позивач письмово звернувся з Заявою до відділу обслуговування громадян № 14 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України» передбачено опрацювання заяв про призначення/перерахунки пенсії бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від місця подачі заяви та місця проживання пенсіонера.

Відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22- 1 від 25.11.2005 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, - Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, яке було уповноважене розглянути подану позивачем заяву.

Листом від 29.07.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовило позивачу у зарахуванні до страхового стажу період роботи в колгоспі з 26.05.1986р. по 31.05.1993р. Так, відповідач зазначив, що «при призначенні пенсії згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 10.08.1979 до страхового стажу не було враховано періоди роботи в колгоспі з 26.05.1986 по 31.05.1993, так, як відповідно до ст. 56 Закону №1788 при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період роботи після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без Поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. Довідку про фактично відпрацьовані вихододні та про встановлений мінімум трудової участі у колгоспі Ви не надавали. Для зарахування вказаного періоду Вам необхідно надати довідку про фактично відпрацьовані вихододні та про встановлений мінімум трудової участі у колгоспі».

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернулась до суду із цим позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом шостим частини першої статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV, який набув чинності з 01 січня 2004 року (далі - Закон №1058-IV), цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 1 статті 5 Закону №1058-IV визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно статті 9 Закону №1058-IV призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має, одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Судом встановлено та не заперечується у спірному рішенні органом Пенсійного фонду України, що страховий стаж позивача становить 30 років 05 місяців 10 днів.

Щодо незарахування періоду роботи в колгоспі з 25.05.1986 року по 1998 роки, згідно трудової книжки, оскільки необхідно долучити довідку про фактично відпрацьовані вихододні, встановлений мінімум та перейменування колгоспу, то суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Як передбачено статтею 56 Закону № 1788-ХІІ, при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІта пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (далі Порядку № № 637) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів.

Так, відповідно до статей 3, 48 Примірного статуту колгоспників, прийнятого ІІІ Всесоюзним з`їздом колгоспників 27.11.1969 року і затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28.11.1969 року, громадяни СРСР приймались в члени колгоспу на підставі заяви, яка розглядалася спочатку правлінням колгоспу, після чого прийом у члени колгоспу проводиться загальними зборами колгоспників за поданням правління. Допускається залучення на роботу за трудовими договорами фахівців та інших працівників з боку лише в тих випадках, коли в колгоспі немає відповідних фахівців або коли сільськогосподарські та інші роботи не можуть бути виконані в необхідні терміни силами колгоспників (стаття 24 Примірного статуту 1969 року).

Відповідно до п. 5, 6 основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників, схвалених Союзною радою колгоспників 14.03.1975 року та затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 року № 310 до трудової книжки колгоспника заносились наступні дані: відомості про колгоспника, відомості про членство в колгоспі, відомості про роботу, відомості про трудову участь (прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання), відомості про нагородження та заохочення переведення на іншу роботу, припинення роботи. Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.

Враховуючи, що обчислення стажу роботи селян має певні особливості, з огляду на те, що в багатьох із них праця сезонна, слід мати на увазі, що період праці в колективному господарстві після 1965 року зараховують до стажу залежно від виконання встановленого мінімуму трудової участі. Тобто, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, то враховують тільки час його роботи за фактичною тривалістю.

Таким чином, суд вважає, що для розрахунку стажу за період роботи в колгоспі необхідні дані про встановлений мінімум трудоднів та про кількість фактично відпрацьованих трудоднів.

Записами трудової книжки НОМЕР_2 від 10.08.1979 року підтверджено, що відповідно до запису « 7» 26.05.1986 позивач прийнятий у члени колгоспу імені газети «Правда» на посаду інженера з техніки безпеки, Наказ 5 від 26.05.1986р;

-відповідно до запису « 8» 01.10.1986 Переведений експедитором Наказ 10 від 12.10.1986;

-відповідно до запису « 9» 01.06.1993 Колгосп імені газети «Правда» перейменований в колективне сільгосппідприємство «Крепінське» Наказ 6 від 01.06.1993;

-відповідно до запису « 10» 01.06.1993 Працює в КСП «Крепінське» на посаді експедитора Наказ 6 від 01.06.1993;

-відповідно до запису « 11» від 01.07.1996 Переведений заст. Голови по комерції Наказ 7 від 01.07.1996;

-відповідно до запису « 12» від 25.12.1997 Звільнений з господарства за власним бажанням Наказ 12 від 25.12.1997.

Однак, позивач ні органу Пенсійного фонду, ні суду не надав трудової книжки колгоспника чи довідки, яка містить відомостей щодо встановленого мінімуму трудоднів та кількості відпрацьованих днів та будь-які докази (інші документи, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами) чи звернення у відповідні організації щодо свого трудового стажу в колгоспі, як це передбачено статтею 62 Закону № 1788-ХІІта пунктом 1 Порядку № 637.

Також суд зауважує, що уточнюючу довідку про встановлену норму та вироблені вихододні та довідки про перейменування колгоспу позивачем не було надано органу Пенсійному фонду та такої не було долучено матеріалів справи.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність в матеріалах справи трудової книжки колгоспника та відомостей про підтвердження виконання позивачем встановленого мінімуму трудоднів за спірний період роботи у колгоспі «Правда», суд не вбачає підстав для зарахування позивачу спірного періоду його роботи.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К. Василяка

.