Справа № 640/5931/19
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2025-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року Справа№640/5931/19

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Наукової виробничо-комерційної приватної фірми «Захист Рослин 2000» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Наукова виробничо-комерційна приватна фірма «Захист Рослин 2000» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.12.2018 № та №.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийнятих оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Зазначає, що позивачем своєчасно сплачувались податкові зобов`язання, що підтверджується платіжними дорученнями, однак відповідач протиправно перераховував всі платежі по податковим зобов`язанням в рахунок податкової заборгованості. Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач надав відзив, в якому зазначив, що камеральної перевіркою встановлено, що позивач несвоєчасно сплачував узгоджені платежі з податку на додану вартість у зв`язку з чим було прийнято спірні податкові повідомлення-рішення. Просить суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.04.2019 прийнято позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами; встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX встановлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до п.2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена ч.1 ст.27, ч.3 ст.276, ст.289-1, 289-4 КАС України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

На виконання положень п.2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України №2825-ІХ скеровано за належністю матеріали адміністративної справи до Донецького окружного адміністративного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Донецького окружного адміністративного суду справу передано на розгляд судді Шинкарьовій І.В.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.06.2025 прийнято до провадження справу та визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

На адресу суду від ГУ ДПС у м. Києві надійшло клопотання про заміну первісного відповідача на належного мотивоване проведеною реорганізацією в податкових органах.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04.08.2025 замінено відповідача - Головне управління ДФС у місті Києві на правонаступника - Головне управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011, вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116), розгляд справи розпочато спочатку.

Ухвалою суду від 16.10.2025 розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Призначено підготовче засідання на 30.10.2025. Витребувано за ініціативою суду у відповідача додаткові докази.

Ухвалою суду від 29.10.2025 допущено участь представника Головного управління ДПС у м. Києві в підготовчому судовому засіданні, призначеному на 30.10.2025 в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку відповідно до Положення про ЄСІТС.

Ухвалою суду від 30.10.2025 закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті на 20.11.2025.

Ухвалою суду від 20.11.2025 вирішено перейти до розгляду у порядку письмового провадження в межах строків, визначених КАС України для розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДФС у м. Києві, на підставі п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, згідно порядку встановленого п.76.3 ст.76 Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати податку на додану вартість Наукової виробничо-комерційної приватної фірми «Захист Рослин 2000», за результатами якої складено акт перевірки від 04.12.2018 № 28396/26-15-12-13-20.

Як свідчать матеріали справи, в результаті проведення перевірки виявлено, що позивачем порушено граничні строки сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість (кількість днів прострочення та нарахування зобов`язання зазначено в таблиці 1).

Позивач не погодившись з актом перевірки було подано заперечення на акт перевірки від 04.12.2018 № 28396/26-15-12-13-20.

Листом ГУДФС у м. Києві повідомлено від 22.12.2018 №129019/10/20-15-12-13-18 про результати розгляду заперечення до акту перевірки повідомлено позивача про те, що при проведенні камеральної перевірки дотримання податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість, встановлено факти порушення позивачем граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання, що призвело до виникнення автоматично розрахованих штрафних санкцій у сумі 115356 грн. 10 коп. Податковий борг виник по узгодженим сумам податкових зобов`язань зазначеним платником в податкових деклараціях з податку на додану вартість, уточнюючих розрахунках податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок та донарахованим сумам грошового зобов`язання згідно податкових повідомлень-рішень. Відповідно до п.87.9 ст.87 Кодексу, у разі наявності у платника / податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст.95 Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Таким чином, кошти, сплачені позивачем в рахунок погашення узгоджених податкових зобов`язань нарахованих в податкових деклараціях з податку на додану вартість зараховувались в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення. Разом з тим, п.126.1 ст.126 Кодексу встановлено, що у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу. Враховуючи вищевикладене, ГУ ДФС у м. Києві, за результатами розгляду заперечення позивача (податковий номер 31007472) від 17.12.2018 №122 (вх. ГУ ДФС у м. Києві від 17.12.2018 №146220/10), висновки до акту перевірки від 04.12.2018 №28396/26-15-12-13-20 залишає без змін.

За результатами розгляду матеріалів перевірки ГУДФС у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення від 26.12.2018: № , про застосування штрафу за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 20% у сумі 105 713,35 грн.; № , про застосування штрафу за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 10% у сумі 9 642,75 грн.

Позивачем було подано скаргу до ДФС України на податкові повідомлення-рішення від 26.12.2018 № , № .

За результатами розгляду скарги на податкові повідомлення-рішення від 26.12.2018 № , № залишено без змін, а скаргу НВКПФ «Захист Рослин 2000» - без задоволення (рішення ДФС від 18.03.2019 № 12387/6/99-99-11-03-01-25).

Вважаючи прийняті рішення контролюючого органу протиправними позивач звернувся до суду із цим позовом.

При вирішені спору суд виходить із того, що відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Так, відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з ст. 36 цього Кодексу податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

За загальним правилом нарахування та сплати податків, визначеним в абз. 1 п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У свою чергу нормами п. 49.18 ст. 49 ПК України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Аналогічні норми закріплені у п. 203.1 та 203.2 ст. 203 ПК України, що регулюють порядок надання податкової декларації з податку на додану вартість та строки розрахунків з бюджетом по цьому податку.

Водночас нормами п. 54.3 ст. 54 ПК України передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (пп. 54.3.3).

При цьому, в розумінні норм пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України «грошовим зобов`язанням платника податків» є не лише сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання, а й сума штрафної (фінансової) санкції, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п.4.3.1 - 54.3.6 п.54.3 ст.54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

А у випадку оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

У свою чергу п. 56.18 ст. 56 ПК України передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п. 31.1 і п. 31.3 ст. 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному додатковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПК України).

За загальним правилом відповідальність за неналежне виконання податкового обов`язку несе платник. Це встановлено ст. 109 ПК України, відповідно до якої податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 111 ПК України визначені види відповідальності за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. За порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна. Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Зокрема, згідно з п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених п.126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Аналіз наведених норм права свідчить, що податковий обов`язок є безумовним і першочерговим. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку законодавчо покладено на платника податків. А саме за несвоєчасну сплату платником податків узгодженої в установленому порядку суми грошового зобов`язання, такий притягується до відповідальності у вигляді штрафу у розмірах визначених Податковим кодексом України.

Позивач зазначає, що податковий борг за деклараціями з ПДВ від 16.11.2017 № , від 18.01.2018 № , від 19.02.2018 № , від 20.03.2018 № , від 17.04.2018 № , від 18.05.2018 № , від 15.06.2018 № , від 19.07.2018 № та уточнюючого розрахунку від 17.01.2018 № сплачений ним відповідно до платіжних доручень № 838 від 30.11.2017 на суму 10759 грн., № 989 від 30.01.2018 на суму 7769 грн., № 1103 від 28.02.2018 на суму 20000 грн., № 1210 від 30.03.2018 на суму 10520 грн., № 1360 від 27.04.2018 на суму 13000 грн., № 1466 від 30.05.2018 на суму 12109 грн., № 1553 від 27.06.2018 на суму 6342 грн., № 1649 від 30.07.2018 на суму 1318 грн. та № 848 від 05.12.2017 на суму 31000 грн., № 874 від 14.12.2017 на суму 200000 грн., № 881 від 15.12.2017 па суму 125000 грн., № 962 від 17.01.2018 на суму 57000 грн., відповідно.

Як вбачається з матеріалів справи Позивачем надано наступні платіжні доручення платіжні доручення : № 838 від 30.11.2017 на суму 10 759 грн, №989 від 30.01.2018 на суму 7 769 грн, №1103 від 28.02.2018 на суму 20 000 грн, №1210 від 30.03.2018 на суму 10520 грн, №1360 від 27.04.2018 на суму 13 000 грн, №1466 від 30.05.2018 на суму 12 109 грн, №1553 від 27.06.2018 на суму 6 342 грн, №848 від 05.12.2017 на суму 31 0000 грн, №874 від 14.12.2017 на суму 200 000 грн, №881 від 15.12.2017 на суму 125 000 грн, №962 від 17.01.2018 на суму 57 000 грн, №1649 від 30.07.2018 на суму 1 318 грн.

Відповідно до даних інтегрованої картки платника податків на додану вартість у позивача станом на 29.11.2017 була наявна недоїмка у розмірі 497 110,92 грн, відповідачем кошти, які сплачувалися платником зараховувалися в рахунок погашення податкового боргу (по відповідним термінам сплати) з урахуванням черговості його виникнення.

Як вбачається з даних інтегрованої картки платника податків надходження до бюджету коштiв відбувалося наступними платіжними дорученнями:

- 30.11.2017 Платiжним доручення № 13741646 вiд 30.11.2017 зараховано суму 10 759, 00 грн., якою зменшено боргу по ОП нарахованого за актом у поточному роцi Податкове повiдомлення-рiшення (форма 'Р') N ;

- 17.01.2018 Платiжним доручення N 963 вiд 17.01.2018 зараховано суму 12586,1 грн., якою зменшено боргу по ОП нарахованого за актом у поточному роцi Податкове повiдомлення-рiшення (форма 'Р') N ;

- 30.01.2018 платiжним доручення № 14599737 вiд 30.01.2018 зараховано суму 7 558,00 грн., якою зменшено боргу по штрафним санкціям за актом нарахованим у минулих роках Податкове повiдомлення-рiшення (форма 'Р') N ;

- 28.02.2018 платiжним доручення № 14992291 вiд 28.02.2018 зараховано суму 11 169, 00 грн., якою зменшено боргу по штрафним санкціям за актом нарахованим у минулих роках Податкове повiдомлення-рiшення (форма 'Р') N ;

- 30.03.2018 платiжним доручення № 15395188 вiд 30.03.2018 зараховано суму 1 689, 00грн., якою зменшено боргу по штрафним санкціям за актом нарахованим у минулих роках Податкове повiдомлення-рiшення (форма 'Р') N ;

- 27.04.2018 платiжним доручення № 15786450 вiд 27.04.2018 зараховано суму 13 000, 00 грн., якою зменшено боргу по штрафним санкціям за актом нарахованим у минулих роках Податкове повiдомлення-рiшення (форма 'Р') N ;

- 30.05.2018 платiжним доручення № 16199274 вiд 30.05.2018 зараховано суму 12 109, 00 грн., якою зменшено боргу по штрафним санкціям за актом нарахованим у минулих роках Податкове повiдомлення-рiшення (форма 'Р') N ;

- 27.06.2018 платiжним доручення № 16625121 вiд 27.06.2018 зараховано суму 6 342, 00 грн., якою зменшено боргу по штрафним санкціям за актом нарахованим у минулих роках Податкове повiдомлення-рiшення (форма 'Р') N ;

- 30.07.2018 платiжним доручення № 26738738 вiд 30.07.2018 зараховано суму 1 318, 00 грн., якою зменшено боргу по штрафним санкціям за актом нарахованим у минулих роках Податкове повiдомлення-рiшення (форма 'Р') N ;

Відомості щодо надходження коштів за платіжними повідомленнями №874 від 14.12.2017 на суму 200 000 грн, №881 від 15.12.2017 на суму 125 000 грн, інтегрована картка, надана відповідачем не містить.

Отже при сплаті позивачем грошових коштів відповідно до зазначених платіжних доручень, у яких призначення платежу вказано як "сплата ПДВ" за певний період, вказані кошти правомірно були зараховані відповідачем в рахунок погашення грошових зобов`язань попередніх періодів в порядку черговості їх виникнення.

Дослідивши та проаналізувавши наявні у справі матеріали суд встановив, що позивач з дотриманням граничних строків сплачував грошові (податкові) зобов`язання. Однак, з огляду на обставину наявності податкового боргу, перераховані позивачем кошти для погашення поточних платежів зараховувались контролюючим органом в погашення наявних суми податкової заборгованості за хронологією виникнення таких.

При цьому, матеріали справи не містять доказів неправомірного формування вказаної суми податкового боргу. В даній справі позивач заперечень щодо податкового боргу та підстав виникнення такого не зазначає.

У контексті з наведеними обставинами суд звертає увагу сторін на норми ст. 87 ПК України. Зокрема, п. 87.1 цієї статті Кодексу визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст.95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

При цьому, в розумінні пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пункт 87.9 статті 87 ПК України зобов`язує контролюючі органи зараховувати кошти, що сплачує платник податків в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення. Момент виникнення податкового боргу визначається наступним днем, після спливу строків для сплати платником податків узгодженого грошового/податкового зобов`язання, що випливає з визначення податкового боргу, наданого п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України.

Також у своїх постановах від 11.09.2018 у справі №813/3722/17, від 22.04.2019 у справі №804/15898/15 Верховний Суд сформував правову позицію про те, що санкція норми ст. 126 ПК України передбачає застосування до платника податків штрафу у випадку несплати ним узгодженої суми грошового зобов`язання безвідносно до підстав її виникнення. Будь-яких винятків до випадків застосування контролюючим органом норм п. 87.9 ст. 87 ПК України ст.126 цього Кодексу не містить.

За приписами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

А тому суд доходить висновку, що за обставин, які склались в цій справі, контролюючий орган правомірно застосував до позивача штрафні санкції згідно із оскарженими податковим повідомленням-рішенням.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 2, 77, 78, 94, 139, 241-246, 257-258, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Наукової виробничо-комерційної приватної фірми «Захист Рослин 2000» (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, буд. 63, ) до Головного управління ДПС у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Повний текст рішення складено 01.12.2025.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.В. Шинкарьова